КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4134/16-ц
Провадження № 6/488/194/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Бучневій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про обмеження виїзду за кордон особи, яка має невиконанні зобов'язання, покладені на неї судовим рішенням, -

Встановив:

У Корабельному відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконанні знаходиться виконавче провадження ВП № 49966539, відносно боржника ОСОБА_2 (21797216) з примусового виконання:

- виконавчого листа по справі № 2/477/807/15 від 14.01.2016, що видав Жовтневий районний суд Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.08.2015 і до повноліття дитини, яке відкрито 27.01.2016 року.

Боржник в добровільному порядку рішення не виконує, грошові кошти не сплачує. Незважаючи на вжиті до боржника заходи примусового виконання, рішення суду ним не виконане, а тому державний виконавець вимушений звернутися до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2, який має невиконанні зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням.

Суд, вивчивши приєднані до подання матеріали, прийшов до висновку, що вказане подання є безпідставним та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

За змістом ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Таким чином, суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обовязково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон, і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобовязань.

Всупереч вище викладених вимог законодавства, суду не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями державних органів, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цих рішень, доведення якого є обов'язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України.

Також не надано доказів на підтвердження здійснення виконавцем усіх заходів для своєчасного і повного примусового виконання судових рішень у спосіб та в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд,-

Ухвалив:

В задоволенні подання Корабельного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2, який має невиконанні зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням - відмовити.

Копію ухвали направити в Корабельний відділ державної виконавчої службі Миколаївського міського управління юстиції для відома.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Лариса Іванівна Селіщева