Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представників третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальний заклад «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, про захист честі, гідності та ділової репутації, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити, у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги, просили суд їх задоволити з підстав, викладених у позові та заяві про уточнення позовних вимог, а саме: визнати такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, яка міститься в характеристиці на лікаря відділення УЗД КЗ РОКЛ ОСОБА_1 від 13 лютого 2015 року, а саме: «за останні півтора місяці не виконує свої прямі функціональні обовязки (не надає ургентну допомогу згідно графіка ургентних чергувань)», «на протязі останнього півріччя проявив себе з негативної сторони, створюючи конфлікті ситуації у відділенні (з лікарями, сестрами медичними, молодшими медичними сестрами)», «нормою спілкування з колективом відділення стало вживання нецензурної лексики та інших грубих висловів», «агресивно поводить себе з медичним персоналом, за період роботи у відділенні мало місце нанесення тілесних ушкоджень на робочому місці лікарю УЗД ОСОБА_7 (про що є відповідне судове рішення), фізичне насилля над лікарем УЗД ОСОБА_8 (закривав та не випускав з робочого кабінету), конфліктна ситуація з лікарем ОСОБА_9 (підклав на робочий стіл вибуховий предмет з фарбою)», «принижує професійні якості своїх колег, присвоює принизливі прізвиська співробітникам відділення, перевищує свої повноваження, висуваючи необґрунтовані вимоги до персоналу», «мало місце про розголошення конфіденційної інформації про стан здоров'я співробітниці, чим порушив чинне законодавство», «розповсюджує неправдиву інформацію про себе та працівників відділення УЗД, чим вводить в оману адміністрацію КЗ РОКЛ та працівників правоохоронних органів, куди він звертається з скаргами та заявами», «є байдужим та черствим до чужої біди, категорично ігнорує участь у зборі коштів на потреби АТО, допомогу хворим співробітникам, допомогу в разі смерті співробітників або їх близьких родичів», «характеристика затверджена на зборах трудового колективу відділення УЗД 13 лютого 2015 року (ОСОБА_1 відмовився бути присутнім на зборах)». Визнати неправомірними дії завідуючої відділенням ультразвукової діагностики Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_3 щодо підписання характеристики на лікаря відділення УЗД КЗ РОКЛ ОСОБА_1 від 13.02.2015 року. Зобов'язати завідуючу відділенням ультразвукової діагностики Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_3 протягом семи днів після вступу рішення суду у цій справі в законну силу, спростувати недостовірну інформацію, що міститься у характеристиці на лікаря відділення УЗД КЗ РОКЛ ОСОБА_1 від 13 лютого 2015 року, а саме: «за останні півтора місяці не виконує свої прямі функціональні обов'язки (не надає ургентну допомогу згідно графіка ургентних чергувань)», «на протязі останнього півріччя проявив себе з негативної сторони, створюючи конфлікті ситуації у відділенні (з лікарями, сестрами медичними, молодшими медичними сестрами)», «нормою спілкування з колективом відділення стало вживання нецензурної лексики та інших грубих висловів», «агресивно поводить себе з медичним персоналом, за період роботи у відділенні мало місце нанесення тілесних ушкоджень на робочому місці лікарю УЗД ОСОБА_7 (про що є відповідне судове рішення), фізичне насилля над лікарем УЗД ОСОБА_8 (закривав та не випускав з робочого кабінету), конфліктна ситуація з лікарем ОСОБА_9 (підклав на робочий стіл вибуховий предмет з фарбою)», «принижує професійні якості своїх колег, присвоює принизливі прізвиська співробітникам відділення, перевищує свої повноваження, висуваючи необґрунтовані вимоги до персоналу», «мало місце про розголошення конфіденційної інформації про стан здоров'я співробітниці, чим порушив чинне законодавство», «розповсюджує неправдиву інформацію про себе та працівників відділення УЗД, чим вводить в оману адміністрацію КЗ РОКЛ та працівників правоохоронних органів, куди він звертається з скаргами та заявами», «є байдужим та черствим до чужої біди, категорично ігнорує участь у зборі коштів на потреби АТО, допомогу хворим співробітникам, допомогу в разі смерті співробітників або їх близьких родичів», «характеристика затверджена на зборах трудового колективу відділення УЗД 13 лютого 2015 року (ОСОБА_1 відмовився бути присутнім на зборах)».

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальний заклад «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову ОСОБА_1, вважають, що дії завідуючої відділення ультразвукової діагностики Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_3 щодо підписання характеристики на лікаря відділення УЗД КЗ РОКЛ ОСОБА_1 від 13.02.2015 року вчиненні відповідно до її посадової інструкції та Інструкції з діловодства в структурних підрозділах Рівненської обласної клінічної лікарні.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4, представників третьої особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Судом встановлено, що наказом головного лікаря КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради від 09.04.2001 року позивача ОСОБА_1 було прийнято на роботу лікарем ультразвукової діагностики відділення УЗД та малоінвазивних хірургічних втручань КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня».

Наказами головного лікаря КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради № 19-од від 18.02.2015 року та № 26-0д/2 від 10.03.2015 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану, а наказом № 44-ос від 12.03.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Як зазначив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, при винесенні наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності головним лікарем КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради було враховано його характеристику, підписану 13.02.2015 року завідуючою відділення ультразвукової діагностики Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради ОСОБА_3 Позивач вважає, що інформація, яка міститься у характеристиці, не відповідає дійсності, порушує його особисті немайнові права, а тому підлягає визнанню недостовірною.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 січня 2015 року персонал відділення ультразвукової діагностики КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради в складі ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 звернувся до головного лікаря КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради зі скаргою, в якій вказали, що у відділенні УЗД склалася конфліктна ситуація між лікарем ОСОБА_22 та персоналом відділення, та просили адміністрацію, профспілковий комітет, та ГО «Рівненська обласна асоціація сестер медичних» вирішити дану ситуацію, та відгородити ОСОБА_1 від їхнього колективу.

У звязку зі скаргою працівників відділення, головний лікар КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради звернувся з листом № 234/01-15/15 від 12.02.2015 року до завідуючої відділенням УЗД ОСОБА_3, в якому просив її надати до 13.02.2015 року, характеристику на лікаря УЗД ОСОБА_1 та відповідно до п. 4.8. посадової інструкції ОСОБА_22 надати на нього критерії оцінки якості роботи та показники діяльності виконання службових обовязків за 2014 рік.

13 лютого 2015 року відбулися збори трудового колективу відділення УЗД, на яких були присутні 17 працівників. Лікар ОСОБА_1 відмовився бути присутнім на даних зборах. На повістку денну даних зборів було винесено обговорення та затвердження характеристики на лікаря УЗД ОСОБА_1

Як вбачається з протоколу зборів трудового колективу відділення УЗД КЗ РОКЛ від 13.02.2015 року, на зборах постановити затвердити характеристику на лікаря ОСОБА_1, про що «за» голосували 16 чол., «проти» - 0 чол., «утримались» - 1 чол.

Допитані в якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали суду, що вони є працівниками відділення УЗД КЗ РОКЛ. Повідомили, що позивач ОСОБА_1 в колективі вів себе агресивно, принизливо ставився до колег-лікарів, медсестер та технічного персоналу, давав працівникам прізвиська, виходячи із особливостей зовнішності, намовляв пацієнтів, обговорюючи з ними професійні здібності інших лікарів. В звязку з чим вони були змушені звернутися зі скаргою до головного лікаря. Після чого на збори трудового колективу було винесено на обговорення питання про затвердження характеристики на ОСОБА_1 Вказали, що зміст оскаржуваної характеристики їм відомий, та він відповідає дійсності.

Тобто, судом встановлено, що дані, які були зазначені в характеристиці на лікаря ОСОБА_1 були надані та обговорені на зборах трудового колективу його членами, а не зазначенні особисто завідуючою відділення УЗД ОСОБА_3

В п. 2.4. наказу головного лікаря КЗ РОКЛ «Про дотримання Інструкції з діловодства в структурних підрозділах Рівненської обласної клінічної лікарні» № 65-ОД/2 від 27 червня 2012 року зазначено, що характеристики на працівників підрозділу направляти в адміністрацію після обговорення на зборах трудового колективу (профгрупи) за підписом керівника структурного підрозділу відповідно до запиту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3, підписавши характеристику на лікаря ОСОБА_1, лише засвідчила думку трудового колективу відділення про лікаря ОСОБА_22, як його керівник, відповідно до запиту адміністрації КЗ РОКЛ.

Згідно із ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

За змістом ст. 270, 297, 299 ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, зокрема, належать право на повагу до гідності і честі та право на недоторканість ділової репутації.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

З вище викладеного слідує, що інформація вказана у характеристиці на ОСОБА_1 є правдивою а тому спростуванню не підлягає.

Крім того, відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи є сукупність таких обставин наявність яких може бути підставою для задоволення позову: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що інформацію, вказану в характеристиці, не можна тлумачити як інформацію, яка порушує особисті немайнові блага, оскільки вона не містить твердження про порушення позивачем законодавства чи моральних принципів, а лише дає можливість кожному сприйняти висловлену думку згідно власних переконань, тобто дана інформація є оціночним судженням, яке відповідно до Закону України «Про інформацію» не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості, а тому критична оцінка певних фактів та недоліків не може визнаватись інформацією, що ганьбить честь, гідність чи ділову репутацію фізичної особи.

Відповідно до ст. 30, 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд приходить до висновку, що інформація, яка міститься в характеристиці на лікаря ОСОБА_1, не може вважатись інформацією, яка порочить гідність, честь та ділову репутацію.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року визначено, що Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

З огляду на вказані правові норми суд вважає, що наведена у характеристиці інформація є лише вираженням суб'єктивної думки і оцінки поведінки позивача трудовим колективом, тобто їх оціночними судженнями, які відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про інформацію» не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Дану інформацію суд не розцінює як наклеп, оскільки викладені у характеристиці дані та події не є завідомо неправдивими вигадками, мали місце в дійсності, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

За вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальний заклад «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_23