У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання договорів банківського вкладу, стягнення сумиза касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 11 березня 2013 року між нею та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено договір (Вклад «Стандарт на 12 міс.»), за умовами якого вона передала банку суму вкладу у розмірі 20 тис. Євро строком на 365 днів зі сплатою 8,0 % річних. 5 вересня 2013 року між нею та банком укладено договір (Вклад «Стандарт на 12 міс.»), за умовами якого вона передала банку суму вкладу у розмірі 25 тис. Євро строком на 366 днів зі сплатою 7,0 % річних. 22 січня 2014 року між нею та банком укладено договір про відкриття рахунку на умовах вкладу «Стандарт», за умовами якого вона передала банку 40 тис. доларів США строком на 366 днів зі сплатою 10,0 % річних. Договори були укладені у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Сімферополі.

Позивачка вказувала про те, що з березня 2014 року банк в односторонньому порядку перестав виконувати умови вказаних договорів та виплачувати їй відсотки за користування грошовими коштами. 30 квітня 2014 року вона зверталася до банку із заявою про нарахування та виплату відсотків за договорами банківських вкладів, яка банком була проігнорована.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просила суд розірвати зазначені вище договори банківського вкладу та стягнути з відповідача заборгованість за договором від 11 березня 2013 року у розмірі 20 тис. Євро, що за курсом Національного банку України складає 365 600 грн, та нараховані на нього відсотки у розмірі 1 600 Євро, що за курсом Національного банку України складає 29 248 грн; за договором від 5 вересня 2013 року у розмірі 25 тис. Євро, що за курсом Національного банку України складає 457 тис. грн, та нараховані на нього відсотки у розмірі 769 Євро80 центів, що за курсом Національного банку України складає 14 071 грн 94 коп.; за договором від 22 січня 2014 року у розмірі 40 тис. доларів CША, що за курсом Національного банку України складає 631 200 грн, та нараховані на нього відсотки у розмірі 1 010 доларів 93 центи США, що за курсом Національного банку України складає 15 952 грн 47 коп.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Останнім рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року рішення районного суду скасовано. Позов ОСОБА_3 задоволено. Договори банківського вкладу, укладені 11 березня 2013 року, 5 вересня 2013 року та 22 січня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3, розірвано. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3: за договором банківського вкладу від 11 березня 2013 року 20 тис. Євро на повернення вкладу та 1 600 Євро відсотків; за договором банківського вкладу від 5 вересня 2013 року 25 тис. Євро на повернення вкладу та 769 Євро 80 центів відсотків; за договором банківського вкладу від 22 січня 2014 року 40 тис. доларів США на повернення вкладу та 1 010 доларів 93 центів США відсотків. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою позов пред'явлено передчасно, оскільки вона не направила банку заяв про дострокове повернення банківських вкладів, а також із неможливості повернення банківських вкладів, відкритих на території Автономної Республіки Крим та Севастополя через припинення діяльності відокремленого підрозділу ПАТ КБ «ПриватБанк» на цій території.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й задовольняючи позов ОСОБА_3, виходив із того, що банком як юридичною особою, взяті на себе зобов'язання за договорами банківських вкладів не виконані, унаслідок чого наявні підстави для розірвання спірних договорів та стягнення грошових коштів за цими договорами у тій валюті, в якій вони були внесені.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 11 березня 2013 року між ОСОБА_3та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір (Вклад «Стандарт на 12 міс.»), за умовами якого ОСОБА_3 передала банку суму вкладу у розмірі 20 тис. Євро строком на 365 днів зі сплатою 8,0 % річних.

5 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк»укладено договір (Вклад «Стандарт на 12 міс.»), за умовами якого ОСОБА_3 передала банку суму вкладу у розмірі 25 тис. Євро строком на 366 днів зі сплатою 7,0 % річних.

22 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк»укладено договір про відкриття рахунку на умовах вкладу «Стандарт», за умовами якого ОСОБА_3 передала банку 40 тис. доларів США строком на 366 днів зі сплатою 10,0 % річних.

Договори були укладені у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Сімферополі.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду й задовольняючи позов, не виконав вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. При цьому суд касаційної інстанції вказував на необхідність дослідження фактичних обставин справи, відповідної правової оцінки доказів, а не на автоматичне ухвалення протилежного рішення.

Аналіз норми ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, п. п. 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, п. 2.9 гл. 2 розд. ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, свідчить про таке.

Отже, письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом системи автоматизації банку.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 29 січня 2014 року № 6-149цс13, від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14, від 21 вересня 2016 року № 6-997цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно з ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Закриття рахунку здійснюється відповідно до п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах.

Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день.

У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, якіза законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У ч. 2 ст. 64 ЦПК Українивизначено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

ОСОБА_3 на обґрунтування своїх позовних вимог не було надано суду оригіналу договорів та будь-яких інших документів у розумінні положень вищевказаних норм банківського законодавства, що підтверджувало б внесення грошових коштів на рахунок банківської установи для зарахування на його рахунок.

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України та вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, не вказав, які норми права передбачають вирішення та задоволення позовних вимог з правовідносин банківського вкладу на підставі ніким не завірених, без печатки ПАТ КБ «ПриватБанк» даних щодо внесення коштів, копій договорів та платіжних доручень.

Отже, апеляційний суд у порушення вищевказаних вимог закону не звернув увагу на те, що позивачем на підтвердження своїх вимог оригіналів договорів банківських вкладів та платіжних документів про реальне внесення коштів надано не було, а судом їх не досліджено, унаслідок чого не встановлено фактичні обставини у справі, від встановлення яких залежить правильне вирішення спору.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик