Справа № 308/477/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Панька В.Ф.,

суддів: Куштана Б.П. і ОСОБА_1,

при секретарі: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1 грн., які перерахувати фонду правопорядку ГУНП в Закарпатській області, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1378 грн.

ОСОБА_2 начальник сектору юридичного забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області просить таке скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Доводить про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також те, що оскаржуване рішення не відповідає фактичним обставинам справи. Указує, що їй було доручено подати позовну заяву від імені МВС України до суду про визнання акту Ужгородської міжрайонної МСЕК МОЗ України від 06.03.2012 щодо огляду ОСОБА_3 незаконним та його скасування, тобто при вирішенні спору, судом не застосовано норми матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. Зазначає, що представляючи інтереси юридичної особи, відповідач діяла з дотриманням прав та обовязків установлений для представників юридичних осіб за довіреністю відповідно до ст.ст.238,244,246 ЦК України. Указує, що помилково застосовано норми ч.1 ст.1167 ЦК України, оскільки неправомірність дій відповідача не встановлені та не визнані компетентним органом (в цьому випадку адміністративним судом) до компетенції якого належить визнання дій неправомірними субєкта владних повноважень.

В письмових запереченнях ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення без змін.

Суд першої інстанції виходив з того, що діями ОСОБА_2, як фізичної особи було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях через обізнаність, у звязку з розглядом даних позивів в Закарпатському окружному адміністративному суді та Ужгородському міськрайоному суді, про стан здоровя позивача, чіткого діагнозу, розголошення якого він не бажав та дозволу не давав, у звязку з цим суд прийшов до переконання, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяну шкоду в розмірі 1 грн., а також на користь держави судовий збір.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі з таких мотивів.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом про визнання акту Ужгородської міжрайонної МСЕК МОЗ України від 06.03.2012 щодо огляду ОСОБА_3 незаконним та його скасування, не самостійно, як фізична особа, а від імені МВС України.

Згідно з ст.238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до ст.244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно з ст.246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Тобто всі дії відповідача в судових справах цивільного, адміністративного чи іншого судочинства здійснювалися виключно за дорученням юридичної особи, в межах наданих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у звязку з тим, що ОСОБА_2 виступаючи у справах діяла не у власних інтересах, а в інтересах юридичної особи.

Керуючись ст.ст310,313,315,317,319 ЦПК України , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2016 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: