Ухвала

іменем україни

30 листопада 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 03 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа - Служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася із вказаним позовом до ОСОБА_3 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, в якому із урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, яке належить позивачу на підставі договору дарування.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2016 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 03 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Частиною 1 статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до вимог закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, положення Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року із змінами схваленими резолюцією 50/155 Генеральної асамблеї ООН від 12 грудня 1995 року, Закон України «Про охорону дитинства», Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей»,встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, врахувавши позицію Служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, вірно виходив із того, що задоволення позовних вимог порушують права неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки позивачем не надано доказів того, що дитині буде надане рівноцінне житло, при втраті права на користування спірною квартирою. Також, суду не надано відповідних висновків служб у справах дітей про наявність умов для проживання дитини у житловому будинку по АДРЕСА_2 яке належить матері неповнолітнього, або ж по АДРЕСА_3 де зареєстрований батько неповнолітнього.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа - Служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ