233 № 233/3159/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Поварніциної А.С.,

заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини.

03 лютого 2016 року у м. Харцизьку Донецької області померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що мається свідоцтво про смерть та медична довідка про причину смерті видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Смерть ОСОБА_2 сталася на вулиці внаслідок гострого трансмурального інфаркту міокарду. Після поховання матері заявниця, будучи зареєстрованою за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть ОСОБА_2 та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю виданих свідоцтва про смерть та медичної довідки про причину смерті на тимчасово окупованій території зразку документу відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час вона є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому.,

Просила встановити факт смерті ОСОБА_2, яка народилася 14 січня 1938 року, визнавши датою її смерті 03 лютого 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Харцизьк.

У судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що 03 лютого 2016 року у м. Харцизьку Донецької області померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що мається свідоцтво про смерть від 04 лютого 2016 року видане відповідним органом (а.с. 5), а також медична довідка про причину смерті (а.с. 6). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявниця ОСОБА_1 поховала матір, що підтверджується фотознімками могили останньої із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище похованої «Склярова Валентина Захарівна» та дати народження та смерті померлої: «14.01.1938 03.02.2016 р.» (а.с. 4), що повністю відповідає обставинам, на які посилається заявниця. Заявниця ОСОБА_1 є донькою померлої, та, відповідно, спадкоємцем майна померлої, має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про її смерть чинить їй перешкоди у цьому. Вона зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть матері та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних документів, виданих на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, заявниці було у цьому відмовлено, що підтверджується листом від 29.06.2016 року № 1350/03.2-85 (а.с. 9).

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті свекра та належних коштів на поховання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись ст. ст. 3, 8, 214, 215, 223, 234, 256, ч. 5 ст. 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, яка народилася 14 січня 1938 року, визнавши датою її смерті 03 лютого 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Харцизьк.

У відповідності до ч. 5 ст. 257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк дня проголошення рішення або, у разі відсутності сторони у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя