У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на заставне майно, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - ГриняКостянтина Андрійовича - на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення на заставне майно.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № IFN0AN51675152 від 07 серпня 2008 року ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 14 752, 35 доларів США зі сплатою 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06 серпня 2015 року.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 серпня 2008 року банк і ОСОБА_6 уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого останній надав в заставу автомобіль Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2008, тип транспортного засобу легковий седан-В, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу.

У зв'язку з тим, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 3 756, 21 доларів США звернути стягнення на предмет застави автомобіль Daewoo Nexia шляхом його продажу банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах державної автомобільної інспекції України, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриня К.А. - порушує питання про скасування рішення апеляційної інстанції із ухваленням нового рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено, що відповідно до укладеного договору № IFN0AN51675152 від 07 серпня 2008 року ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 14 752, 35 доларів США зі сплатою 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06 серпня 2015 року.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 серпня 2008 року банк і ОСОБА_6 уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого останній надав в заставу автомобіль Daewoo, модель Nexia, рік випуску 2008, тип транспортного засобу легковий седан-В, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу.

Посилаючись на неналежне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, банк просив суд звернути стягнення на предмет застави.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заборгованість за кредитним договором неспівмірна з вартістю предмета застави.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав (ч. 3 ст. 39 цього Закону).

Відмовляючи у задоволені позову про звернення стягнення на заставне майно (автомобіль), суд апеляційної інстанції виходив з не співмірності суми заборгованості із вартістю предмета застави, не звернув уваги, що оцінка співмірності надається судом лише при вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно Закону України «Про іпотеку», не врахував, що ні Законом України «Про заставу», а ні чинним законодавством не передбачено можливості відмови у позові про звернення стягнення на предмет застави у зв'язку з неспівмірністю заборгованості по основному зобов'язанню із вартістю переданого в заставу на забезпечення його виконання автомобіля, не перевірив остаточного розміру заборгованості, а також не врахував, що строк, на який надавався кредит, сплив, на порушення положень ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України не з'ясував обставин, які підлягали встановленню при вирішенні справи.

Порушення апеляційним судом норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому рішенняапеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Гриня Костянтина Андрійовича - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова