Справа № 192/1889/16-ц
Провадження № 2-о/192/20/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2016 р.СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Солоне цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Солонянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити факт смерті на тимчасово окупованій території у м.Горлівка Донецької області ОСОБА_2.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала в родинних стосунках з ОСОБА_2, яка приходилась їй двоюрідною сестрою та яка за життя 30 березня 2006 року склала на випадок смерті на її користь заповіт на належне їй майно.

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Кринички Дніпропетровської області, а постійним її місцем проживання та реєстрації було АДРЕСА_1, де вона і померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року внаслідок гострої серцево-судинної недостатності та атеросклеротичного коронарокардіосклерозу, про що на тимчасово окупованій території України Республіканським бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки видане лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 28 листопада 2015 року форма 106/у та довідка про причину смерті від 28 листопада 2015 року, які є недійсними на території України і не створюють правових наслідків, оскільки так звана «Донецька народна республіка» є незаконним державним утворенням.

ОСОБА_2 була похована 29 листопада 2015 року в місті Горлівка, а поховання здійснила її подруга ОСОБА_3.

Для реєстрації факту смерті ОСОБА_2 вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де їй було відмовлено в здійсненні такої реєстрації, оскільки відсутній документ закладу охорони здоров'я України встановленої форми про смерть, внаслідок чого відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2, в також рекомендовано для встановлення факту смерті даної особи звернутись до суду.

Встановлення факту смерті сестри їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та послідуючого прийняття спадщини за заповітом, у зв'язку з чим змушена звернутися з даною заявою до суду. Прохала встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м.Горлівка Донецької області, оскільки рішення суду є підставою для проведення державної реєстрації факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про встановлення юридичного факту підтримала та прохала встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року на тимчасово окупованій території в м.Горлівка Донецької області її двоюрідної сестри ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті залишила на її користь заповіт на належне останній майно. Встановлення такого факту в судовому порядку їй необхідне для послідуючого проведення державної реєстрації смерті сестри в органах РАЦС, так як на її звернення оформити факт смерті згідно наявних медичних документів їй відмовили, оскільки видані на тимчасово окупованій території медичні документи не є підставою на території України для оформлення факту смерті певної особи, у зв'язку з чим вона фактично позбавлена можливості оформити спадщину, та змушена звертатися до суду.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, найменування якого на день розгляду справи судом змінено на Солонянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.57,60), в судове засідання не з'явився. Згідно поданого до суду листа (а.с.61) просили розглядати справу у їх відсутність, в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу в відсутність представник заінтересованої особи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що знає заявницю ОСОБА_1 з дня народження. Вона на 10 років за неї старша, але вони весь час проживають в селі Сурсько-Михайлівка Солонянського району Дніпропетровської області та всі роки спілкуються. У заявниці ОСОБА_1, дошлюбне прізвище ОСОБА_1, є рідна сестра, а також був брат, який на даний час вже помер. Крім цього, у неї була і двоюрідна сестра ОСОБА_5, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2, але в 2015 році вже також померла. Батько заявниці ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 були рідними братом і сестрою, про що їй відомо у зв'язку з тим, що вона працювала разом з матір'ю ОСОБА_1 дояркою на фермі, а ОСОБА_5 також жила в с.Сурсько-Михайлівка до закінчення школи, а потім після закінчення навчання у вузі поїхала по розприділенню працювати в Донецьку область, де і залишилась проживати. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спілкувались одна з одною, ОСОБА_2 приїздила в гості до ОСОБА_1, в тому числі і в 2015 році, коли вже територія Донецької області була окупована, та проживала у ОСОБА_1 декілька тижнів.

Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши наявні у цивільній справі письмові докази, приходить до наступного.

У відповідності зі ст.234 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрацій актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2014 року №254-У111 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

У відповідності до пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядженням № 1275-р від 2 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, в додатку 1 до якого передбачене м. Горлівка (Горлівська міська рада) Донецької області. Період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до приписів ст.ст.1-3, ч.1-2 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст.9 цього Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За приписами статті 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Кринички Дніпропетровської області, була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, де і була зареєстрована у встановленому законом порядку, що вбачається з її паспорту НОМЕР_2 (а.с.6), та де і померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року внаслідок гострої серцево - судинної недостатності та атеросклеротичного коронарокардиосклерозу згідно лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 28 листопада 2015 року форма 106/у та довідки про причину смерті від 28 листопада 2015 року, які видані на тимчасово непідконтрольній окупованій території України Горловським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки (а.с.9,10) та яке є недійсним на території України і не створює правових наслідків, оскільки так звана «Донецька народна республіка» є незаконним державним утворенням. Факт поховання ОСОБА_2 29 листопада 2015 року на кладовищі м.Горлівка Донецької області вбачається з дозволу на поховання (а.с.11).

За життя ОСОБА_2 на випадок смерті складено нотаріально посвідчений 30 березня 2006 року за реєстровим № 1-387 заповіт, за яким вона заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, усе своє майно, яке до дня смерті виявиться їй належним, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, а також все те, на що вона за законом матиме право (а.с.12).

Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону, при цьому народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті;

2) встановлення у судовому порядку факту смерті;

3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області 21 квітня 2016 року (а.с.5) заявниці ОСОБА_1 відмовлено в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 в зв'язку з відсутністю лікарського свідоцтва про факту смерть ф.106/о, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року за №545, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.10.2006 року за №1150/13024, а пред'явлене лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 28 листопада 2015 року форма 106/у, яке видане на тимчасово непідконтрольній окупованій території України Горловським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки, не відповідає встановленій формі.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті на праві власності майно, на яке заявниця ОСОБА_1 згідно ст.ст.1217,1220-1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом, але не може оформити свої спадкові права, оскільки не проведена в установленому законом порядку реєстрація факту смерті померлого спадкодавця.

Оскільки встановлення факту смерті необхідно заявниці для послідуючого оформлення спадщини, а можливість оформлення факту смерті в поза судовому порядку втрачена, то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку, оскільки відповідно до ст.11 ЦК України є підставою для виникнення цивільних прав, в зв'язку з чим заява підлягає задоволенню, а факт смерті двоюрідної сестри заявниці підлягає встановленню за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію факту смерті своєї двоюрідної сестри в позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право, у зв'язку з чим заява про встановлення факту смерті особи підлягає задоволенню та є визначені законом підстави для встановлення в судовому порядку факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 року в АДРЕСА_1, а рішення суду підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.11, 49, ст.1217,1220-1223 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, ч.1, п.5 ч.2 ст.234, ст.235, ст.ст. 256-259, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Солонянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка села Кринички Дніпропетровської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в АДРЕСА_1.

Рішення суду про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брати участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя