Справа № 486/866/16-ц
Провадження № 2/486/565/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Франчук О.Д.

при секретарі - Зацепіній І.О.

з участю: представника позивача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Явтушенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про надання дозволу на оформлення проїзних документів дитини та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просить надати дозвіл на оформлення проїзного документу дитини та дозвіл на неодноразові тимчасові виїзди до тимчасово окупованої території АР Крим малолітньої ОСОБА_6 в супроводі матері без згоди батька до досягнення дитиною 16 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2012 року вони з відповідачем розірвали шлюб, та ще до розірвання шлюбу він зібрав свої речі і поїхав у невідомому напрямку, на даний час місце його перебування їй невідоме. Дочка проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.12.2012 року з відповідача на її користь було стягнено аліменти на утримання дочки, однак він їх не сплачує, участі у вихованні доньки не приймає та не цікавиться її розвитком. На даний час лише вона піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В період літніх канікул вона має намір оздоровити дочку в морській кліматичній зоні, вважає, що відпочинок та подорож матимуть велике значення для фізичного та духовного розвитку дівчинки, підвищать її рівень світогляду та сприятимуть її інтелектуальному розвитку як особистості. Враховуючи що для оформлення проїзних документів дитини та для виїзду до тимчасово окупованої території АР Крим необхідна згода батька, місце знаходження якого їй невідоме, просила задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги своєї довірительки та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» (а.с. 24).

Представник третьої особи в судовому засіданні вважала доцільним, в інтересах дитини задовольнити позов ОСОБА_4

Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 23 липня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 грудня 2012 року (а. с. № 8).

Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до довідки виписки про склад сім'ї та реєстрацію малолітня ОСОБА_6 з 19 січня 2011 року проживає разом з позивачкою (а.с. 10) та з червня 2012 року відвідує Центр розвитку дитини "Гармонія" (а.с. 11).

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 р., держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Віповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Особливий правовий режим перетину тимчасово-окупованої території регулюється Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та п. 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 367 від 4 червня 2015 р. Відповідно до якого В'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. За п.4 вищезазначених правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий: - якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; - якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; - у разі пред'явлення наступних документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість надання позивачу дозволу на виготовлення проїзних документів дитини та на виїзд малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у її супроводі без письмової згоди та без супроводу батька дитини - ОСОБА_5, за межі України, до тимчасово-окупованої території Автономної республіки Крим але лише строком на один рік з моменту набрання законної сили даним рішенням.

Такого висновку суд прийшов з урахуванням того, що згідно ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а тому оскільки, ухвалюючи заочне рішення, суду не вдалося з'ясувати думку відповідача стосовно даних позовних вимог, суд вважає неможливим надавати дозвіл на виїзд дитини без письмової згоди та без супроводу батька дитини - ОСОБА_5 до тимчасово окупованої території на більш тривалий строк, так як всупереч положенням ст.ст. 153, 157 Сімейного кодексу України фактично позбавить батька дитини можливості брати участь у її вихованні та можливості особисто спілкуватися з нею.

Слід роз'яснити позивачу, що за необхідності, після спливу строку, на який судом надається дозвіл виїзду неповнолітньої дитини за межі України без письмової згоди та без супроводу її батька, вона має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Що стосується вимог позивача про допущення негайного виконання рішення суду, то вони не підлягають задоволенню, оскільки ст. 367 ЦПК України передбачений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути допущені судом до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 60, 88, 179, 212, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці с. Циково Покровського району Дніпропетровської області на виготовлення та оформлення проїзного документу дитини, її неповнолітньої дочки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці с. Трудове Сімферопольського району Автономної республіки Крим, Україна, без письмової згоди батька дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Трудове Сімферопольського району Автономної республіки Крим, Україна.

Надати дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці с. Циково Покровського району Дніпропетровської області на виїзд неповнолітньої дочки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Трудове Сімферопольського району Автономної республіки Крим, Україна, до тимчасово-окупованої території Автономної республіки Крим у її супроводі без письмової згоди та без супроводу батька дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Трудове Сімферопольського району Автономної республіки Крим, Україна, строком на один рік з моменту набрання законної сили даним рішенням.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. Д. Франчук