Справа № 449/2-443/2012 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/5129/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 вересня 2012 року у справі за позовом правонаступника ОСОБА_4 ОСОБА_5 до виконкому Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області та Перемишлянської групи Золочівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 лютого 2010 року померла його дружина ОСОБА_6, яка постійно проживала разом з ним у квартирі за адресою: м. Бібрка вул. А.Париса, 2/1. Зазначена квартира належала ОСОБА_6 на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 04 грудня 1997 року.

У період з 1997 по 2000 рік вони добудували до квартири коридор, туалет, ванну, кухню, проте не встигли оформити документально правовстановлюючі документи на добудовану квартиру оскільки дружина померла.

Окрім цього, ОСОБА_6 була власником магазину промислових товарів в м. Бібрка по вул. Ясній, 1/1, Перемишлянського району Львівської області.

Після смерті дружини відкрилась спадщина на майно останньої за законом, на яку він має право, однак успадкувати майно не мав можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

З урахуванням зазначених обставин, позивач на підставі ст.ст. 11, 16, 319, 328, 380, 386, 392, 1258, 1265, 1268 ЦК України просив визнати за ним право власності на спадкове майно: квартиру №1 (площею 112,2 кв.м) по вул. А. Париса, 2 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області та магазин промислових товарів, загальною площею 30,3 кв.м, який знаходиться по вул. Ясній, 1/1 в м. Бібрка, Перемишлянського району Львівської області.

Оскаржуваним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 вересня 2012 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру №1 загальною площею 112,2 кв.м, яка знаходиться по вул. А. Париса, 2 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області та магазин промислових товарів, загальною площею 30,3 кв.м, який знаходиться по вул. Ясній,1/1 в м. Бібрка, Перемишлянського району Львівської області.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_7

В апеляційній скарзі посилається на те, що 07 лютого 2002 року ОСОБА_6 (дружина позивача) було складено заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно ОСОБА_7 (своїй сестрі). Судом визнано право власності в порядку спадкування за ОСОБА_4 (позивачем) на майно, яке повинно перейти у власність спадкоємця за заповітом ОСОБА_7

Просить заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 вересня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судового засідання апеляційного суду від 20 жовтня 2016 року залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_3 який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а рішення Перемишлянського районного суду м. Львова від 06 вересня 2012 року скасуванню на підставі п.п. 3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що за час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, будь - які інші можливі спадкоємці заяв про відкриття спадщини в держнотконтору не подавали, і жодних правовстановлюючих документів на майно чи право його успадкування суду не пред'являли, а позивач довів, що фактично прийняв спадщину після смерті дружини.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 1978 року.

За договором купівлі-продажу квартири від 04 грудня 1997 року квартира АДРЕСА_1 (колишня ОСОБА_8,11) у м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, загальною площею 71,9 кв.м, належала на праві власності ОСОБА_6

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 17 квітня 1994 року на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5 належала квартира за адресою: м. Бібрка, вул. Ясна, 1/1, яка згідно рішення виконкому Бібрської міської ради була переведена з житлового в нежитловий фонд.

У той же час, 07 лютого 2002 року ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїй сестрі ОСОБА_7

16 лютого 2010 року ОСОБА_6 померла.

22 червня 2010 року ОСОБА_7 яка на даний час проживає в США, видала генеральне доручення ОСОБА_4 та уповноважила його звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від її імені.

Однак ОСОБА_4 до нотаріуса від імені ОСОБА_7 не звертався, не повідомив про заповіт складений ОСОБА_6, натомість 13 серпня 2010 року подав до приватного нотаріуса Перемишлянського районного нотаріального округу ОСОБА_10 заяву про відмову від спадщини за законом після смерті дружини ОСОБА_6 на користь свого сина ОСОБА_9 (а.с.69).

09 грудня 2015 року ОСОБА_4 помер.

25 січня 2016 року ОСОБА_7 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Перемишлянського районного нотаріального округу ОСОБА_10Я про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 16 лютого 2010 року (а.с.73).

Згідно рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 квітня 2016 року ОСОБА_7 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с.74).

20 квітня 2016 року ОСОБА_5 (син ОСОБА_4В.) подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті батька.

Отже, як установлено в суді апеляційної інстанції, померлий ОСОБА_4 обґрунтовуючи свої позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно після смерті ОСОБА_6, не повідомив суду про заповіт від 07 лютого 2002 року, за яким ОСОБА_6 все своє майно, на яке мала право, заповіла ОСОБА_7

Суд першої інстанції належним чином не з'ясував чи були інші спадкоємці після смерті ОСОБА_6, не дослідив матеріали спадкової справи, не залучив до участі у справі належних відповідачів, інтересів яких стосується оскаржуване рішення та дійшов помилкового висновку про визнання за ОСОБА_4 право власності на спірне майно.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, заочне рішення Перемишлянського районного суду м. Львова від 06 вересня 2012 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 06 вересня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову правонаступника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 до виконкому Бібрської сільської ради Перемишлянського району Львівської області та Перемишлянської групи Золочівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_11