Справа № 761/5324/16-ц
Провадження № 2/761/3762/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивачка просить: визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею 44,0 кв.м., жилою площею 28,7 кв.м. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивачки - ОСОБА_3 Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті матері за заповітом. Як зазначає позивач, вона звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину видане не було, так як померла не зареєструвала право власності на другу частину квартири. А тому оскільки в інший спосіб неможливо поновити порушені права, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, просив слухати справу у відсутність їх представника та постановити рішення згідно норм чинного законодавства.

Тому у відповідності до положень ст.169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність представника відповідача, який не з'явився в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, врахувавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, як зазначається в свідоцтві про народження, батьками зазначені - ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

07.09.1983 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

22.05.1995 року ОСОБА_3 була видана довідка, як члену ЖБК «Зоря-2» про те, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 та пайовий внесок за квартиру сплачено в повному обсязі в 1981 році.

З копії реєстраційного посвідчення від 29.06.19985 року виданого КМБТІ вбачається, що вказана квартира зареєстрована за ОСОБА_3 на праві особистої власності.

28.02.2001 року на підставі ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю ОСОБА_5 було видано Свідоцтво про право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Як вбачається з копії Договору дарування частини квартири від 19.04.2007 року ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_3 прийняла у дар ? частину квартири АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні, право власності на підставі вказаного договору ОСОБА_3 не зареєструвала.

30.07.2008 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде їй належати на день смерті на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №15-146.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, як вбачається з копії свідоцтва про смерть.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, як вбачається з копії свідоцтва про смерть.

12.02.2015 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії спадкової справи, ОСОБА_3 з 28.12.1966 року по 19.01.1996 року та з 27.12.2001 року по день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2

14.08.2015 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом за яким ОСОБА_2 прийняла в спадщину після померлої ОСОБА_3, а саме: ? частини квартири АДРЕСА_1, яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею 44,0 кв.м., жилою площею 28,7 кв.м.

Право власності на підставі вказаного свідоцтва було зареєстровано 14.08.2015 року.

Постановою від 19.01.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частини квартири, належну померлій на підставі договору дарування частини квартири, посвідченого Мойстком Р.В., державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, 19.04.2007 року за реєстровим №14-508, у зв'язку з тим, що право власності на подаровану частину квартиру не зареєстровано.

З Інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 02.10.2015 року за №КВ-2015 №30236 вбачається, що квартири АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за: ? частина за ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої ЖБК «Зоря-2» 22.05.1995 року №28 та ? частина ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України).

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_2 відноситься до осіб, які мають право на спадкування за заповітом, як встановлено в судовому засіданні. В судовому засіданні не встановлено будь-яких інших осіб, які згідно закону чи заповіту мають право на отримання спадщини.

Постанова Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 N7 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" в пункті 20 роз'яснює, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснює, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Отже, виходячи з викладеного вище та приймаючи до уваги відсутність реєстрації права власності на ? частини квартири АДРЕСА_3 на підставі договору дарування частини квартири, після смерті ОСОБА_3 її права на отримання частини квартири у приватну власність не припинилось, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частини квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.328, 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 169, 212-215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 44,0 кв.м., жилою площею 28,7 кв.м. у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні рішення може його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула