Справа № 2-о/331/75/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представника

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , заінтересована особа : Олександрівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С ТА Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа: Олександрівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

В обґрунтування заяви зазначила, що 02 серпня 1998р. вона уклала шлюб із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином Республіки Вірменія, вірменом, який зареєстрований Міським відділом ДРАЦС РС Запорізького МУЮ 02 серпня 1998р., актовий запис № 572.

Після укладання шлюбу її дівоче прізвище було змінено на прізвище чоловіка - ОСОБА_4, та нею було одержано громадянський паспорт на ім."я ОСОБА_6, серії НОМЕР_2, виданий Жовтневім РВ УМВС України в Запорізькій області 22 вересня 1998р..

Після одруження, вона з чоловіком мешкали в м. Запоріжжі, наприкінці 1998 року вона завагітніла та перебувала на обліку в «ЗОЦРРФЧ» Міністерства охорони здоров'я України в м. Запоріжжя, 07.12.1998р. у гінекологічному відділення проходила терапію із збереження вагітності.

У березні 1999р. вона разом із своїм чоловіком на прохання чоловіка поїхала до Нідерландів, де мешкали його родичі, з метою народження там дитини і в подальшому проживання на території цієї держави.

Для виїзду за кордон нею було одержано закордонний НОМЕР_1, виданий 23 лютого 1999р., який в подальшому у неї відібрав її колишній чоловік та вона по приїзду до Нідерландів мала лише закордонний паспорт, інших документів при собі вона не мала.

Приїхавши до Нідерландів, вони з чоловіком прибули до м. Девентерта, де вона звернулася до соціальної служби з метою одержання соціальної допомоги і допомоги у одержані документів на підтвердження особи, щоб мати право перебувати на території Нідерландів.

З цією метою вона, за вимогою свого чоловіка, вказала офіційним органам Нідерландів, які опитували її, деяку недостовірну інформацію щодо себе і свого сімейного стану, яка була потрібна для одержання документів, що посвідчують особу і для набуття права на перебування у цій країні в статусі «біженців».

Під тиском чоловіка, для одержання статусу «біженки», вона була вимушена вказати при співбесіді із працівниками офіційних органів Нідерландів, що буцімто вона є біженкою із м. Мартакерт, Республіка Вірменія, яке розташоване на території Нагорного Карабаху, в якому на той час точився військовий конфлікт між вірменами і азербайджанцями, вказала що вона буцімто народилася у Республіці Вірменії в м. Мартакерт.

Також, на вимогу чоловіка, вона приховала від офіційних органів Нідерландів факт свого одруження, видаючи себе за неодружену матір одиначку, оскільки за законами Нідерланді в матері одиначки одержують більший розмір соціальної допомоги при народженні дитини, тому вказала на співбесіді своє дошлюбне прізвище - ОСОБА_2.

Вона повідомила також, що не має при собі жодних документів на посвідчення своєї особи. Єдиний наявний у неї документ (закордонний паспорт) відібрав та утримував у себе її чоловік, приховуючи його від неї і від офіційних органів Нідерландів.

Повідомляти всю цю неправдиву інформацію щодо себе офіційним органам Нідерландів її примусив чоловік, скориставшись її життєвою необізнаністю, відсутністю життєвого досвіду і молодим віком (на той час їй було 17років) і тим, що вона була вагітною.

Після проведення відповідних процедур і співбесід у Нідерладах їй було видано офіційними органами цієї країни посвідку, яка посвідчувала її особу, як біженки, в якій було вказане її дівоче прізвище - ОСОБА_2, що вона не одружена, та є уродженкою Нагірного Карабаху, Республіка Вірменія.

Після цього, вона проживала разом з чоловіком у м. Девентер Нідерланди в таборі для біженців, перебувала на медичному обліку у зв'язку із вагітністю у міській лікарні м. Девентер та ІНФОРМАЦІЯ_8. в пологовому будинку м. Девентер народила сина - ОСОБА_3.

05 серпня 1999р. її чоловік ОСОБА_4 одержав свідоцтво про народження дитини № НОМЕР_3, видане 05.08.1999р. Відділом актів громадянського стану в м. Девентер, Нідерланди.

Оскільки, на той час вона мала посвідчення особи виписане на прізвище «ОСОБА_2», тому у вказаному свідоцтві про народження дитини її прізвище у графі мати записане ОСОБА_2 (ОСОБА_2), місце народження Мартакерт, СРСР, хоча на момент народження дитини її прізвище, ім'я та по батькові було - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Запоріжжі, Україна.

Також, через вищевказані обставини, в цьому свідоцтві про народження дитини відсутня інформація про батька дитини, в графі батько міститься прочерк. Її чоловік в зазначеному свідоцтві про народження зазначений в графі «Заявник» - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Проте, згідно ст. 122 Сімейного кодексу України, яка регулює визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, вказано, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

А тому, батьками дитини ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_7 є: мати - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, українка; батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин Республіки Вірменія, вірмен.

Згідно із перекладом на українську мову цього свідоцтва про народження дитини прізвище її сина записане у жіночому відмінку - ОСОБА_3, ім'я ОСОБА_3 написання прізвища сина у жіночому відмінку пов'язане із особливостями граматики голландської мови, оскільки у них прізвище дитини записується за прізвищем матері на не відмінюється за родами (чоловічий або жіночий).

В подальшому протягом приблизно двох років вона з дитиною і чоловіком мешкала у Нідерландах у різних таборах для переселенців, розміщених на території цієї країни. Оскільки жодних документів для підтвердження того, що вона буцімто є біженкою з «Нагорного Карабаху» вона не мала, тому одержати статус біженки на території Нідерландів не вдалось.

Під час проживання у Нідерландах вона посварилася із чоловіком через ревнощі та його подружні зради, а в подальшому у чоловіка виникли на території Нідерландів проблеми із законом через те, що він став зловживати наркотичними засобами. Через наркозалежність колишній чоловік її переслідував, тероризував та бив, а тому вона вимушена була з дитиною переховуватися від чоловіка.

В 2001 році вона вирішила із дитиною повернутися до України, оскільки статусу біженців та громадянства Нідерландів вона та дитина не одержали, через відсутність доказів для підтвердження статусу «біженців».

Для допомоги у поверненні із Нідерландів до України вона з дитиною звернулися до Українського консульства в м. Гаазі, Нідерланди, оскільки вона не мала закордонного паспорту, який забрав і утримував у себе її колишній чоловік, а без закордонного паспорту і документів на посвідчення особи вона не мала змоги повернутися із дитиною на батьківщину. Для повернення до України, Консульством України в Нідерландах їй і дитині було видане Свідоцтво на повернення в Україну громадянина України від 06.08.2001р. № 076006, в якому зазначено, що до України повертаються вона, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце народження - Україна та син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

18.08.2001р. вона з сином ОСОБА_3 прибули до України, про що міститься відбиток дільниці прикордонної служби Бориспіль-3 на цьому свідоцтві на повернення в Україну та з того часу вона з сином ОСОБА_3 постійно мешкають в м. Запоріжжі Україна, з колишнім чоловіком не спілкується, місце його проживання їй не відоме, шлюб між ними розірваний 27 вересня 2005р.

Для виїздів за кордон 21 червня 2002 року вона отримала новий закордонний паспорт, в яком її прізвище записане ОСОБА_3, в графі діти записана дитини - син ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_8.

Вона зі своїм сином спільно проживають у квартирі її матері за адресою: АДРЕСА_1.

Через відсутність свідоцтва про народження сина, в різних офіційних документах прізвище її сина ОСОБА_3 було записано по різному, прізвище сина писалося з її слів, як ОСОБА_3 (відповідно до виданого у Нідерландах не чинного свідоцтва про народження сина) та ОСОБА_3 (відповідно до чинного законодавства України).

Її син ОСОБА_3 в період з 01.09.2006р. по 20.08.2010р. навчався в Запорізькій гімназії «Контакт», з 2010р. по теперішній час навчається в Запорізькій гімназії № 28. Крім того, оскільки її син часто хворів і вона змушена була звертатися за медичною допомогою, тому у довідках з різних медичних закладів його прізвище було записане по різному.

ОСОБА_9 її синові ОСОБА_3 виповнилося 16 років, а тому він повинен одержати паспорт громадянина України, який без свідоцтва про народження не може одержати.

Вона зверталася із заявою до Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції із проханням скласти актовий запис про народження та видати свідоцтво про народження сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, але останній листом від 30.07.2015р. відмовив у проведенні державної реєстрації народження сина.

Згідно наданої відповіді від 30.07.2015р. вбачається, що оскільки між Україною та Нідерландами не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, тому немає можливості внести зміни до свідоцтва про народження її сина ОСОБА_3, виданого в Нідерландах, щодо виправлення його прізвища «ОСОБА_3» на «ОСОБА_2» та її прізвища у графі мати з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» а також внесення відомостей про батька дитини на підставі її свідоцтва про шлюб.

У зв'язку із наведеними вище обставинами, через відсутність чинного згідно до законодавства свідоцтва про народження сина та у зв'язку із неможливістю в позасудовому порядку внести зміни до актового запису про народження сина, а також у зв'язку із досягненням сином віку для одержання громадянського паспорту, вона змушена звернутися, як мати і законний представник свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, до суду із відповідною заявою.

На підставі викладеного, просить суд встановити факт, що а саме, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8. в м. Девентер, Нідерланди; встановити факт, який має для неї юридичне значення, а саме, що матір'ю дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, українка, громадянка України, а батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин Республіки Вірменія, вірмен.

Заявник та її представник, кожен в окремості, в судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити, посилаючись на те, що вона є законною та обґрунтованою.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, але надіслав на адресу суду листа з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що Олександрівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не має заперечень стосовно заяви ОСОБА_2.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, її представника та свідків, взявши до уваги заяву представника заінтересованої особи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 02 серпня 1998р. ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином Республіки Вірменія, вірменом, який зареєстрований Міським відділом ДРАЦС РС Запорізького МУЮ 02 серпня 1998р., актовий запис № 572. (а.с. 10)

Після укладання шлюбу ОСОБА_9 змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - ОСОБА_4, та одержала громадянський паспорт на ПІБ ОСОБА_6, серії НОМЕР_2, виданий Жовтневім РВ УМВС України в Запорізькій області 22 вересня 1998р..(а.с. 22)

Після одруження, заявниця з чоловіком мешкали в м. Запоріжжі, вона завагітніла та перебувала на обліку в «ЗОЦРРФЧ» Міністерства охорони здоров'я України в м. Запоріжжя, 07.12.1998р. у гінекологічному відділення проходила терапію із збереження вагітності, що підтверджується виписним епікризом № 1623. (а.с. 41)

У березні 1999р. ОСОБА_6 разом зі своїм чоловіком на прохання чоловіка поїхала до Нідерландів, де мешкали його родичі, з метою народження там дитини і в подальшому проживання на території цієї держави.

Для виїзду за кордон ОСОБА_6 було одержано закордонний НОМЕР_1, виданий 23 лютого 1999р., який в подальшому у неї відібрав її колишній чоловік та вона по приїзду до Нідерландів мала лише закордонний паспорт, інших документів при собі вона не мала. (а.с. 25)

Приїхавши до Нідерландів, родина ОСОБА_6 прибула до м. Девентерта, де ОСОБА_6 звернулася до соціальної служби з метою одержання соціальної допомоги і допомоги у одержані документів на підтвердження особи, щоб мати право перебувати на території Нідерландів.

З цією метою ОСОБА_6, за вимогою свого чоловіка, вказала офіційним органам Нідерландів, які опитували її, деяку недостовірну інформацію щодо себе і свого сімейного стану, яка була потрібна для одержання документів, що посвідчують особу і для набуття права на перебування у цій країні в статусі «біженців».

Під тиском чоловіка, для одержання статусу «біженки», ОСОБА_6 була вимушена вказати при співбесіді із працівниками офіційних органів Нідерландів, що буцімто вона є біженкою із м. Мартакерт, Республіка Вірменія, яке розташоване на території Нагорного Карабаху, в якому на той час точився військовий конфлікт між вірменами і азербайджанцями, вказала що вона буцімто народилася у Республіці Вірменії в м. Мартакерт.

Також, на вимогу чоловіка, ОСОБА_6 приховала від офіційних органів Нідерландів факт свого одруження, видаючи себе за не одружену матір одиначку, оскільки за законами Нідерланді в матері одиначки одержують більший розмір соціальної допомоги при народженні дитини, тому вказала на співбесіді своє дошлюбне прізвище - ОСОБА_2.

ОСОБА_6 повідомила також, що не має при собі жодних документів на посвідчення своєї особи. Єдиний наявний у мене документ - закордонний паспорт відібрав та утримував у себе її колишній чоловік, приховуючи його від неї і від офіційних органів Нідерландів.

Повідомляти всю цю неправдиву інформацію щодо себе офіційним органам Нідерландів ОСОБА_6 примусив мій колишній чоловік, скориставшись моєю життєвою необізнаністю, відсутністю життєвого досвіду і молодим віком (на той час їй було 17років) і тим, що вона була вагітною.

Після проведення відповідних процедур і співбесід у Нідерладах ОСОБА_6 було видано офіційними органами цієї країни посвідку, яка посвідчувала її особу, як біженки, в якій було вказане її дівоче прізвище - ОСОБА_2, що вона не одружена, та є уродженкою Нагірного Карабаху, Республіка Вірменія.

Після цього, ОСОБА_6 проживала разом з чоловіком у м. Девентер Нідерланди в таборі для біженців, перебувала на медичному обліку у зв'язку із вагітністю у міській лікарні м. Девентер та ІНФОРМАЦІЯ_8. в пологовому будинку м. Девентер народила сина - ОСОБА_3, має з цього приводу медичну документацію на голландській мові. (а.с. 45-47, 50-53)

05 серпня 1999р. чоловік заявниці - ОСОБА_4, одержав свідоцтво про народження дитини № НОМЕР_3, видане 05.08.1999р. Відділом актів громадянського стану в м. Девентер, Нідерланди. (а.с. 15-17)

Оскільки, на той час ОСОБА_6 мала посвідчення особи виписане на прізвище «ОСОБА_2», тому у вказаному свідоцтві про народження дитини її прізвище у графі мати записане ОСОБА_2 (ОСОБА_2), хоча на момент народження дитини її прізвище, ім'я та по батькові було - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження Мартакерт, СРСР, хоча на справді вона народилася в м. Запоріжжі, Україна.

Також, через вищевказані обставини, в цьому свідоцтві про народження дитини відсутня інформація про батька дитини, в графі батько міститься прочерк. Чоловік заявниці в зазначеному свідоцтві про народження зазначений в графі «Заявник» - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Проте, згідно ст. 122 Сімейного кодексу України, яка регулює визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, вказано, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

А тому, батьками дитини ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_7 є: мати - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, українка; батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин Республіки Вірменія, вірмен.

Згідно із перекладом на українську мову цього свідоцтва про народження дитини прізвище мого сина записане у жіночому відмінку - ОСОБА_2(ОСОБА_2), ім'я ОСОБА_3 написання прізвища сина у жіночому відмінку пов'язане із особливостями граматики голландської мови, оскільки у них прізвище дитини записується за прізвищем матері на не відмінюється за родами (чоловічий або жіночий).

В подальшому протягом приблизно двох років ОСОБА_6 з дитиною і чоловіком мешкала у Нідерландах у різних таборах для переселенців, розміщених на території цієї країни. Оскільки жодних документів для підтвердження того, що вона буцімто є біженкою з «Нагорного Карабаху» вона не мала, тому одержати статус біженки на території Нідерландів не вдалось.

Під час проживання у Нідерландах ОСОБА_6 посварилася із чоловіком через ревнощі та його подружні зради, а в подальшому у чоловіка виникнули на території Нідерландів проблеми із законом через те, що він став зловживати наркотичними засобами. Через наркозалежність колишній чоловік переслідував, тероризував та бив заявницю, а тому вона вимушена була з дитиною переховувалася від чоловіка.

В 2001 році ОСОБА_6 вирішила із дитиною повернутися до України, оскільки статусу біженців та громадянства Нідерландів вона та дитина не одержали, через відсутність доказів для підтвердження статусу «біженців».

Для допомоги у поверненні із Нідерландів до України ОСОБА_6 з дитиною звернулися до Українського консульства в м. Гаазі, Нідерланди, оскільки заявниця не мала закордонного паспорту, який забрав і утримував у себе її колишній чоловік, а без закордонного паспорту і документів на посвідчення особи вона не мала змоги повернутися із дитиною на батьківщину. Тому, для повернення до України, Консульством України в Нідерландах ОСОБА_6 і дитині було видане Свідоцтво на повернення в Україну громадянина України від 06.08.2001р. № 076006, в якому зазначено, що до України повертаються ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце народження - Україна та син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7. (27)

18.08.2001р. ОСОБА_6 з сином ОСОБА_3 прибули до України, про що міститься відбиток дільниці прикордонної служби Бориспіль-3 на свідоцтві на повернення в Україну та з того часу вона з сином ОСОБА_3 постійно мешкають на Україні, з колишнім чоловіком не спілкується, місце його проживання їй не відоме, шлюб між ними розірваний 27 вересня 2005р.

Для виїздів за кордон ОСОБА_6 отримала новий закордонний паспорт, замість відібраного у мене її колишнім чоловіком, який видано 21 червня 2002р., та в якому прізвище заявниці записане як «ОСОБА_2», в графі діти записаний - син ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_8. (а.с. 26)

ОСОБА_6 зі своїм сином спільно проживають у квартирі матері заявниці за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджує довідка ЖСК «Прогрес -7» від 17.02.2015р. № 3. (а.с. 28)

В період з 01.09.2006р. по 20.08.2010р. син заявниці - ОСОБА_3 навчався в Запорізькій гімназії «Контакт», а з 2010р. по теперішній час навчається в Запорізькій гімназії № 28. Крім того, оскільки її син часто хворів і вона змушена була звертатися за медичною допомогою, тому у довідках з різних медичних закладів його прізвище було записане по різному. (а.с. 29-40, 42-43)

ОСОБА_9 ОСОБА_3 виповнилося 16 років, а тому він повинен одержати паспорт громадянина України, який без свідоцтва про народження не може одержати.

ОСОБА_6 зверталася із заявою до Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції із проханням скласти актовий запис про народження та видати свідоцтво про народження сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, але останній листом від 30.07.2015р. відмовив у проведенні державної реєстрації народження сина. (а.с. 18-20)

Згідно наданої відповіді від 30.07.2015р. вбачається, що оскільки між Україною та Нідерландами не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, тому немає можливості внести зміни до свідоцтва про народження сина ОСОБА_3, виданого в Нідерландах, щодо виправлення його прізвища «ОСОБА_3» на «ОСОБА_2» та прізвища у графі мати з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» а також внесення відомостей про батька дитини на підставі свідоцтва про шлюб.

У зв'язку із наведеними вище обставинами, через відсутність чинного згідно до законодавства свідоцтва про народження сина та у зв'язку із неможливістю позасудовому порядку внести зміни до актового запису про народження сина, а також у зв'язку із досягненням сином віку для одержання громадянського паспорту, ОСОБА_6 змушена звернутися, як мати і законний представник свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, до суду із відповідною заявою.

Згідно ст. 39 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_10, яка пояснила, що є подругою заявниці, ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 вона знає з 2007 року. ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 мешкають разом постійно у м. Запоріжжі, ОСОБА_3 та її син разом в період з 2006р. по 2010 р. навчалися у школі «Контакт». Зі слів ОСОБА_2 їй відомо, що вона народила ОСОБА_3 у м. Девентер Нідерланди та у 2001 році ОСОБА_2 разом з сином приїхали до Запоріжжя через те, що життя у Нідерландах у ОСОБА_2 з чоловіком не склалося.

В судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_11, який пояснив, що він є братом заявниці, ОСОБА_2 у 1998 році вийшла заміж за ОСОБА_4 та на початку 1999 року вони виїхали на проживання до Нідерландів, де у них народився син - ОСОБА_3. У 2001-2002 роках ОСОБА_2 разом з сином приїхали до Запоріжжя через те, що життя у Нідерландах у ОСОБА_2 з чоловіком не склалося. З цього часу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно мешкають у м. Запоріжжі в квартирі батьків, ОСОБА_3 навчається у школі в м. Запоріжжі та на даний час не може отримати паспорта громадянина України.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_12, яка пояснила, що вона є матір'ю заявниці, ОСОБА_2 у 1998 році вийшла заміж за ОСОБА_4 та на початку 1999 року вони виїхали на проживання до Нідерландів, де у них народився син - ОСОБА_3. У 2001-2002 роках ОСОБА_2 разом з сином приїхали до Запоріжжя через те, що життя у Нідерландах у ОСОБА_2 з чоловіком не склалося. З цього часу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно мешкають у м. Запоріжжі в моїй квартирі, ОСОБА_3 навчається у школі в м. Запоріжжі та на даний час не може отримати паспорта громадянина України.

В судовому засіданні в якості свідка був допитана ОСОБА_13, яка пояснила, що з заявницею вони є подругами на протязі 11 років. Їй відомо, що ОСОБА_2 у 1998 році вийшла заміж за ОСОБА_4 та на початку 1999 року вони виїхали на проживання до Нідерландів, де у них народився син - ОСОБА_3. У 2001-2002 роках ОСОБА_2 разом з сином приїхали до Запоріжжя через те, що життя у Нідерландах у ОСОБА_2 з чоловіком не склалося. З цього часу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно мешкають у м. Запоріжжі в квартирі батьків, ОСОБА_3 навчається у школі в м. Запоріжжі та на даний час не може отримати паспорта громадянина України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, про встановлення фактів, а саме що: ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року в місті Девентер, Нідерланди; матір»ю дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, українка, громадянка України, а батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, громадянин Республіки Вірменія, вірмен; що передбачено п. 1 ст. 256 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 256-258 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, факт, що має юридичне значення, а саме, що : ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року в місті Девентер, Нідерланди.

Встановити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, факт, що має юридичне значення, а саме, що : матір»ю дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, українка, громадянка України, а батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, громадянин Республіки Вірменія, вірмен.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особою - учасником процесу, яка не була присутня в судовому засіданні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

23.06.2016