Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О. О. , при секретарі Атановій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «МИР», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Куркчи Георгій Іванович, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому ОСОБА_1 просив визнати ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину кооперативної квартири АДРЕСА_1 розташованої в будинку АДРЕСА_1 що залишилась після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на 1/2 частину кооперативної квартири АДРЕСА_1 розташованої в будинку АДРЕСА_1 як на частку у спільній сумісній власності подружжя.

В обґрунтовування позовних вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який з 26.03.1954 року перебував у шлюбі з позивачем ОСОБА_2 05 липня 1965 року Виконавчий комітет Жданівської міської ради депутатів трудящих на підставі списку кооперативу «МИР» видав ОСОБА_5 ордер № 4781 на право зайняти трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,2 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 за сумісні кошти у шлюбі з ОСОБА_2 придбали вищевказану квартиру, про що свідчить довідка Житлово-будівельного кооперативу «МИР» від 03.03.2016 року, відповідно до якої вже у 1980 році вони повністю виплатили позику на квартиру, але правовстановлюючі документи на цю квартиру належним чином не оформили. Після смерті ОСОБА_5, позивачі звернулись до приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Куркчи Г.І. з заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом на квартиру померлого. При складанні відповідної заяви ОСОБА_2 написала відмову від своєї частки спадкового майна на користь ОСОБА_1 ОСОБА_3, який також є сином померлого та спадкоємцем першої черги за законом, заяву про прийняття спадщини не подавав. 29 лютого 2016 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Куркчи Г.І. було винесено постанову про відмову у видачі позивачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого батька ОСОБА_5 У зв'язку з цим вони вимушені звернутись до суду.

Позивачі у судове засідання не з'явились, надали суду заяву, в якій просили суд розглянути справу за їхньої відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Куркчи Г.І. у судове засідання не з'явились, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 1341 (а.с. 11).

Заповіту після своєї смерті ОСОБА_5 не залишив.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є його діти ОСОБА_1, ОСОБА_3, а також дружина - ОСОБА_2

Статтями 1222, 1223 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, 26 березня 1954 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, про що в книзі записів актів цивільного стану про шлюб зроблено відповідний запис за №1 (а.с. 12).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 07.03.1955 року Іллічівським відділом РАЦС, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1, батьками якого є померлий ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_2 (а.с. 12).

Як вбачається зі спадкової справи № 70/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, позивачі у встановлений законом строк 17 листопада 2015 року звернулись із заявою про прийняття спадщини за законом. При цьому позивач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини за законом, за заповітом та від права на обов'язкову частку у спадщині після померлого чоловіка на користь сина ОСОБА_1.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є також його син ОСОБА_3 - третя особа по справі. Між тим, він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не заперечує проти задоволення позову.

При цьому згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29 лютого 2016 року приватний нотаріус Куркчи Г.І. відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що ним не надано належним чином оформлених правовстановлюючих документів на відповідне нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року, визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Спадкодавець ОСОБА_5 був членом ЖБК «Мир».

На підставі ордеру № 4781 від 05 липня 1965 року, виданого виконкомом Жданівської міської ради депутатів трудящих, ОСОБА_5 оселився з родиною у складі дружини ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1, розташованої по АДРЕСА_1. (а.с. 13).

Згідно з вимогами ст. 22 КпШС України, що був чинним на час придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, спірна квартира була набута подружжям у період шлюбу, а тому є спільним сумісним майном подружжя.

Отже, після смерті ОСОБА_5 спадщина складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, розташованої по АДРЕСА_1, оскільки інша 1/2 частина зазначеного нерухомого майна належить ОСОБА_2 в порядку спільного майна подружжя.

Згідно довідки ЖСК «Мир» померлий ОСОБА_5 з 31.08.1965 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1

10 березня 2016 року МКП Маріупольське БТІ було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 жилою площею 41,4 кв.м., загальною площею 58,3 кв.м. на ім'я ОСОБА_5. (а.с. 5-6).

Відповідно до ст. 141 ЖК України особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сім'ї, сумі її пайового внеску і граничного розміру жилої площу, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу.

Відповідно до вимог ст. 384 ЦК України, при викупі квартири член житлово - будівельного кооперативу є її власником.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно роз'яснень п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду СРСР №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, придбає право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до

складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Вартість кватири на момент вселення складала 5803 рублів. Заборгованості за позикою немає, що підтверджується довідкою ЖБК «Мир». Вартість квартири була повністю виплачена у 1980 році. (а.с. 14).

Отже, зважаючи на вищенаведене, суд дійшов переконання, що за життя спадкодавцем ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_2 на законних підставах було набуто право власності на квартиру АДРЕСА_1, а тому спадкоємець ОСОБА_1 також набуває право власності на це майно в порядку спадкування за законом. Позивачу ОСОБА_2 ж належить 1/2 частина вказаної квартири в порядку спільного майна подружжя.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За наведених обставин, у інший спосіб, окрім як за рішенням суду, позивач ОСОБА_1, який є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, не може реалізувати своє право на прийняття спадщини та оформлення спадкових прав, як не може це зробити і позивач ОСОБА_2, тому суд дійшов висновку про захист прав позивачів та визнання за кожним з них права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року, ст.ст. 328, 384, 1220, 1222-1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. 141 ЖК України, ст. 22 КпШС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «МИР», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Куркчи Георгій Іванович, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 58,3 кв.м., жилою площею 41,4 кв.м., як на частку у спільній сумісній власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 58,3 кв.м., жилою площею 41,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Хараджа