Справа № 182/3166/16-ц
Провадження № 2/0182/2780/2016
02.12.2016 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Багрової А.Г.
секретаря Снєгульської В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 вона в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування, виконавчого комітету Нікопольської міської ради про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення,-
Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 вона в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування, виконавчого комітету Нікопольської міської ради про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира 1 житлового будинку № 32 по вул. Електрометалургів в м. Нікополі.
Відповідачі проживають у вказаній квартирі, чим створюють перешкоди у використанні позивачем своєї квартири.
Просить суд усунути йому перешкоди у користуванні квартирою, шляхом виселення їх із вказаної квартири.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, були повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7,22).
Згідно акту про проживання від 03.08.2015 року в зазначеній квартирі проживають з вересня 2000 року, але не зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8,25,26).
За положеннями частини 1 статті 317 та частини 1 статті 319 Цивільного кодексу(далі-ЦК) України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1статті 321 цього Кодексу передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу(далі-ЖК) України, якими встановлено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до наведених норм закону, а також вимог статті 47 Конституції України, статті 9 ЖК України і статті 311 ЦК України право на житло, зокрема, користування ним та усунення перешкод у користуванні, підлягає судовому захисту у випадку порушення таких прав особи.
Таким чином, вирішення питання щодо судового захисту прав власності на нерухоме майно із застосуванням такого способу захисту порушеного права як виселення закон пов'язує з існуванням самого факту порушення права власника на користування та розпорядження своїм майном, або перешкоджання у здійсненні таких повноважень з боку інших осіб, за які особа може бути виселена з житлового приміщення.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є і не були членами сімї позивача, вселились і проживають у спірній квартирі без достатніх правових підстав і не набули право користування даним житлом у встановленому законом порядку, а тому зобов'язані звільнити квартиру за вимогою його власника за приписами статей 386-387 і 391 ЦК України.
Також суд зазначає, що позивач несе додаткові витрати за комунальні послуги, оскільки відповідачі проживають у квартирі, а за послуги теплопостачання наявна заборгованість в розмірі 95,76 грн. ( а.с.9,10), за послуги водопостачання та водовідведення заборгованість в розмірі 319,38 грн. (а.с.11,12), за послуги спожитої електроенергії заборгованість в розмірі 296,42 грн.(а.с.16).
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачі неправомірно проживають у квартирі, що унеможливлює реалізацію позивачем повноважень власника з користування та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ч.2 ст. 386, ст. 391 ЦК України, ст. 116,157 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 213, 215, 224 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його отримання до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: ОСОБА_6