Справа № 740/3482/16-ц
Провадження № 2/740/1142/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до Дуболугівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що станом на 15.04.1991 року будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору в якому була зареєстрована та проживала його баба ОСОБА_3. Таким чином будинок належав їй на праві власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого зокрема входить спірний будинок. На випадок смерті спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. У встановлений законом шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріальної контори і тому був змушений встановлювати факт прийняття спадщини шляхом подачі до суду відповідного позову. 26 травня 2016 року рішенням суду даний факт було встановлено. За життя ОСОБА_3 не оформила своїх прав на будинок, тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно у виді житлового будинку. Позивач у позові просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, що є спадковим майном, після смерті ОСОБА_3

Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в його та позивача відсутність.

Відповідач представник Дуболугівської сільської ради Ніжинського району в судове засідання не з'явився надіславши заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи в його відсутність.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідка Дуболугівської сільської ради від 19.04.2016 року підтверджує, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору в якому проживала одна ОСОБА_3 (а.с 8).

Відповідно до довідки КП «Ніжинського МБТІ» від 09.10.2015 року (а.с. 7) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстроване ні за ким.

Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, як єдиний член колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року мала право власності на вказаний будинок.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року(а.с. 5).

На випадок своєї смерті спадкодавець зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося заповіла ОСОБА_2 (а.с. 6).

Як встановлено судом, спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_2 - позивач, що підтверджується копією спадкової справи № 121/2016, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Бублик В.М. Будинок розташований по АДРЕСА_1 входить до складу спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.09.2016 року приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Бублик В.М. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок, так як вказаний будинок не зареєстрований за спадкодавцем.

Таким чином, відповідно до досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, відповідно до ст.1223 ЦК України, так як існують законні підстави для визнання права власності на житловий будинок за позивачем.

Керуючись ст.1223 ЦК України, ст. ст.213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко