СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1023/16-ц
Провадження №2/547/512/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2016 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Т.В.Зінченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Об'єднання підприємств громадського харчування", ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову будівлю в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його неможливістю для позивача, як спадкоємця її покійного чоловіка ОСОБА_3, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на нежитлову будівлю площею 491,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що нежитлову будівлю не включено до договору про поділ спадщини від 28.08.2015, позивач є єдиним спадкоємцем вказаної нерухомості, нотаріус відмовив у серпні 2016 року позивачеві видати свідоцтво про право на спадщину через неналежну реєстрацію договору купівлі-продажу вказаної нерухомості від 22.04.2002.

Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримала повністю, пояснила, що у 2002 році вони разом із чоловіком ОСОБА_3 купили пекарню і сарай, тепер бажає оформити приватну власність, спадщину прийняла, домовилася із сином, що нерухоме майно перейде повністю їй у власність.

Представник позивача ОСОБА_4 вимоги позову підтримав, вказав, що спадкодавець за життя уклав договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, яка перебувала на балансі продавця. Єдиними спадкоємцями ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 і їх син ОСОБА_2 (відповідач). Належно зареєстровані правовстановлюючі документи відсутні, але доведено факти укладення та виконання договору купівлі-продажу.

Представник відповідача ДП "Об'єднання підприємств громадського харчування" ОСОБА_5 позов визнала, пояснила, що у 2002 році підприємство продало ОСОБА_3 нежитлову будівлю, отримало за це передбачені договором кошти.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, вказав, що вони з матір'ю (позивачем) бажають успадкувати майно, належно оформити свої права, між ними є згода, що вказане приміщення буде власністю позивача, приміщення не увійшло до угоди про поділ спадщини.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Градизьк Глобинського району Полтавської області (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_3 є його дружиною (а.с. 5).

Особи, які беруть участь у справі, не заперечували, що відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 і ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка була розділена між спадкоємцями за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором про поділ спадщини від 28.08.2015 (а.с. 8-10).

Особи, які беруть участь у справі, вважали, що спадкодавець ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі АДРЕСА_1 загальною площею 491,6 кв.м., яку він придбав за договором купівлі-продажу приміщення від 22.04.2012, договір не зареєстровано у Лубенському МБТІ.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК країни). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1219 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України, суд повинен, щонайменше, дослідити докази належності спадкодавцеві ОСОБА_3 права власності на вказану спірну нерухомість та, у разі встановлення відповідного юридичного факту, досліджувати наступні юридичні факти, необхідні для вирішення цієї справи.

Як доказ належності ОСОБА_3 приміщення кулінарного цеху, яке знаходиться в АДРЕСА_1, особи, які беруть участь у справі, вважали копію договору купівлі-продажу приміщення від 22.04.2002 (а.с. 11).

З вказаного документу вбачається, що продавцем є ДП "Об'єднання підприємств громадського харчування" Семенівської РСС в особі директора ОСОБА_5, а покупцем - Селянсько-фермерське господарство "Колос" в особі ОСОБА_3, свідоцтво НОМЕР_1 від 07.07.1997; продаж вчинено за 6620,00 грн, приміщення кулінарного цеху придбано "для розбори" (а.с. 11). Отже сторонами можливого правочину є юридичні особи.

Нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1 в КП "Лубенське МБТІ" не зареєстроване (а.с. 12, 13).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). ОСОБА_6 до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, у справі відсутні докази належності спірного нерухомого майна на праві власності ОСОБА_3 як фізичній особі. З огляду на викладене, нежитлова будівля по АДРЕСА_1 не може бути предметом спадщини після померлого ОСОБА_3, тому що не належала йому на праві приватної власності як фізичній особі.

Встановлення інших фактів, відповідно до ст. 179 ЦПК України, не має значення для вирішення справи за наявних підстав і предмету позову у цій справі.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог і відмовляє у їх задоволенні повністю.

Визнання відповідачами позову суперечить закону.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 158, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 13.12.2016.