Справа № 603/717/16-ц
Провадження №2-о/603/44/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Гудкової Ю. Г.

секретар Б»єля Д.С.

за участі:

лікаря - психіатра Костіва С.І.,

прокурора Петрівської І.А.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Монастириська справу за заявою лікаря - психіатра комунальної установи «Монастириське районне територіальне медичне об»єднання» про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, -

в с т а н о в и в:

Лікар-психіатр комунальної установи «Монастириське районне територіальне медичне об»єднання» Костів С.І. звернувся до суду із заявою, в якій просить провести психіатричний огляд ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с. Григорів Монастириського району Тернопільської області, без його усвідомленої згоди - у примусовому порядку. У обґрунтування заяви зазначено, що від матері ОСОБА_3 - ОСОБА_4 одержано повідомлення про те, що ОСОБА_2 поводить себе агресивно по відношенню до рідних і оточуючих, спричинив їй тілесні ушкодження. ОСОБА_2 страждає психічними розладами з 2006 року і з приводу захворювання з 2007 року перебуває на диспансерному обліку та не може надати усвідомленої згоди на проведення психіатричного огляду. Просить заяву задовольнити.

Лікар-психіатр Монастириського районного територіального медичного об»єднання Костів С.І. у судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав з підстав, наведених у заяві, просить заяву задовольнити. Суду пояснив, що у ОСОБА_2 у зв»язку із тяжким захворюванням відсутня критика свого стану, існує реальна небезпека вчинення ОСОБА_2 агресивних дій щодо оточуючих та наполіг на необхідності проведення примусового психіатричного огляду останнього.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що заяву лікаря-психіатра слід задовольнити.

Матір ОСОБА_2 - ОСОБА_4 суду пояснила, що стан здоров»я її сина ОСОБА_2 значно погіршився в осінній період, у зв»язку з чим він потребує примусової психіатричної допомоги. ОСОБА_2 поводить себе агресивно і може вчинити небезпечні для оточуючих дії, зокрема з 21.11.2016 року по 05.12.2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Монастириського РТМО внаслідок нанесення останнім їй тілесних ушкоджень. Просить у заяву лікаря-психіатра слід задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - ОСОБА_4 у судове засідання не з»явився.

Оцінивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, який вважає вимоги заяви підставними,суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.

За змістом п. 8 принципу 11 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Захист осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги» від 18 лютого 1992 року № 49/119, крім випадів, передбачених пунктами 12, 13, 14 і 15 даного принципу, лікування будь-якого пацієнта може проводитися без інформаційної згоди пацієнта, якщо уповноважений законом кваліфікований психіатричний працівник визначить, що воно терміново необхідне для того, щоб запобігти шкоді пацієнта або інших осіб.

Ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року передбачає, що психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Згідно консультативного висновку спеціаліста лікаря-психіатра Монастириського районного територіального медичного об»єднання Костіва С.І. від 01.12.2016 року ОСОБА_2 хворіє на психіатричні розлади з 2006 року, на диспансерному обліку перебуває з 2007 року, протягом цих років одинадцять разів лікувався у психіатричному стаціонарі, є інвалідом ІІ групи по психзахворюванню. Від амбулаторного профілактичного лікування хворий відмовляється, у даний час агресивно ставиться до рідних (здійснив побиття матері) та оточуючих.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, а саме: особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Допитані у судовому засіданні як свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є родичами ОСОБА_2, підтвердили той факт, що на даний час стан здоров»я останнього погіршився. Відбулося загострення захворювання, ОСОБА_2 є агресивним, поводить себе неадекватно, про інцидент із матір»ю їм повідомила сусідка по телефону, вважають, що ОСОБА_2 потребує психіатричного огляду без його усвідомленої згоди, оскільки добровільно пройти обстеження та лікування він відмовляється.

Як убачається із довідки №38, виданої КУМПП «Монастириським районним територіальним медичним об»єднанням», ОСОБА_4, 1943 р.н., перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Монастириського РТМО з 21.11.2016 року по 05.12.2016 року з діагнозом - забій поперекового відділу хребта.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що заява лікаря-психіатра є підставною, такою, яку слід задовольнити, так як є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, але не може надати усвідомленої згоди на психіатричний огляд. Тому психіатричний огляд необхідно здійснити без його усвідомленої згоди - у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 279 - 282 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд,-

в и р і ш и в:

Заяву лікаря - психіатра комунальної установи «Монастириське районне територіальне медичне об»єднання» - задовольнити.

Провести психіатричний огляд ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,проживаючого в с. Григорів Монастириського району Тернопільської області, лікарем-психіатром комунальної установи «Монастириське районне територіальне медичне об»єднання» у примусовому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя:

Копія з оригіналом вірна.

Суддя: Ю. Г. Гудкова