У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.,Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в інтересах якого діє ОСОБА_9, на рішення апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в розмірі 906 763,81 грн та в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що 13 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно з яким банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію. Загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 130 000 доларів США, що зменшується згідно з додатком № 1 до договору з розрахунку 15 % річних за користування кредитом на строк до 12 червня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 13 червня 2007 року між банком та ОСОБА_7, ОСОБА_8 був укладений іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передали у іпотеку банку нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Сведбанк» відступив, а ПАТ «Дельта Банк» отримав право вимоги до позичальника за кредитним договором від 13 червня 2007 року, а також забезпечувальним до нього договором іпотеки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, станом на 13 червня 2013 року утворилася заборгованість у розмір 906 763,81 грн, яка складається з: 754 358,56 грн - заборгованість за кредитом; 152 405,25 - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 906 763,81 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що складає 906 763,81 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», в інтересах якого діє ОСОБА_9, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, виходив із того, що у ОСОБА_6 відсутня заборгованість за кредитним договором, що підтверджується висновком економічного дослідження від 14 вересня 2015 року виготовленим ТОВ « Інститут судових експертиз».

Однак, з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 13 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 48/15-Ф, згідно з яким банк відкриває позичальнику кредитну лінію, що відновлюється. Загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 130 000 доларів США, що зменшується згідно з додатком № 1 до договору з розрахунку 15% річних за користування кредитом на строк дії до 12 червня 2017 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань вищевказаним кредитним договором 13 червня 2007 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_7, ОСОБА_8 був укладений іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_7, ОСОБА_8, як іпотекодавці за іпотечним договором, передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, реєстраційний номер № 8-13592.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Дельта Банк» отримав право вимоги до позичальника за кредитним договором від 13 червня 2007 року, а також забезпечувальним до нього договором іпотеки.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 13 червня 2007 року, станом на 13 червня 2013 року, утворилась заборгованість у розмірі 906 763,81 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 94 377,40 доларів США, що еквівалентно 754 358,56 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 19 067,34 доларів США, що еквівалентно 152 405,25 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 33 та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції, виходив із того, що оскілки позичальник за кредитним договором допустив неналежне виконання його умов щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, тому наявні правові підстави для стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки згідно висновку економічного дослідження від 14 вересня 2015 року станом на 12 серпня 2010 року, у ОСОБА_6 відсутня заборгованість за вищевказаним кредитним договором.

Однак, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд, на порушення зазначених вимог закону, прийняв та дослідив новий доказ, а саме: Висновок економічного дослідження від 14 березня 2015 року, виготовлений ТОВ «Інститут судових експертиз» за заявою ОСОБА_6, який було надано ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, а також не вказано поважні причини, з яких вказаний доказ не було надано суду першої інстанції. Крім того, апеляційний суд, приймаючи до уваги вищевказаний висновок, не перевірив його, чи відповідає він вимогам ст. ст. 58, 59 ЦПК України та чи може він бути належним та допустимим доказом.

Крім того, переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не звернув уваги на те, що представником відповідача до суду першої інстанції були надані заперечення, в яких не містилось заперечень щодо наявності заборгованості, а зазначено було про те, що вони не погоджуються з його розміром, а також тим, що відповідача не було повідомлено про заміну кредитора та нові реквізити для сплати заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статті 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в інтересах якого діє ОСОБА_9, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова