Справа № 404/8328/15-ц
Номер провадження 2/404/2431/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді -Панфілової А.В.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання.

В обґрунтування позову зазначено, що 16 червня 2011 року позивач уклала договір довічного утримання з ОСОБА_2. Перші 6 (шість) місяців він сплачував комунальні послуги в сумі по 100 грн. У зв"язку з тим що ОСОБА_2 не бачила з грудня 2014 року та кошти за комунальні послуги йому повертала, тому просить розірвати договір довічного утримання.

В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги підтримала .

Відповідач в судове засідання не з»явився, рекомендовані листи направлені за адресою вказаною відповідачем у заяві ( а.с. 75) повертаються до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання ( а.с. 152,159). В матеріалах справи його заява про закриття провадження у даній справі на підставі наявного рішення суду з даних підстав , яким в позові позивачу ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Відповідно до ст.. 169 ЦПК України , суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі . Згідно поданої заяви позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що 16 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання .

Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 30318296 від 16 червня 2011 року вартість квартири становила 35961,00 грн.

Договір укладався за допомогою товариства з обмеженою відповідальністю "Перший всеукраїнський центр допомоги і захисту пенсіонерів" (), через яке ОСОБА_1 шукала утримувача.

Відповідно до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчуджувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок , квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчуджувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно умов Договору ОСОБА_1 передано відповідачу у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Натомість відповідач, зобов'язався забезпечувати позивача утриманням довічно, тобто забезпечувати її грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, за допомогою яких позивач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя.

Частинами 1 ст.ст. 749, 751 ЦК України, передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає у грошовій оцінці.

Розмір утримання має грошовий еквівалент і оцінений сторонами Договору за спільною згодою у розмірі 100,00 грн. на місяць, які щомісячно будуть перераховуватись шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку.

В пункті 5 Договору передбачено оплату комунальних послуг за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг. У випадку отримання відповідних коштів відповідач несе відповідальність за сплату вказаних вище комунальних послуг у розмірі отриманих коштів.

Згідно пункту п. 8 позивач засвідчила, що такі умови є достатніми для підтримання повноцінного та якісного життєвого рівня та не потребуватиме подальшого перегляду Сторонами умов Договору.

На момент укладання Договору позивач мала заборгованість по комунальним платежам, тому отримала грошову допомогу для оплати боргів. Було також усно домовлено Сторонами, що ці грошові кошти також отримані в рахунок погашення оплати за комунальні послуги за перший рік після укладення Договору (комунальні платежі складали приблизно 100 грн. за місяць). В подальшому, після усних нарікань позивача на нестачу коштів для нормальної життєдіяльності, а саме на відсутність коштів для погашення всіх витрат, відповідачем було розпочато перераховування передбачених Договором сум за комунальні платежі.

Починаючи з липня 2012 року оплата проводилась з переплатою, оскільки перерахування додатково складали 200 грн. до 100 грн. (разом 300 грн.).

Надалі нарікань не надходило, сума загальних грошових виплат, які включали щомісячний платіж та комунальні платежі, оговорювалась усно і оплата проводилася кожного місяця ( в зимові місяці оплата була більшою із - за рахунків за опалення) , про що свідчать фіскальні чеки переказів ( фіскальні чеки переказів з Укрпошти про оплату починаючи з липня 2011 року та перелік всіх платежів).

Крім того, відповідно до п. 7 Договору під час укладання Договору було надано позивачу одноразове грошове утримання у розмірі 15 000,00 грн. ( п'ятнадцять тисяч гривень ).

Зазначена сума складала 42 % від вартості квартири в розмірі 35 961 грн. згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 30318296 від 16 червня 2011 року.

В серпні 2014 року на адресу відповідача від позивача надійшов лист, в якому ОСОБА_1 попросила збільшити щомісячні виплати до 700 грн. посилаючись на підвищення тарифів на комунальні послуги. В цей же час за її ж розрахунками і чеками за вересень 2014 року ( лист від 28 вересня 2014 року ), надісланими поштою за проханням позивача ( лист від 13 серпня 2014 року ), після підвищення комунальних тарифів вона сплачувала без опалення в середньому 180 грн.

13 серпня 2014 року на адресу позивача відповідачем було надіслано лист з поясненнями, що зараз фінансова ситуація складна не лише у неї.

Ці обставини були встановлені відповідним судовим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.05.15 року , залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.09.15 року ( а.с. 77-83).

Зазначені обставини відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Частинами 1, 2 ст. 749 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі довічного утримання ( догляду ) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду ( опікування ), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України встановлено, що договір довічного утримання ( догляду ) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , враховуючи принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку , що як станом на день подачі даного позову до суду 25.11.15 року так і на день розгляду справи 06.12.2016 року позивач стверджує про неналежне виконання набувачем своїх обов»язків, при цьому вказані відповідачем рішення суду містять оцінку виконанню прав набувачем своїх обов»язків станом лише до квітня 2014 року.

Таким чином , ствердження про те, що наявне рішення суду, що набрало законної сили про відмову позивачу у задоволенні її аналогічного позову є підставою для закриття провадження у даній справі є безпідставним , поданий позов є обґрунтованим і доведеним, доказів забезпечення позивача грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, за допомогою яких позивач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя, суду не надано, договір підлягає розірванню у зв»язку з неналежним виконанням набувачем своїх обов»язків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 744 - 755 ЦК України України, ст.. ст 10, 11, 60,61, 208, 212- 218, 224-228 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, задовільнити повністю.

Розірвати договір довічного утримання , укладений 16 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. в реєстрі за № 758.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Відповідач має право на звернення до суду з заявою про скасування заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда