Справа № 285/1917/16-ц
провадження № 2/0285/1179/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28.11.2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі
головуючого судді - Помогаєва А.В.
при секретарі - Музика Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
В обґрунтування свої вимог позивач зазначає, що між ЗАТ «Акціонергий комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі по тексту - ЗАТ «АКПІБ», первісний кредитор) та ОСОБА_1 17.03.2008 року укладено договір споживчого кредиту № 136, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 10 000 грн. 17.12.2012 р. між ПАТ «АКПІБ», який є правонаступником ЗАТ «АКПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги за вищевказаним договором.
-за кредитом 4968,93 грн.;
-по відсотках 8814,34 грн.;
-по комісії 1715, 00 грн.;
-пеня - 6693, 12 грн.
Для забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_1, було укладено договір поруки з ОСОБА_2 від 17.03.2008 року № 136.
В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, про день, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, відповідач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Будь-яких заперечень проти позову відповідачі не подали.
Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що між ЗАТ «АКПІБ» та ОСОБА_1 17.03.2008 року укладено договір кредиту на споживчі потреби № 136, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 10 000 грн. строком на 12 місяців, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18,0 % річних. Погашення кредиту має здійснюватись щомісячно у відповідності до графіку.
При укладенні Кредитного договору позичальник був повідомлений про умови кредитування та зобов'язувався повертати кредит, сплачувати нараховані відсотки. ОСОБА_1 власним підписом погодився з умовами та правилами кредитного договору.
17.03.2008 року між ЗАТ «АКПІБ» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобовязалася відповідати перед ЗАТ «АКПІБ» за виконання зобовязань, взятих на себе ОСОБА_1 за споживчим кредитним договором, за невиконання або неналежне виконання зобовязань позичальником.
-за кредитом 4968,93 грн.;
-по відсотках 8814,34 грн.;
-по комісії 1715, 00 грн.;
-пеня - 6693, 12 грн.
Незважаючи на попередження про виникнення простроченої заборгованості по кредиту та необхідності її погашення відповідачі суму заборгованості не погасили.
Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування відповідачами не заявлено.
Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією кредитного договору (а.с.6-8); графіком погашення кредиту (а.с. 9); заявою-анкетою (а.с. 10); копією договору поруки (а.с.14), договором відступлення прав вимоги (а.с. 17-27); копією вимог та повідомлень (а.с. 38, 39), копіями паспортів та податкових номерів відповідачів (а.с.12, 13, 15, 16).
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, тобто порука є способом забезпечення виконання зобов'язання.
Відповідно до положень статей 553-554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.
ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги до відповідачів на підставі договору відступлення прав вимоги від 17.12.2015 р., що був укладений з ПАТ «АКПІБ» (а.с. 17-27)
Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд вбачає, що між сторонами виникли правовідносини, що за своїм змістом відповідають договору факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Повідомленням від 15.06.2016 року позивач повідомив відповідачів про заміну кредитора та розмір заборгованості (а.с. 38).
Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.
Згідно доданого до позовної заяви платіжного доручення, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн.
Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені судові витрати пропорційно з кожного відповідача.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 218, Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Помогаєв