Справа № 495/9413/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 червня 2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Мологівська сільська рада про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду за позовом до ОСОБА_2, третя особа Мологівська сільська рада про визнання заповіту недійсним.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та пояснив, що підпис в заповіті від 15.09.2006 року, яким спадкодавець ОСОБА_4 заповідала земельну ділянку відповідачу їй не належить, він підроблений у звязку з чим заповіт є недійсним.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі та пояснив, що позовні вимоги позивачки не обґрунтовані, а заповіт від 15.09.2006 року підписаний власноруч ОСОБА_4 та є її особистим волевиявленням.

В судове засідання представник третьої особи не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, висновок експерта, докази, судом встановлено.

08 серпня 2008 року померла ОСОБА_4 (рідна мати позивачки та рідна бабуся відповідача), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №154360 від 08 серпня 2008 року.

Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок її смерті.

Відповідно до ст.202 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

25 січня 1999 року ОСОБА_4 склала на імя позивачки ОСОБА_3 заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде їй належати заповідала позивачці ОСОБА_3.

18 березня 2004 року ОСОБА_4 повторно склала заповіт, який посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №255, згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде їй належати заповідала позивачці ОСОБА_3.

Позивачка ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 встановлений законом строк звернулась до державної нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини за заповітом від 18 березня 2004 року. Білгород-Дністровською міською нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа №482/2008 року до майна померлої 08.08.2008 року ОСОБА_4, що підтверджується довідкою від 12.02.2013 року №218/01-16.

Але, оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадок за заповітом від 18 березня 2004 року позивачка ОСОБА_3 не мала можливості, оскільки їй стало відомо про наявність заповіту від 15 вересня 2006 року, посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №284, згідно якого ОСОБА_4 заповідала земельну ділянку площею 2,82 га., яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив 7, земельна ділянка №32, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №050815, виданого Мологівською сільськоюю радою Білгород-Дністровського району Одеської області 18 січня 2002 року відповідачу по справі ОСОБА_2.

В своїх позовних вимогах позивачка ОСОБА_3 вказує на те, що заповіт від 15 вересня 2006 року складений на імя ОСОБА_2 є недійсним, оскільки підпис поставлений в заповіті не належить померлій ОСОБА_4, він є підроблений, а тому заповіт повинен бути визнаний недійсним.

В своїх поясненнях проти позову про визнання заповіту недійсним відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що при складанні заповіту від 15.09.2006 року бабуся ОСОБА_4 перебувала в здоровому розумі та ясній памяті, була ознайомлена з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, встановлена її особа, перевірена її дієздатність та заповіт підписано власноруч ОСОБА_4 в присутності секретаря Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

07 жовтня 2008 року відповідачем ОСОБА_2 через Мологівську сільську раду подано заяву до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки після смерті ОСОБА_4 за заповітом від 15.09.2006 року.

Згідно ч.2 ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Померла ОСОБА_4 за своє життя особисто розпорядилася своїм майном.

15 вересня 2006 року ОСОБА_4 перебуваючи при здоровому розумі, при ясній памяті, попередньо ознайомлена з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів склала на імя ОСОБА_2 заповіт, згідно якого заповідала земельну ділянку площею 2,82 га., яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив 7, земельна ділянка №32, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №050815, виданого Мологівською сільськоюю радою Білгород-Дністровського району Одеської області 18 січня 2002 року ОСОБА_2, заповіт посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №284.

В даному випадку ОСОБА_4 обрала своїм спадкоємцем свого онука відповідача по справі ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 ЦК України.

Вказаний заповіт складений письмово та посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд може визнати заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що волевиявлення заповідача ОСОБА_4 при складанні заповіту від 15.09.2006 року було вільним і відповідало її волі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час розгляду цивільної справи за клопотанням представника позивачки була призначена судово-почеркознавча експертиза та на проведення експертизи експерту поставлено запитання Чи виконаний підпис у заповіті від 15.09.2006 року ОСОБА_4.

Згідно висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24 червня 2015 року №11/179-П підпитс у грфі «підпис» у заповіті від 15.09.2006 року, посвідчений секретарем Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №284 вірогідніше за все виконаний ОСОБА_4.

Висновок експерта є беззаперечним доказом

і оцінюється судом у сукупності з іншими доказами та відіграє вирішальну роль при встановленні судом недійсності заповіту.

В судовому засіданні з боку позивачки та її представника не надано жодного доказу, який би підтвердив їх доводи щодо підробки підпису ОСОБА_4 в заповіті, або що заповіт був підписаний нею під психологічним тиском. Недієздатною в установленому законом порядку заповідачка ОСОБА_4 за життя визнана не була. Клопотань за змістом ст.ст.255 ЦК України,145 ЦПК про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи не заявлялося.

Доводи позивачки повністю спростовані доказами, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивачки про визнання заповіту від 15 вересня 2006 року недійсним.

Керуючись ст.ст.1233-1235, 1247, 1254, 1257 ЦК України, ст.ст.10, 11, 59, 60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Мологівська сільська рада про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя