АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3159/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження 22ц/774/1252/К/16 інстанції - Макарова Т.Ю.
Категорія № 53 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

із секретарем - Євтодій К.С.,

за участю - позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

22 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») з позовом, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 805/л від 24 липня 2014 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення. В обґрунтування позову зазначив, що з 11 грудня 2002 року він працює слюсарем-ремонтником 5 розряду дільниці № 2 цеху по ремонту обладнання №1 управління капітальних та поточних ремонтів обладнання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Наказом №805/л від 24 липня 2014 року йому оголошено догану та позбавлено 100 % виробничої премії за червень 2014 року через відсутність на роботі впродовж 2 годин 30 хвилин без поважної причини. Вважає зазначений наказ незаконним, оскільки був відсутній на роботі з поважної причини - з 14.00 по 15.30 год. 17 червня 2014 року він знаходився в судовому засіданні в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу, після закінчення якого чекав видачі на руки копії рішення суду, вийшов з приміщення суду о 17.00 год. та прийшов на місце роботи близько 19.00 год., коли його зміна вже закінчилась. Крім того, зазначив, що адміністрація підприємства відповідача притягнула його до відповідальності без попередньої згоди дільничного та профспілкового комітету ЦРО №1, членом яких він був на той час, чим порушила його гарантії як члена виборного профспілкового органу. 14 серпня 2014 року Комісією з трудових спорів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» рішення за його скаргою не прийнято.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ директора департаменту по персоналу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 805/л від 24 липня 2014 року про накладення дисциплінарного стягнення у відношенні слюсаря-ремонтника цеху ремонту обладнання №1 ремонтного виробництва ОСОБА_2 Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці впродовж 2 годин 30 хвилин з поважної причини, не взявши до уваги, що о 12.00 годині позивача відпустили зі зміни для участі у судовому засіданні в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу у кримінальній справі №210/2646/ 14к, яке відповідно до повістки відбувалося з 14.00 год. до 15.30 год., однак до кінця робочої зміни (19.00 год.) позивач на робочому місці не з'явився. Крім того, на його думку, судом не досліджено питання щодо ступеню тяжкості проступку позивача та завдання ним шкоди підприємству. Також посилається на неврахування судом того, що дільничному комітету ЦРО №1, який входить до структури Первинної організації профспілки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», не делеговано повноваження щодо надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заяву про відкладення розгляду справи до колегії суддів не надавав.

На думку колегії суддів, неявка в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи, являється його волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку відповідача в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Позивач ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції проти апеляційної скарги відповідача заперечував та просив залишити рішення суду без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 11 грудня 2002 року прийнятий на роботу на підприємство відповідача, а з 01 квітня 2013 року працює слюсарем ремонтником дільниці № 2 цеху по ремонту обладнання № 1 управління капітальних та поточних ремонтів обладнання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с.3).

Згідно графіку роботи, 17 червня 2014 року ОСОБА_2 мав працювати в робочу зміну з 07.00 до 19.00год. із перервою на обід з 12.00 до 12.45год.

О 12-00 год. 17 червня 2014 року позивача відпустили з роботи для участі в судовому засіданні, призначеному на 14.00 год. у приміщенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, у кримінальній справі №210/2646/14-к в якості підсудного.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2014 року у кримінальному провадженні №0000941 ( справа №210/2646/14-к, провадження №1-кп/210/306/14), ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності згідно ч.4 ст.358 КК України, у зв'язку зі спливом строків давності, а кримінальне провадження у відношенні нього закрите (а.с.138).

Відповідно до судової повістки ОСОБА_2 перебував у Дзержинському районному суді м.Кривого Рогу з 14.00 до 15.30 год. (а.с. 10, 61).

До кінця зміни 17 червня 2014 року ОСОБА_2 на роботі не з'явився.

25 червня 2014 року ОСОБА_2 надав письмові пояснення та повістку, в якій мається відмітка суду про те, що засідання суду відбувалося з 14.00 год. до 15.30 год.

У письмовому поясненні, наданому до накладення дисциплінарного стягнення, ОСОБА_2 зазначив, що судове засідання закінчилось о 16.00 год. Решту часу він чекав, щоб поставити штамп і печатку на повістку та рішення суду, а потім пішки добирався до робочого місця, оскільки не мав коштів на проїзд міським транспортом, і цьому є свідки.

Наказом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №805/л від 24 липня 2014 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», виданим директором департаменту з персоналу І.П.Єфимчук, слюсарю-ремонтнику цеху з ремонту обладнання №1 ремонтного виробництва ОСОБА_2, який 17 червня 2014 року в зміні з 7.00 до 19.00 був відсутній на роботі без поважної причини впродовж 2-х годин 30 хвилин, з 16.30 до 19.00год., за порушення вимог п.10.1 Правил внутрішнього розпорядку для працівників підприємства, п.2.7 робочої інструкції слюсаря-ремонтника 5,6 розряду цеху з ремонту обладнання №1 ремонтного виробництва, оголошено догану та позбавлено 100 % виробничої премії за червень 2014 року (а.с.55).

Оскільки ОСОБА_2 з 30 квітня 2014 року обраний членом дільничного комітету ЦРО №1 Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України, листом №05-1901 від 09 липня 2014 року адміністрація підприємства звернулася до Голови профспілкової організації ППО ПМГУ ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» Бобченка Ю.В. про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 та просила розглянути на засіданні президії Первинної організації профспілки ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» це звернення, на що на що отримала рекомендацію звернутися безпосередньо до виборного органу профспілки, членом якої являється ОСОБА_2, оскільки станом на 09 липня 2014 року ОСОБА_2 не був членом президії, а був обраний лише членом дільничного комітету ЦРО № 1 (а.с.7, 57).

За отриманням згоди до дільничного комітету ЦРО №1 адміністрація відповідача не зверталась.

17 липня 2014 року ОСОБА_2 обрано членом профкому Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг».

До зазначеного виборного органу адміністрація підприємства за згодою про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2, як члена цього виборного органу, також не зверталася.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання наказу №805/л від 24 липня 2014 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» незаконним, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

У ст.139 КЗпП України зазначено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом ст. 147 КЗпП України вбачається, що єдиною підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з його вини покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до вимог ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно із ст.ст.148,149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За змістом цієї норми підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при оголошенні догани ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Вислухавши та перевіривши доводи й заперечення сторін, надавши оцінку наявним у справі доказам, у тому числі поясненням допитаних судом свідків, суд першої інстанції у повному обсязі встановив обставини справи та надав їм вірну юридичну оцінку.

Встановивши, що відповідач, вирішуючи питання про накладення дисциплінарного стягнення та дотримуючись процедури застосування стягнення, передбаченої ст.149 КЗпП України, належним чином не перевірив письмові пояснення позивача та не пересвідчився в тому, що той був відсутній на робочому місці з поважних причин, а також не отримав попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого є ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування наказу.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновку суду не спростовують та не містять підстав для її задоволення.

Так, доводи апеляційної скарги стосовно незгоди відповідача з висновком суду щодо поважності причин відсутності ОСОБА_2 на робочому місці впродовж 2 годин 30 хвилин ( з 16.30год до 19.00год.), не можуть бути взятими до уваги колегією суддів, оскільки, як правильно зазначив суд у своєму рішенні, відповідач не спростував твердження ОСОБА_2 про те, що він чекав виготовлення копії ухвали суду у кримінальній справі про звільнення його від кримінальної відповідальності до 17.00год., після чого прямував пішки до місця роботи протягом близько двох годин, у той час як позивачем надано суду докази на підтвердження зазначених обставин - маршрут його руху із зазначенням довжини шляху та часу руху (а.с.137), а також пояснення допитаних під присягою у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Також не може бути взятим до уваги посилання відповідача на те, що судом не досліджено питання щодо ступеню тяжкості проступку позивача та завдання ним шкоди підприємству.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Згідно ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування

Як убачається із матеріалів справи, заперечення проти позову та докази щодо ступеню тяжкості проступку позивача та завдання ним шкоди підприємству відповідачем суду першої інстанції не надавались (а.с. 118 - 120, 139 - 140), не наведені відповідні доводи із посиланням на докази і в апеляційній скарзі відповідача.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неврахування судом того, що дільничному комітету ЦРО №1, який входить до структури Первинної організації профспілки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», не делеговано повноваження щодо надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки судом установлено, що відповідач не звертався із відповідним поданням до належного виборного профспілкового органу, членом якого був позивач на день його видання оспорюваного наказу.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі (щодо неналежної оцінки судом пояснень свідків, достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності), не можуть бути взятими до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці, у той час як відповідно до ст.. 212 ЦПК України таке право належить суду, який оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів..

На думку колегії суддів, суд першої інстанції у повному обсязі встановив усі обставини справи, надав їм вірну юридичну оцінку, правильно застосував норми чинного законодавства та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять підстав для її задоволення.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів