Провадження № 2-з/742/31/16
Єдиний унікальний № 742/3653/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2.

Аргументує свої вимоги тим, що вона звернулася до ОСОБА_2 з позовом про визнання недійсним договору міни квартири від 22.03.2016 року, відповідно до якого вона отримала у власність від відповідача квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 отримав від позивача її квартиру АДРЕСА_3. Вказане нерухоме майно (квартири) є предметом спору за вказаним позовом. Відповідач ОСОБА_2, будучи на даний час власником спірної квартири АДРЕСА_3, спробує навмисно відчужити це майно, що в майбутньому може унеможливити (або утруднити) виконання рішення суду.

Вивчивши заяву та матеріали справи, врахувавши, що відповідач є власником спірної квартири АДРЕСА_3 та може відчужити вказане майно, що в майбутньому може унеможливити (або утруднити) виконання рішення суду, суддя приходить до висновку, що дана вимога про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст. 152 ч.1 п.1 ЦПК України позов забезпечується накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності зі ст. 151 ч. 3 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог і зважуючи, що між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності на квартиру, суддя дійшов висновку про обгрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову.

За таких обставин, необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4, власником якої є ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 151153, 293 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4, власником якої є ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Копію даної ухвали направити Прилуцькому міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області для негайно виконання, ОСОБА_2 - для відома.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»ти днів з моменту отримання її копії.

Суддя: Коваленко А.В.