У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання незаконною бездіяльності та дій при затвердженні акта за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 15 травня 2012 року комісією із працівників об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київ-10» та потерпілого від залиття квартири АДРЕСА_1 складено акт обстеження зазначеної квартири. Проте склад комісії не відповідав вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, та листу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року № 312/20-11-1975, зокрема, був відсутній голова комісії, відповідні фахівці, такі як головний інженер, слюсар-сантехнік та інші, заінтересовані особи з боку винної сторони, які повинні складати акт в разі залиття, тобто відповідачем не створена легітимна комісія. Отже, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Київ-10» допустило беззаконну бездіяльність по створенню комісії по факту залиття 15 травня 2012 року квартири АДРЕСА_1, комісія - є нелегітимною, а сам акт, який склала комісія - недійсним. Також в акті відсутні дані про характер та причину залиття, висновок щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, підпис або дані про відмову від підпису винної сторони.

Крім того, квартира АДРЕСА_1, а квартира АДРЕСА_2, проте огляд квартир, розташованих на 10-му та 11-муповерхах, не проводився.

Нелегітимна комісія не встановила причини залиття та особу, яка вчинила залиття, чим допустила незаконну бездіяльність. Акт складений нелегітимною комісією є недійсним та не може бути затверджений Головою об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, однак Голова об'єднання співвласників багатоквартирних будинків ОСОБА_5 затвердив недійсний акт, який складено нелегітимною комісією, чим допустив незаконні дії.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд визнати беззаконноюбездіяльність об'єднанняспіввласників багатоквартирного будинку «Київ-10» щодо створення комісії по факту залиття 15 травня 2012 року квартири АДРЕСА_1 та незаконними дії при затвердженні акта обстеження зазначеної квартири.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржувані судові рішення скасувати, й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що вимоги позивача безпідставні, оскільки дії щодо створення комісії по факту залиття квартири, складений акт оцінюються в іншій справі, в якій заявлено вимоги про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Тобто ОСОБА_4 не довела порушення її прав створенням комісії та складанням акта.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.А. Черненко С.П. Штелик