07 грудня 2016 року м. Слов'янськ Єд. унік. № 243/8572/16-ц
Провадження № 2/243/4207/2016
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.
при секретарі судового засідання Кабановій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
18.10.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2011 року до 30.03.2015 року, та від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У лютому 2012 році шлюбні стосунки подружжя фактично припинились. З лютого 2013 року відповідач зник та перестав цікавитись сином, теперішнє місце находження ОСОБА_2 позивачу невідоме. Син ОСОБА_3 мешкає разом з матір'ю окремо від батька та перебуває на повному утриманні матері. Відповідач не цікавиться дитиною, не забезпечує сина матеріально, не приймає участь у його вихованні та духовному розвитку.
Зважаючи на те, що позивач може самостійно утримувати дитину, посилаючись на ст. ст. 164-167 Сімейного кодексу України, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила прийняти рішення, враховуючи інтереси дитини.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_3, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області 17.12.2011 року, батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а. с. 11)
Заочним рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2015 року по цивільній справі № 2/243/1173/2015 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. (а. с. 12)
22.07.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений договір найму квартири б/н від 22.07.2016 року, відповідно до якого позивач зняла квартиру за адресою: АДРЕСА_1, де мешкає разом з сином ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_6 (а. с. 13)
Відповідно до довідки № 810 від 26 серпня 2016 року, виданою УПСЗН в Комінтернівському районі м. Харків про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 отримала допомогу на проживання за період з березня 2016 року по серпень 2016 року у сумі 3992,25 грн. (а. с. 14)
Згідно з відповіддю № 09-07-1004 від 08.09.2016 року, наданою начальником поштамту - ЦПЗ № 1, за період з серпня 2015 року по 01.09.2016 року, поштові перекази на ім'я ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, в надходженні та виплаті не значаться. (а. с. 15)
У відповідності до відповіді № 675 від 05.10.2016 року, наданою заступником директора навчально - виховного комплексу № 112 Харківської міської ради ОСОБА_7, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3, відвідує дошкільний підрозділ Харківського навчально - виховного комплексу № 112 Харківської міської ради з 01.09.2015 року по теперішній час. Документи для влаштування дитини до дошкільного підрозділу ХНВК № 112 та щомісячну плату за харчування здійснювала мати. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, приводила та забирала дитину з дошкільного підрозділу, спілкувалася з вихователем з приводу дитини та її потреб, відвідувала батьківські збори та дитячі свята. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, участь у вихованні дитини не бере, не приводить дитину, не забирає з дошкільного підрозділу, не спілкується з вихователем з приводу дитини. (а. с. 16)
Відповідно до відповіді № 1370 від 07.09.2016 року, наданою КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, перебуває на обліку в поліклініці з 28.08.2015 року. Поліклініку дитина відвідує в супроводі своєї матері ОСОБА_1 При обслуговуванні дільничним педіатром викликів на дому, батько дитини ОСОБА_2, не був присутній. (а. с. 17)
Згідно з довідкою від 06.09.2016 року, виданою ПП «Будока», ОСОБА_3 з 01.08.2015 року по 01.08.2016 року відвідував Центр Східних Єдиноборств «Будока». Дитину на заняття приводила мати ОСОБА_1 Батько дитини до закладу не приходив, успіхами дитини не цікавився. (а. с. 18)
У відповідності до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 22.11.2016 року № 689 (а. с. 57-58), дитина ОСОБА_3 мешкає разом з матір'ю ОСОБА_1, яка займається вихованням та утриманням дитини, захищає права та інтереси сина. Татко дитини ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться успіхами сина, не турбується про його стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток. ОСОБА_2 не утримує сина, не надає жодної матеріальної допомоги, протягом тривалого часу не виконує свої батьківські обов'язки та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Зазначені фактори можна розцінювати як свідоме нехтування батьком своїми обов'язками. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до акту обстеження від 07.11.2016 року, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкають разом з матір'ю ОСОБА_1 з адресою: АДРЕСА_1, де для дитини створені належні умови для проживання та розвитку. (а. с. 59)
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Батьки зобов'язані поважати дитину.
Передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.
Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина ОСОБА_3, його виховання, матеріальне забезпечення, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний та психічний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суд розцінює як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками.
На підставі наданих сторонами доказів суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів дитини та конкретних обставин справи, немає можливості попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання свого сина, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_3.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.
Крім цього, позивачем оплачено вартість оголошення про виклик до суду відповідача у газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630,00 грн., що також відносить до судових витрат, а тому вказану суму слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164, 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 82, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Горлівки Донецької області, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м. Горлівка Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН: НОМЕР_2, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.)
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН: НОМЕР_2, понесені витрати за публікацію оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 630,00 грн. (шістсот тридцять грн. 00 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв