У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.11.2016 року вказана позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та розяснені наслідки невиконання ухвали судді. А саме вказано, що: у позовній заяві не повністю вказана поштова адреса позивача, а саме не вказано засоби звязку. В позовній заяві не зазначено номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти відповідача. У разів їх відсутності, не зазначено, що номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти - відсутні. Крім того, вказана в позовній заяві адреса не відповідає адресі місця знаходження юридичної особи. В порушення вимог п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України в заяві не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги щодо порушення його права, як споживача, та в чому саме полягає дане порушення (із зазначенням відповідних дат, характеру дій, спосіб порушення відповідачем прав позивача як споживача). Вказано позивачу про необхідність обґрунтувати висновок про те, що він є споживачем даної послуги та має право звернення до суду на цій підставі. Зазначаючи про незаконність укладання кредитного договору не конкретизує в чому вона полягала під час підписання сторонами такої угоди.

Крім того, при зверненні до суду позивач одночасно керується нормами ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» кожен з яких передбачає різні підстави визнання недійсності договорів, а тому позивачу необхідно визначитися чим він керується при зверненні до суду, а саме: чи нормами ЦК України чи Законом України «Про захист прав споживачів». Також, позивач як на підставу для визнання кредитного договору недійсним посилається на ст. 203 ЦК України, яка передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. При цьому, позивачу все ж таки слід визначитись, яка саме з перелічених вимог не була дотримана банком при укладанні договору, що є підставою для визнання кредитного договору недійсним.

Позивачем до позовної заяви не додано доказу про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. Крім того, позивачу слід визначитись з колом учасників справи, оскільки згідно доданої копії кредитного договору, такий було укладено між ВАТ «Ерсте банк» та ОСОБА_1, разом з тим вимогу предявлені до ПАТ «Фідобанк». В обґрунтування вказує, що ПАТ «Фідобанк» є правонаступником ВАТ «Ерсте банк», однак жодних відомостей про таке до матеріалів позову не надає.

Окрім того, позивач при обрані підсудності не обґрунтовує звернення до Ужгородського міськрайонного суду. Разом з тим, відповідачем по справі позивач вказує ПАТ «Фідобанк» місце знаходження якого м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10.

Згідно ухвали без руху (резолютивна частина) зазначено про необхідність виправити зазначені недоліки заяви до 08.12. 2016 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Позивач отримав ухвалу без руху 08.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 12.12.2016 р. недоліки зазначені в ухвалі без руху від 30.11.2016 р. не усунуті, а отже приходжу до переконання про необхідність на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України повернути позовну заяву з додатками позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У зв'язку з наведеним, повернення заяви відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Керуючись ст. 121 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання недійсним кредитного договору - повернути позивачу та вважати її неподаною.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2