РІШЕННЯ

іменем України

21 листопада 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку,

в с т а н о в и в:

21.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та про відшкодування судових витрат.

21.11.2016 року ОСОБА_1 подав заяву про зменшення позовних вимог - виключив вимоги про поділ спільного майна та про відшкодування судових витрат, які просив не стягувати з відповідачки.

В обґрунтування позовної заяви позивач ОСОБА_1 вказав, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 18.07.1998 року по 06.12.2013 року, від якого мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, 15.07.2006 року вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Будинок було придбано за 62500 грн.

Пізніше, в період шлюбу, до будинку було проведено комунікації: електрику, газ, воду, каналізацію, придбано та встановлено опалювальний котел, ванну кімнату та кухню обкладено плиткою, стіни частково обшито гіпсокартоном, утеплено горище, встановлено металеві сходи на 2-й поверх житлового будинку, встановлено двері, металопластикові вікна, частково споруджено по периметру земельної ділянки огорожу (європаркан), облаштовано хвіртку.

Власником будинку на підставі договору купівлі-продажу є ОСОБА_2

Оскільки вищезазначений житловий будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, він, відповідно до норм Сімейного кодексу України має право на його 1/2 частину.

Відповідачка у добровільному порядку не бажає переоформити на нього належну йому частку, тому він звернувся з позовом до суду.

Належним чином повідомлені сторони у попереднє судове засідання не з'явились.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю представника адвоката ОСОБА_4, просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення обсягу позову.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, визнала вимогу про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спірного будинку.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 18.07.1998 року, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.12.2013 року, розірвано (а. с. 11).

Згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області 15.07.2006 року, реєстр № 1992, ОСОБА_2 придбала житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 12).

Право власності ОСОБА_2 на вказаний будинок зареєстровано 26.07.2006 року за № 15314831 КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" (а. с. 14).

Згідно даних копії технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 за даною адресою розташовані: житловий будинок літ. А-1, площею 100, 4 кв.м., підвал літ. ПД, площею 94,8 кв.м., мансарда літ. МС, площею 52,1 кв.в., всього по будинку площа 247, 3 кв.м., лоджія VII, площею 5,0 кв.м., лоджія VIII, площею 5,1 кв.м. (а. с. 25-18).

Проіндексована дійсна інвентаризаційна вартість житлового будинку № АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2, складає 401658 грн., що підтверджується довідкою директора КП "Зміївське БТІ" №2181 від 15.07.2016 року (а. с. 19).

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України дружині і чоловікові надано право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позивачем надано докази того, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності сторін, є законні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину даного об'єкту.

За таких обставин, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, тому позовна заява ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Оскільки позивач ОСОБА_1 відмовився від вимоги щодо відшкодування судових витрат, чим розпорядився своїми вимогами з цього питання на власний розсуд і це не суперечить закону та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, понесені ним судові витрати залишаються за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Залишити за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: