Провадження № 2-др/161/25/16
У Х В А Л А

13 грудня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Подзірова А.О. при секретарі Кубяк О.В. з участю заявника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьк заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу, за заявою позивача залишена без розгляду.

28.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справіу відповідності до п.4.ч.1 ст. 220 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Виходячи з ч. 3 ст. 89 ЦПК України, у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У п. 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" (далі - Постанова пленуму) роз'яснено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (ст. ст. 10, 11 ЦПК України). При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

При цьому ст. 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положенням ст. 207 ЦПК України визначено право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду, тому такі його дії не можуть розцінюватися як необґрунтовані, що дають підстави для стягнення з позивача судових витрат.

А ні в заяві про ухвалення додаткового рішення, а ні в судовому засіданні заявником ОСОБА_1 не зазначено та не надано доказів наявності інших необґрунтованих дій позивача щодо предявлення позовних вимог.

Оскільки інших необґрунтованих дій з боку ОСОБА_2 заявником не наведено, суд вважає, що в задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 89, 207,209 ч. 3, 220 ЦПК України, суд ~

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 13.12.2016 року.

Суддя Луцького міськрайоного суду А.О. Подзіров