Справа №635/7283/16-ц
Провадження № 2/635/3338/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 08 липня 1988 року в Московському відділі записів актів громадянського стану, запис № 1102. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалася по причині втрати любові, взаємоповаги та порозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом 22 років, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю сторін.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 1988 року в Московському відділі записів актів громадянського стану, запис № 1102 від 08 липня 1988 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1, що видано 08 липня 1988 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів міста Харкова.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача, суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 212-215 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24; ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - повністю задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 08 липня 1988 року в Московському відділі записів актів громадянського стану, запис № 1102 - розірвати.

Дружині ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище - «ОСОБА_1».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна