Справа № 163/2141/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мосієвч І.В.
Провадження № 22-ц/773/726/16 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Вергун Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 05 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 05 січня 2016 року позов уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 РНОКПП-, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП- НОМЕР_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (р/р 1, МФО 321024, код отримувача , банк отримувача Головне управління Національного Банку України по Києву і Київській області, отримувач ПАТ «Комерційний банк «Надра» в стані припинення) заборгованість за Кредитним договором № 4/ВМК у сумі, що складає 16192,29 доларів США (шістнадцять тисяч сто девяносто два долара США 29 центів, що за курсом НБУ є еквівалентом 357301 (триста пятдесят сім тисячі триста одна) гривня, 97 копійок.

Вирішено питання щодо стягнення удового збору.

Не погоджуючись із вищеназваним рішенням суду, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій вважають оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Просять рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 2005 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено іпотечний кредит №4/ВМК з якого вбачається, що банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 15000 доларів США, до якого було надано графік погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому.

З заяви на видачу готівки № 1 від 19.12.2005 року вбачається, що ОСОБА_2 отримав 15 000 доларів США кредиту згідно договору № 4/7 ВМК-В 12.12.2005 року.

З договору поруки від 12.12.2005 року вбачається, що ОСОБА_3 приймає на себе зобовязання перед кредитором нести солідарну з ОСОБА_2 відповідальність за виконанням останнім у повному обсязі боргових зобовязань за основним договором.

З розрахунку заборгованості клієнта ОСОБА_2 за договором № 4/7 ВМК від 19.12.2005 року станом на 20.08.2015 року загальна сума заборгованості становить 16192,29 доларів США що за курсом НБУ є еквівалентом 357301,97 гривень в тому числі: заборгованість за кредитом 13557,86 доларів США, що за курсом НБУ є еквівалентом 299170,08 гривень; заборгованість по процентам -1044,04 доларів США, що за курсом НБУ є еквівалентом 23037,97 гривень; заборгованість по сплаті комісії -289,77 доларів США, що за курсом НБУ є еквівалентом 6394,21 гривень, пеня за прострочення сплати кредиту 1300,62 доларів США, що за курсом НБУ є еквівалентом 28699,71 гривня.

З претензій про погашення заборгованості за кредитним договором № 4/ВМК від 12.12.2005 року вих. 02.-01/674/1 вих. 02-01 672/1 вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» попереджало відповідача про необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором у розмірі 16192, 29 доларів США.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поруки, як це передбачає стаття 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Задовольняючи позовні вимоги уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 в повному обємі, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник належним чином не виконував взятих на себе зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 20 серпня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 357301,97 грн., а тому суд стягнув дану заборгованість в користь кредитора як з позичальника ОСОБА_2, так і з поручителя ОСОБА_3.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги щодо недійсності кредитного договору не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи. Крім того, відповідачі не зверталися з позовом про визнання кредитного договору недійсним, а також частково погашали заборгованість за даним договором.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержання норм матеріального і процесуального права, підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 05 січня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: