У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2016 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2016 року зазначена позовна заява залишена без руху та позивачу запропоновано строком не пізніше двох днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки.

Цією ж ухвалою вказано на підстави залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху.

Одночасно роз'яснено позивачу, що у випадку невиконання ухвали щодо усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

17 листопада 2016 року на виконання вимог ухвали суду від 24 жовтня 2016 року представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 було подано до суду позовну заяву в новій редакції, однак ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано зважаючи на наступне.

Як вбачається зі змісту поданої до суду позовної заяви в новій редакції, позивач просить суд скасувати арешт на 1/3 частину удвох житлових будинках і господарських будівлях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4 Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 05.05.2015 року № 9561498 про обтяження нерухомого майна ОСОБА_4 Предметом спору між сторонами є постанова Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15.06.2009 року за № 317/20 про арешт нерухомого майна, яке на той час належало спадкодавцю ОСОБА_4

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Позивач звертаючись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства позовні вимоги про визнання за ним права власності на спірне майно не заявляє, зазначає, що державний виконавець не може зняти арешт з майна, при цьому не вказує підстави таої неможливості, тобто, встановити чи фактично позивач звертається з позовною заявою до суду або оскаржує дії державного виконавця під час виконання судового рішення, що в залежності від суб'єкта звернення відноситься до компетенції адміністративних судів або розглядається в порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК України- не можливо, про що позивачу зазначалось в ухвалі про залишення без руху його позовних вимог, однак вимоги ухвали виконані не були.

За правилами ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відтак, зазначену вище позовну заяву необхідно вважати неподаною і повернути уоскільки останнім не усунуто недоліки позовної заяви на які вказано в ухвалі судді про залишення її без руху.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 121, ст. 210 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту з нерухомого майна - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Таран