ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/337/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р,

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Учитель-3» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про визнання бездіяльності, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою та просив визнати бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва Валявського О.А. у не направленні копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2016 року боржнику ЖБК «Учитель-3». Крім того, просив зобов'язати головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва Валявського О.А. направити у встановленому законом порядку копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2016 року на адресу ЖБК «Учитель-3»; скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ про арешт коштів боржника від 10.08.2016 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.08.2016 року, постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 10.08.2016 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 10.08.2016 року.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 24.06.2016 року, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва Валявським О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51496461. В межах виконавчого провадження №51496461 державним виконавцем 10.08.2016 року винесено постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та постанову про стягнення виконавчого збору. Вважає, що згадані постанови були винесені з порушенням ст.26, 28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ЖБК «Учитель-3» не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та не зміг добровільно виконати рішення. Додатково додає, що на сьогоднішній день спірні постанови не скасовані і діють, що на думку скаржника є порушенням їх прав.

Представник скаржника в судове засіданні не з'явився, направив на адресу суду заяву з проханням слухати справу без їх участі.

Представник Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання з'явився, надав копії виконавчих проваджень, проти задоволення скарги заперечував, надавши суду письмові пояснення.

Суд, заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 цього Закону).

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві перебувало два виконавчих провадження ВП № 51496461, № 51495601, щодо примусового виконання виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2016 року № 2-3488/12 про стягнення боргу з ЖБК «Учитель-3» на користь ОСОБА_3 в розмірі 8 552,18 грн. та 117,50 грн. судового збору.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та встановлено судом, 10.06.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-3488/12 про стягнення з ЖБК «Учитель-3 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 8552,18 грн. та виконавчий лист № 2-3488/12 про стягнення з ЖБК «Учитель-3 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 117,50 грн.

24.06.2016 року державним виконавцем було винесено постанови ВП № 51496461, ВП № 51495601 про відкриття виконавчого провадження, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження, проте, 24.06.2016 року вищевказані постанови були повернуті у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

10.08.2016 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу ДВС м. Києва винесено постанову ВП № 51496461 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; постанову ВП № 51496461 про арешт коштів боржника; постанови ВП № 51496461, ВП № 51495601 про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; постанови ВП № 51496461, ВП № 51495601 про стягнення виконавчого збору.

На виконання постанови про арешт коштів боржника від 10.08.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» було повідомлено, що арешт накладено 23.08.2016 року на рахунки № 24644 (980),7396 (980), які належать ЖБК «Учитель-3».

31.08.2016 року ПАТ «ПриватБанк» повідомив про арешт коштів в сумі 9736,63 грн.

07.09.2016 року до відділу надійшла заява від представника боржника ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Згідно відмітки у виконавчому провадженні представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 09.09.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Водночас, ознайомившись з матеріалами виконавчих проваджень боржнику було відомо про наявні виконавчі провадження, проте боржник не звертався з заявою про відкладення проведення виконавчих дій та наміру самостійно виконати рішення суду.

Суд критично ставиться до вимоги скаржника про визнання бездіяльності головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва Валявського О.А. у не направленні копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2016 року боржнику ЖБК «Учитель-3», оскільки в даному випадку державним виконавцем були виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» в частині відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням юридичної особи у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в цій частині.

Крім того, суд зазначає, що скаржник, який вважає, що несвоєчасне отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження порушує його право на добровільне виконання рішення у визначений в постанові строк, разом з тим, не був позбавлений можливості звернутися до державного виконавця щодо продовження цього строку, проте не звертався до державного виконавця з відповідною заявою.

Будь-яких доказів, що боржник звертався до державного виконавця в порядку, передбаченому Закону України «Про виконавче провадження» з заявою про відкладення провадження виконавчих дій, та останньому було відмовлено, суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2016 року державним виконавцем було виставлено платіжні вимоги на рахунки боржника, які в подальшому були списані в повному обсязі та розподілені як сплата боргу, сплата виконавчого збору, витрат та повернення надлишково стягнутих коштів, що підтверджується копіями платіжних доручень від 07.10.2016 року № 3595,3610, 3612, від 12.10.2016 року № 3609, 3611.

19.10.2016 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу ДВС м. Києва винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника та постанову ВП № 51496461, постанову ВП № 51495601 про закінчення виконавчого провадження.

У п.1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Разом з тим, звертаючись до суду зі скаргою, зокрема про скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ про арешт коштів боржника від 10.08.2016 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.08.2016 року, постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 10.08.2016 року, постанови про стягнення виконавчого збору від 10.08.2016 року, суд вважає їх безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на те, що 19.10.2016 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу ДВС м. Києва винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника та постанову ВП № 51496461, постанову ВП № 51495601 про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, оцінюючи в сукупності оглянуті в судовому засіданні докази та правомірність дій державного виконавця під час прийняття оскаржених постанов, суд дійшов висновку про відмову скаржнику у задоволенні скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209, 210, 383, 385 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА