Ухвала

іменем україни

1 6 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 15 липня 2016 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 25 травня 2007 року в сумі 290399,91 грн, з яких 281573,91 грн заборгованості за кредитом, 5564,96 грн заборгованості за відсотка мита 3261,29 грн заборгованості за пенею.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов,апеляційний суд виходив з того, що позивач довів суду належними і допустимими доказами своє право вимоги до відповідачів, надавши суду нотаріально засвідчену копію договору про відступлення права вимоги. Оскільки внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, то вона підлягає стягненню з боржника та поручителя.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко