Справа № 161/2079/15-ц Провадження № 22-ц/773/1707/16 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Категорія: 27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

секретар Вергун Т.Г.,

з участю представника позивача Герасимчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2015 року ,

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») 11 лютого 2015 року звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 червня 2007 року між АТ «Ощадбанк» і ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит №3079, за умовами якого надав останньому кредит у розмірі 36000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних з терміном повернення кредиту 25.06.2027 року. Для забезпечення виконання зазначеного кредитного договору 27 червня 2007 року між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_3 укладено договір поруки №3297, за яким відповідач ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати за виконання зобов'язань по кредитному договору. Позичальник не здійснює повернення кредиту і станом на 06.02.2015 року сума заборгованості за кредитним договором становила 33804доларів 98центів США. Просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2015року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором №3079 від 27.06.2007 року в розмірі 33804доларів США 98центів.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01 листопада 2016року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд даного заочного рішення відмовлено.

Відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає рішення необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним та неправильним з'ясуванням усіх обставин справи. Просить скасувати заочне рішення, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду змінити з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2007 року між АТ "Ощадбанк" і ОСОБА_2 укладено договір про іпотечний кредит №3079, згідно умов якого останній отримав кредит на суму 36000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних з терміном остаточного погашення не пізніше 25.06.2027 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором від 27 червня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки №32972, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором №3079 від 27.06.2007року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п.1.1 договору поруки).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання не виконали, станом на 06 лютого 2015 року заборгованість по кредитному договору становить 33804,98доларів США, яка підлягає солідарному стягненню з основного боржника та поручителя на підставі ст.554 ЦК України.

Заборгованість в сумі 33804,98доларів США складається з заборгованості за кредитом 31312,65доларів США, заборгованості за процентами 2168,91доларів США; пені 289,37доларів США; загальної суми 3% річних 34,05доларів США.

Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 553, 554 цього Кодексу встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції правильно визначено розмір заборгованості за кредитним договором, який підтверджується кредитним договором, повідомленням про умови кредитування, розрахунком загальної заборгованості та додатками до неї №2, №3, №4, який не спростований відповідачем. Видача кредитних коштів в розмірі 36000доларів США підтверджується кредитною заявкою, розпорядженням операційного відділу від 27.06.2007року, частковим погашенням кредиту протягом 2007 - 2014років. Визнання ОСОБА_2 зобов'язань перед банком підтверджується також протоколом зустрічі з позичальником від 29.07.2014р.

Відповідач ОСОБА_2, який є позичальником, не ставив питання про визнання кредитного договору недійсним у зв'язку з неотриманням коштів за кредитним договором, та, крім того, не оскаржував дане рішення суду про стягнення з нього заборгованості за кредитом.

Відповідач ОСОБА_3 не подала доказів, які б заперечували встановлену судом суму заборгованості по кредиту, і не довела про відсутність боргу в оспорюваному розмірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту видачі кредитних коштів, розміру заборгованості не заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.19, 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльність після отримання банківської ліцензії. На підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати банківські операції, зокрема операції з валютними цінностями, для здійснення яких Національний банк України встановлює порядок надання банкам дозволу.

На час надання кредиту банк як фінансова установа, мав право здійснювати банківські операції, визначені ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», в тому числі здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.192 та ч.3 ст.153 ЦК України використання іноземної валюти, в тому числі при здійснені розрахунків на території України за зобов'язаннями, допускається у випадках, в порядку та на умовах встановлених законом.

Надання позивачу кредиту в іноземній валюті не є порушенням законодавства України і кредитний договір, що укладений між сторонами, відповідає вимогам закону. А тому, посилання відповідача на те, що суд не встановлював наявності в банку ліцензії колегією суддів не береться до уваги. Крім того, відповідач ОСОБА_3 не була стороною кредитного договору, укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та АТ «Ощадбанк». Кредитний договір та договори поруки на час розгляду справи були чинними і в судовому порядку недійсними не визнавались.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовної давності за основною вимогою.

З матеріалів справи встановлено, що пеня нараховувалась за несвоєчасне повернення кредиту з 05.05.2014р. по 05.02.2015року, а за несвоєчасну сплату процентів з 30.04.2014р. по 05.02.2015року. В даному випадку позивач звернувся до суду із позовом 11.02.2015р., тобто в межах позовної давності.

Оскільки кредит видавався в доларах США то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув борг по кредиту, який включає в себе загальну заборгованість по кредиту, відсотках та 3% річних в іноземній валюті. Разом з тим, суд першої інстанції стягуючи пеню у доларах США, не звернув уваги на те, що пеня стягується в гривневому еквіваленті по курсу Національного банку України на дату сплати.

Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

Відповідно до ст.1, ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення.

Колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку пеня нарахована позивачу в іноземній валюті в розмірі 289,37доларів США, що в еквіваленті становить 6782,83грн. станом на 30.03.2015р. по курсу НБУ 23,44грн. за 1 долар США (82,54долари США, що еквівалентно 1934,74грн. за несвоєчасне повернення кредиту за період з 05.05.2014 по 05.02.2015р.р. та 206,83долари США, що еквівалентно 4848,09грн. за несвоєчасну сплату процентів у національній валюті за період з 30.04.2014 по 05.02.2015р.р.).

В цій частині рішення суду підлягає зміні. У зв'язку з стягненням пені в гривнях, до зміни підлягає і загальний розмір заборгованості по кредиту, який буде становити 33515,61долар США (33804,90-289,37).

Рішення суду першої інстанції слід змінити на підставі порушення норм матеріального права відповідно до ст.309 ЦПК України та ухвалити нове.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2015 року в даній справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором в розмірі 33515,61доларів США (тридцять три тисячі п'ятсот п'ятнадцять доларів США 61 цент) та 6782,83грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 83 копійки) пені.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді