№ провадження 2/521/6114/16
16 листопада 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целух А.П.,
при секретарі Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.Свої вимоги позивач обґрунтовує обставинами викладеними у позові.
Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву від 07.09.2016 року, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.
У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 20 березня 2002 року ОСОБА_1, та ОСОБА_2, перебуваючи членами Одеської універсальної біржі «Витязь», уклали договір № 2002-008 І купівлі-продажу нерухомого майна, кватири за адресою: м. Одеса, Бреуса АДРЕСА_1.
Кватира за адресою: м. Одеса, Бреуса буд.18, кв.45 належала відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом м. Одеси 06.07.1999 року, виданого 7-мою Одеською держнотконторою р. №2-4351, зареєстрованого МБТІ та РОН м. Одеси 16.08.1999 року під реєстр. №31, стор. №114, кн.. №322 пр.
Сторони договору купівлі-продажу умови договору при його укладенні виконали повністю, претензій не мають, ОСОБА_1, сплатила грошові кошти за придбане майно, відповідач передав ОСОБА_1В.у власність спірну нерухомість.
ОСОБА_1 належним чином зареєстровала право власності на вище зазначену в КП «Одеське МБТі та РОН», 09.04.2002 року.
Таким чином, всі істотні умови угоди купівлі-продажу були виконані, тому вважаю, що квартира за адресою: адресою: м. Одеса, Бреуса АДРЕСА_1 правомірно є приватною власністюОСОБА_1.
Проте, при зверненні до нотаріальної контори з питання відчуження квартири за адресою: адресою: м. Одеса, Бреуса АДРЕСА_1, у звязку з відсутністю посвідчення нотаріусом укладеного договору купівлі-продажу, позивачу було рекомендовано звернутися до суду, що й стало підставою її звернення до суду з дійсним позовом.
Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 p., до вказаних правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення.
Разом з тим, ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, яка була чинна станом на 06.12.1995 року, тобто на дату укладення договору, передбачала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відносини з Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» в частині порушення порядку реєстрації вказаного Договору у відповідності п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України являються довготривалими і підлягають розгляду у судовому порядку.
Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, виконання договору відбулося.
Відповідно до вимог статі 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.
При таких обставинах суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним.
Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.
Керуючись ст.ст. 16, 220, 334, 1216, 1217, 1218, 1223 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір № 2002-008 І купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: м. Одеса, Бреуса АДРЕСА_1, укладений 20 березня 2002 року між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони на Одеській універсальній біржі «ВИТЯЗЬ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Головуючий: А.П.Целух