У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до держави України в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що з червня 2001 року він проходив службу в органах Державної податкової служби, остання посада з 2007 року - старший оперативний уповноважений відділу боротьби з суб'єктами господарювання, які мають ознаки фіктивності і незаконним відшкодуванням податку на додану вартість відділу податкової міліції Комінтернівської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області та має спеціальне звання майора податкової міліції.

Зазначив, що його незаконно було притягнуто до кримінальної відповідальності, затримано, завдано тілесних ушкоджень під час затримання, кримінальна справа, а потім вже кримінальне провадження стосовно нього тривалий час перебувала в провадженні прокуратури, спрямовувалися до суду, який ухвалив обвинувальний вирок, який було скасовано апеляційним судом Одеської області і в решті решт кримінальне провадження відносно нього закрито з реабілітуючих підстав.

Посилаючись на вказані обставини, позивач уточнивши свої позовні вимоги просив суд стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на його користь 280080 грн на відшкодування завданої майнової шкоди та 942666 грн в рахунок компенсації завданої моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 213 036 грн 31 коп., моральну шкоду в розмірі 500 000 грн за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2016 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року змінено в частині стягнення моральної шкоди, визначивши її розмір, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_2, в сумі 300 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що висновок суду першої інстанції в частині стягнення майнової шкоди відповідає вимогам закону та є доведеним, а в частині стягнення моральної шкоди щодо визначення її розміру, в якій вона підлягає стягненню, не в повній мірі відповідає вимогам закону, зважаючи на те, що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди не у повній мірі відповідає засадам розумності, поміркованості та справедливості, та враховуючи характер вимушених змін позивача у життєвих і виробничих стосунках, які він зазнав у зв'язку із тривалим кримінальним провадженням та необхідністю відновлення попереднього стану.

Згідно ст. 56 Конституції Україникожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За положеннями ст. 1176 ЦК Українишкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

За ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»підлягає відшкодуванню в повному обсязі шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-2203-цс15, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Суд апеляційної інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до держави України в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович