Справа № 441/605/16 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/783/5980/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Ванівського О.М., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Заочне рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує, що за час перебування у трудових відносинах з відповідачем виникла заборгованість по невиплаті йому заробітної плати в сумі 10 000 грн. Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції посилався на те, що трудового договору між сторонами укладено не було, офіційні трудові відносини не оформлялися, заробітна плата виплачувалася без сплати податків та інших загальнообов'язкових платежів. Однак, з такою позицією суду не погоджується та зазначає, що вироком Городоцького районного суду по справі № 441/1753/14-к відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України. В судовому засіданні у вказаній кримінальній справі відповідач визнав факт невиплати заробітної плати в сумі 10 000 грн., що вважає належним доказом існування такої заборгованості. Просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановленоиакі обставини.

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 09.12.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с.13).

Згідно з вироком суду, ОСОБА_3, будучи фізичною особою-підприємцем та здійснюючи підприємницьку діяльність в АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1, виданого 24.02.2005 року виконавчим комітетом Львівської міської ради, в порушення вимог ст.ст. 43, 45, 46 Конституції України, ст.ст. 2, 21, 24, 97, 115, 116, 253 КЗпП України, ст.ст. 1, 5, 12, 24, 30 Закону України "Про оплату праці" у період з березня 2007 року по липень 2014 року без укладення трудового договору та оформлення офіційних трудових відносин використовував найману працю ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, яким виплачував заробітну плату без сплати податків та інших загальнообов'язкових платежів, пов'язаних із зайнятістю вказаних осіб, що призвело до позбавлення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 соціальних гарантій, передбачених законодавством про працю та соціальне забезпечення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявної заборгованості по заробітній платі та обґрунтування розміру такої.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ч.2 ст. 59 ЦПК України що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 4 ст.61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав неналежним доказом звукозапис судового засідання в рамках кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.172 КК України, в якому зафіксовано, як ОСОБА_3 озвучує суми заборгованості по заробітній платі перед працівниками, з огляду на необхідність доведення такого факту іншими засобами доказування.

Відтак, доводи апеляційної скарги про наявність заборгованості по заробітній платі не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки під час розгляду вищевказаного кримінального провадження не доводилася сума заборгованості ОСОБА_3 перед працівниками, факт невиплати працівникам заробітної плати не був інкримінований останньому, така обставина під час ухвалення вироку суду встановлена не була.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішень суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Городоцького районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Ванівський О.М.

Приколота Т.І.