Справа № 185/6579/16-ц
Провадження № 2/185/3596/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Боженко Л. В.,

секретар - Плющова О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі - 13 000 грн., проценти за користування позикою в розмірі - 3825,50 грн., судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 07 березня 2016 року вона уклала із ОСОБА_2 договір позики, згідно з яким передала останньому грошові кошти в сумі 13 000 грн., з умовою їх повернення до 07 березня 2020 року. Договір укладено в простій письмовій формі. На день подання позову до суду відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Крім того, згідно п. 4.2 укладеного договору позики грошей, в разі не повернення грошей в строки, які вказані в договорі позичальник сплачує проценти за користування позикою в розмірі 5% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Оскільки сума боргу так і залишається неповернутою відповідачем просить стягнути борг в розмірі 13000 грн. та проценти за користування позикою в розмірі 3825, 50 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомленим про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 07 березня 2016 року відповідач взяв в борг у позивача суму 13 000 грн., зобов'язавшись повністю повернути позику згідно графіка частками в термін до 07 березня 2020 року, що підтверджується договором позики та розпискою (а.с. 5,6 ).

Згідно з п. 4.3 договору позики за умови сплати всіх платежів в строки, які вказані в Договорі, проценти за користування позикою не нараховуються. Відповідно до п. 4.4 в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі позичальник сплачує проценти за користування позикою в розмірі 5 % в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Після підписання договору відповідач не сплатив жодного платежу, сума боргу за договором становить 13 000 грн. та проценти за користування позикою - 3825,50 грн.

Приймаючи рішення по суті заявленого позову суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно якої, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи що відповідачем до теперішнього часу сума боргу не повернута суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача борг позики в розмірі 13 000 грн.

Крім того, підлягає стягненню з відповідача сума передбачена п. 4.4 договору позики в розмірі 3825,50 грн., відповідно до розрахунку наданого позивачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже з відповідача необхідно стягнути судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду в розмірі 551 грн. 20 коп..

На підставі ст. ст.. 625,1049,1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 131, 137, 212, 224, 225 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської обл., іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 07 березня 2016 року в розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок, проценти за користування грошима за договором позики від 07 березня 2016 року у розмірі 3825 (три тисячі вісімсот двадцять п'ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна ) гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : Л. В. Боженко