Справа № 750/9213/16-ц Провадження № 22-ц/795/2276/2016 Суддя у I інстанції Рахманкулова І. П.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

01 грудня 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.,

з участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

представника Чернігівського міського центру зайнятості Колос О.П., ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення збитків,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2016 року позовні вимоги Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення збитків задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Чернігівського міського центру зайнятості збитки в сумі 24 110 грн. 53 коп., судовий збір - в сумі 1378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин норми ст. 22, 1166 ЦК України та не перевірив чи наявні у даному випадку підстави для застосування даної міри відповідальності. Крім того, відповідач вказувала на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки в період з 03.02.2014 року по 31.10.2014 року вона фактично не займалась адвокатською діяльністю та жодних доходів не отримувала.

В запереченні на апеляційну скаргу Чернігівський міський центр зайнятості просив залишити рішення суду першої інстанції без зміни, мотивуючи вказану позицію його законністю та обґрунтованістю.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент реєстрації у Чернігівському міському центрі зайнятості, отримання статусу безробітної та допомоги по безробіттю, ОСОБА_3 мала діюче свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та являлась самозайнятою особою, а тому не мала права отримувати матеріальне забезпечення за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

З даним висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він в повній мірі узгоджується з матеріалами справи та нормами закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебувала на обліку у Чернігівському міському центрі зайнятості з 29 жовтня 2013 року як така, що шукає роботу, отримала статус безробітної та в період з 03.02.2014 року по 31.10.2014 року отримувала допомогу по безробіттю, розмір якої за вказаний період склав 24110 грн 53 коп. (а.с. 20).

Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Закону України «Про зайнятість населення» від 05 січня 2015 року, працівниками Чернігівського міського центру зайнятості було встановлено, що ОСОБА_3 є діючим адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 615, виданого Чернігівською обласною КДКА 16.03.2012 року (а.с. 19).

В той же час, відповідно до особисто поданої заяви про надання статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю, ОСОБА_3 серед іншого зазначила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно (а.с. 9).

Таким чином, всупереч ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнобов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» на час призначення статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю відповідач не повідомила Чернігівський міський центр зайнятості про зазначені вище обставини, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю.

Положеннями ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнобов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов»язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки отримана відповідачем грошова допомога по безробіттю була призначена на підставі недостовірних відомостей, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та, відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», стягнув незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 24 110 грн. 53 коп..

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент реєстрації у центрі зайнятості відповідач адвокатською діяльністю не займалась та доходів не отримувала правового значення не мають, оскільки за даними Єдиного реєстру адвокатів України 16.03.2012 року відповідачеві було видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю і жодна інформація про реєстрацію зупинення або припинення вказаної діяльності в зазначеному реєстрі відсутня (а.с.16). Положеннями статей 6, 12, 31, 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що право особи на зайняття адвокатською діяльністю зберігається з моменту отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю до зупинення або припинення ним права на зайняття такою діяльністю.

Посилання відповідача на те, що судом помилково не було застосовано до спірних правовідносин норми ст. 22, 1166 ЦК України, за приписами яких належало з»ясувати наявність таких елементів складу правопорушення як: протиправну поведінку, шкоду, причинний зв»язок між ними та вину заподіювача, не заслуговують на увагу, оскільки положення ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачають відповідальність саме зареєстрованого безробітного за достовірність поданих до територіального органу центральної виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг. У даній справі судом першої інстанції вірно було встановлено фактичні обставини справи та надано їм належну правову оцінку, виходячи з норм спеціального законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи ОСОБА_3 про те, що відповідач була взята на облік в органах податкової служби як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність, лише 24.11.2014 року і саме з наведеної дати мала право на здійснення адвокатської діяльності відповідно до п. 178.1. ст. 178 Податкового кодексу України, не мають правового значення для вирішення даного спору, адже відповідно до Законів України «Про адвокатуру» та «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат має право здійснювати адвокатську діяльність після отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та складання присяги адвоката України, наявність зазначеного права чинним законодавством не пов»язувалось з реєстрацією адвоката в органах податкової служби як платника податків.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: