Справа № 452/2342/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" листопада 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі ТерлецькійІ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір цивільну справу за позовомАндрусівМирослава Степановича до Бісковицької територіальної громади Самбірського району Львівської області про визнання заповіту недійсним,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаною позовною заявою.Просив визнати заповіт ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконавчого комітету Пяновицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 25 жовтня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №69, на користь ОСОБА_3 - недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 березня 2015 р. померла його рідна сестра ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Похорони сестри були проведені за його рахунок. 08 квітня 2015 р. він звернувся до Самбірської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де і була заведена спадкова справа №177/2015 після смерті його сестри ОСОБА_2 В Пяновицькій сільській раді Самбірського району Львівської області 24.05.2015 р. він дізнався, що 25.10.2007 р. його сестра склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_4 і даний заповіт був посвідчений секретарем сільської ради с.Пяновичі, Самбірського району Львівської області. Про існування даного заповіту йому нічого не було відомо, так як сестра за життя вказувала свою волю, що спадкоємцем всього належного їй майна буде позивач, так будинок, в якому вона проживала, будував він, він же утримував та доглядав за її господарством, надавав їй матеріальну допомогу. Вважає, що сестра не могла виявити волю на користь чужої людини, так як із співмешканцем ОСОБА_4 вона проживала з 2001 р. і той її постійно споював алкогольними напоями, внаслідок чого вона захворіла; морив голодом, холодом, забирав пенсію, бив. Крім того, його сестра була неграмотна невміла читати і писати, у неї був поганий зір, тому вона не могла прочитати заповіт та підписати його самостійно.Підписидвох свідків, при яких мав бути посвідчений заповіт, так як ОСОБА_2не могла його самостійно прочитати, в заповіті відсутні. Також ОСОБА_4 в сільській раді с.Пяновичі написав заяву від 23.10.2015 р. про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_4 помер 28.12.2015 р. і був похований за кошти сільської ради, так як дітей у нього не має.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_5, позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача, ОСОБА_6 О.Б., позов не визнала та пояснила, що працювала на посаді секретаря виконавчого комітету Пяновицької сільської ради Самбірського району Львівської області з 1998 р. по 2015 р. Протягом цього часу ОСОБА_2 неодноразово складала заповіт і оспорюваний заповіт вже є фактично четвертим. Чи повністю ОСОБА_2 прочитала заповіт, чи вона їй у цьому допомогла зараз не пригадує, однак можливо, що ОСОБА_2 заповіт не читала. Зміст заповіту ОСОБА_2 зрозуміла з її слів. Заповіт ОСОБА_2 підписала сама. Погоджується, що при укладенні ОСОБА_2 заповіту від 25 жовтня 2007 року мали бути два свідки, однак їх не було, так як ОСОБА_2 їх не хотіла запрошувати, а тому виконала закон не на всі сто відсотків. Заповіт був нею ОСОБА_2 ходила без окулярів.Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ІІ-СГ №444856 (актовий запис №9 від 15.07.1933 р.), виданого повторно від 11лютого1987 року,ОСОБА_2 народилася 12.07.1933 р. в с.Максимовичі, Самбірського району Львівської області і її батьком записаний ОСОБА_7, матір'ю ОСОБА_8.

Свідоцтвом про народженняЯВ №501505 (актовий запис №7 від 11.04.1938 р.), виданого повторно від 16серпня 1951 року, ОСОБА_1 народився 11.04.1938 р. в с.Максимовичі, Самбірського району Львівської області і його батьком записаний ОСОБА_7, матір'ю ОСОБА_8.

Рішенням Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 07.07.2015 р. за №837 «Про добровільне обєднання територіальних громад», вирішено обєднати територіальну громаду сіл Бісковичі, Рудня, Заріччя Бісковицької сільської ради; та сіл Максимовичі, Пяновичі, Лановичі, ОСОБА_6 - Пяновицької сільської ради; села Викоти Викотівської сільської ради, в Бісковицьку територіальну громаду з центром в с.Бісковичі.

Згідно заповіту від 25жовтня 2007 року, посвідченого секретарем Пяновицької сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 Степанівнавсе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, заповіла БоднарОлексію Васильовичу.

Із свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Пяновицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 13.03.2015 р. відомо, що ОСОБА_2 померла13.03.2015 року, у віці 81 років (актовий запис №7).

Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №40143906 від 15.04.2015 р. підтверджується, що на підставі заяви ОСОБА_1 в Самбірській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа №177/2015 після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.03.2015 р.

Із свідоцтва про смерть,виданого виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 29.12.2015 р. відомо, що ОСОБА_4 помер 28.12.2015 року, у віці 73 років (актовий запис №27).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_4 був співжителем ОСОБА_2, яка до нього теж мала співжителя. Із ОСОБА_4 ОСОБА_2 почала випивати. ОСОБА_2 не вміла писати та читати, так як ніде не вчилася, він їй читав. ОСОБА_2 казала, що хата буде братові ОСОБА_1 Про заповіт нічого не знав.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 із співжителем ОСОБА_4 після 2000 р. почала зловживати алкогольними напоями, заходила в запої. Чи вміла вона читати та писати сказати не може, однак ствердив, що вона була примітивна в мисленні.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що працює листоношою в с.Максимовичі, Самбірського району, Львівської області. ОСОБА_2 знала від свого народження, вісім років носила їй пенсію. ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_4 Листів ОСОБА_2 не отримувала, при ній не читала, у відомостях про отримання пенсії розписувалась сама писала прізвище грубими (великими) буквами. Чи в оскаржуваному заповіті стоїть підпис ОСОБА_2 сказати не може.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Ст. 1235 цього Кодексу визначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Так ч.2 ст.1248 ЦК України передбачено, що якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу, згідно якої свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому та у текст заповіту заносяться відомості про особу свідків). Згідно ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Ч. 1ст. 1257 ЦК України передбачає, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що секретарем Пяновицької сільської ради Самбірського району Львівської області,при посвідченні заповіту ОСОБА_2 від 25 жовтня 2007 року в користь ОСОБА_4, було порушено вимоги ч.2 ст.1248 та ст.1253 ЦК України, оскільки ОСОБА_2, через малограмотність, самостійно не могла прочитати зміст заповіту і такий був їй розяснений секретарем Пяновицької сільської ради Самбірського району Львівської області одноособово без залучення дох свідків та вчинення відповідних дій, передбачених ст.1253 ЦК України. Вказані обставини представник відповідача фактично визнала в судовому засіданні і не заперечила, крім того ствердила, що : «Виконала закон не на всі сто відсотків». Тому позов є підставним і його слід задовольнити.

При цьому суд відхиляє покликання позивача та його представника на ті обставини, що ОСОБА_2 не підписувала власноручно оскаржуваний заповіт від 25 жовтня 2007 року, так як дані обставини нимине підтверджено належними та допустимими доказами (матеріалами відповідної експертизи і т. ін.).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати заповіт ОСОБА_2, яка померла 13.03.2015 р., посвідчений секретарем виконавчого комітету Пяновицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 25 жовтня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №69, на користь ОСОБА_3 недійсним.

Стягнути з Бісковицької територіальної громади Самбірського району Львівської області 551 (пятсотпятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору в користь ОСОБА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя