У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення з останнього на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди, завданої загибеллю сина ОСОБА_8 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 948 грн 15 коп., зокрема, витрати на оренду приміщення ресторану - кафе для проведення поминального обіду в день поховання сина, на 9 день, 40 день, на річницю, витрати на закупівлю продуктів для поминального обіду; стягнення на користь ОСОБА_5 - 5000 грн моральної шкоди; на користь ОСОБА_6 - 5000 грн моральної шкоди; на користь ОСОБА_4 - 5000 грн моральної шкоди.

Позивач зазначала, що з вини ОСОБА_7 загинув її син ОСОБА_8 При похованні сина вона витратила на поминальні обіди і продукти 20 352 грн 90 коп., на своє лікування у Нововодолазькій ЦРЛ у зв'язку із погіршенням стану здоров'я через загибель сина - 631 грн 25 коп., а всього 20 984 грн 15 коп. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачам - ОСОБА_5, ОСОБА_6, малолітній ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, яка полягає у непоправному горі через смерть їх брата, безповоротній втраті самої рідної та найдорожчої людини, у моральних стражданнях від злочинних дій відповідача.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2014 року який набрав чинності, ОСОБА_7 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами. На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» у 2014 році від 08.04.2014 року ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання. Цивільний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 витрат, пов'язані з наданням юридичних послуг в сумі 4 000 грн та моральну шкоду в сумі 50 000 грн. В решті частини позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2014 року вирок Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2014 року змінено в частині призначеного ОСОБА_7 покарання. Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України п'ять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки. Звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі «г» ст.1 Закону України «Про амністію» у 2014 році від 08.04.2014 року. Зазначеним вироком суду стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 150 000 грн моральної шкоди. Стягнення обернуто на майно ОСОБА_7, на яке накладено арешт ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2013 року

Ухвалою. колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року вирок апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2014 року змінено в частині вирішення цивільного позову. Зменшено розмір відшкодування ОСОБА_7 моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_3 до 50 000 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн на кожного. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 року в частині відмови ОСОБА_3 у задоволенні позову скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 16 541 грн 70 коп. - відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 487 грн 20 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі та доповненнях до касаційної скарги ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норми матеріального права, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про відхилення касаційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи з положень частини другої статті 1187 та частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суди вірно виходили з положеньч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ст. 1201 ЦК України особа, яка завлала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятнмка, ці витрати.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди. При цьому, суд апеляційної інстанції обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення витрат на поминальні обіди та ухвалив нове рішення про задоволення позову про стягнення з ОСОБА_7 цих витрат, що понесені у зв'язку із смертю ОСОБА_8

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович

В.О. Савченко