У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2016 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

12.09.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна: автомобіль марки "Daewoo Sens", державний номер НОМЕР_1 та стягнення аліментів.

10.10.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на автомобіль марки "Daewoo Sens", державний номер НОМЕР_1, який належить на праві сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та накласти арешт на ? частки квартири АДРЕСА_1, власниками якої в рівних частинах є позивач та відповідач. Заяву мотивує тим, що у позивача є побоювання відчуження позивачем сумісного майна подружжя, а саме автомобіля марки "Daewoo Sens", державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб , які беруть участь у справі .

З викладених у заяві обставин суддя не вбачає достатньо обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на ? частки квартири АДРЕСА_1, оскільки дана квартира не є предметом позову і позивач не пояснив, яким чином не накладення арешту на дане майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Щодо вимог накладення арешту на автомобіль марки "Daewoo Sens", державний номер НОМЕР_1, суд не вбачає достатньо обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову в цій частині, оскільки згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зазначені заявником обставини, що викладені у заяві про забезпечення позову, не обґрунтовують необхідності в застосуванні даного виду забезпечення позову, враховуючи те, що заява позивача не містить належних доказів на обґрунтування припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення.

Крім того, суду не надано жодних відомостей, які є необхідними для вирішення питання про застосування заходу забезпечення позову, не вказано обґрунтування на предмет того, що саме такий вид забезпечення позову необхідно застосувати і він буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини 3 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити . Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :