РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5211/16-ц

пр. № 2/759/3177/16

15 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

06.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_2, стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від заробітку, визначення місця проживання дитини. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 08.10.2010 року сторони зареєстрували шлюб, за період якого народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Останнім часом сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені Відповідач допомоги по утриманню та вихованню дитини не надає.

Ухвалою суду від 10.05.2016 року позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини виділені у самостійне провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов повністю.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 08.10.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у ВРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за №1637. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а. с. 10).

В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено відповідний актовий запис за №2194, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а. с. 16 - копія свідоцтва).

Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства подружжя не веде, не мають спільного бюджету, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, проживають окремо. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості.

Також встановлено, що неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю - ОСОБА_1, відповідач проживає окремо, сторони не можуть досягти згоди щодо добровільної сплати аліментів, а тому аліменти підлягають присудженню в судовому порядку.

Оскільки відповідач визнав позов повністю, суд керується наступним.

Частинами 1, 2, 4 статті 174 ЦПК України встановлено: позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», з'ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах (стаття 173 ЦПК). У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання позову в даній справі є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов визнано особисто відповідачем. Враховуючи наведене, наявні всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки вони знайшли підтвердження в ході судового розгляду і є належним чином доведеними.

Зокрема, суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу.

Також суд враховує, що сімейне законодавство в рівних частинах покладає на батьків обов'язок по утриманню і вихованню дітей. Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 06.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки дані вимоги ґрунтуються на положеннях законодавства (ст. ст. 181-184, 191 СК України) та визнаються відповідачем (ст. 174 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 57-60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, що зареєстрований 08.10.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що зроблено відповідний актовий запис за №1637 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ІН: НОМЕР_2) на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ