Справа № 444/1177/16-ц
Провадження № 2/444/644/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

29 листопада 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області , третьої особи : Жовківської державної нотаріальної контори про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну частку (пай) , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну ділянку передану як земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04.09.2014 року помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно за заповітом, який при житті її батько посвідчив в Липницькій сільській раді 01.12.2009 року, який не змінено і не скасовано.

На день смерті батька йому належав житловий будинок з господарськими будівлями в с.Дубрівка по вул.Дубрівка, 28 , Жовківського району та земельна частка (пай) площею 1.51 га, які вона успадкував після смерті своєї матері.

Після смерті батька вона звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори про спадкування і їй 21.07.2015 року вже видано свідоцтво про право на спадщину житлового будинку в с.Дубрівка який належав її батьку (спадкова справа 195/2015).

Щодо спадкування земельної частки (паю), яка була вже передана в користування батькові на місцевості, нотконторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки батько розпочав приватизацію ділянки, яка надана як пай, замовив технічну документацію, ділянці присвоєно кадастровий номер :06:000:0060, але не завершив робіт у реєстрації власності, що стверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Спадщину позивачка прийняла так як звернулася до нотаріальної контори в передбачений законом строк і як спадкоємець за заповітом має право на земельну ділянку, надану спадкодавцю в замін сертифікату про право на земельну частку пай на території Липницької сільської ради загальною площею 1.5001 га., відповідно до витягу з державного земельного реєстру НВ-016 цільове призначення ділянки «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» .

Розпочавши приватизацію батько позивачки не встиг зареєструвати право власності на своє ім»я на земельну частку надану йому в натурі, а тому вона має право завершити приватизацію і зареєструвати право власності на своє ім.»я . Просить суд задоволити позов.

Позивач в судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила суд справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак, Липницькою сільською радою надіслано до суду лист про відсутність заперечень щодо позовних вимог позивача та розгляд справи у відсутності їх представника.

Третя особа, Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області на адресу суду подала листа, про відсутність заперечень щодо позовних вимог позивача в якому просила суд справу розглядати за відсутності їх представника.

А тому, судом оглянуто матеріали справи та письмові заяви сторін та вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи №195/2015 та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ №361309 (акт. запис №38) виданого Липницькою сільською радою вбачається, що ОСОБА_2 помер 04.09.2014 року.

Із копії заповіту посвідченого 01.12.2009 року Липницькою сільською радою вбачається, що все своє майно ОСОБА_2 заповів дочці ОСОБА_1, та такий заповіт не змінено і не скасовано.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 по заповіту прийняла спадщину а саме житловий будинок з господарськими будівлями , що знаходиться в с.Дубрівка по вул.Дубрівка, буд.28, Жовківського району Львівської області.

З копії сертифікату серії ЛВ № 030066 виданого ОСОБА_2 28.08.1998 року вбачається, що він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину виданому йому 28.06.1998 року земельну частку (пай) та на ім»я ОСОБА_2 Липницькою сільською радою видано сертифікат серії ЛВ № 030066 від 28.09.1998 року старого взірця.

Як вбачається із листа Жовківської ДНК від 31.05.2016 року , що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, та позивачу розяснено про судовий порядок визнання права на земельну частку (пай), оскільки на ім'я померлої відсутній правовстановлюючий документ - сертифікат нового зразка .

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. N 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

З копії витягу з Державного кадастру НВ - № 016 від 24.03.2016 року вбачається, що земельна частка (пай), вже передана ОСОБА_2, в натурі на місцевості, ним розпочато приватизацію ділянки, яка надана як пай, замовлена технічна документація, ділянці присвоєно кадастровий номер :06:000:0060, але не зареєстровано власності на ім»я померлого, що стверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Згідно листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном .

Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення .

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а спадкоємцям відмовлено у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця. Отже вона, як спадкоємець за заповітом має право на отримання земельної ділянки виділеної спадкодавцю як середня земельна частка (пай) в натурі площею 1,5001 га. цільове призначення ділянки «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» .

Згідно вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Позивач відповідно до ст.1268 ЦК України є такою що прийняла спадщину, оскільки проживала з спадкодавцем на день смерті.

Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачкою не може бути зареєстровано право власності на ім»я померлого, а тому її позовні вимоги слід задоволити .

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,208,209,212-215,218,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право ОСОБА_1 на завершення приватизації земельної частки (пай) переданої в натурі місцевості померлому з правом реєстрації права власності на її ім»я земельної ділянки площею 1.5001 га., кадастровий номер :06:000:0060, відповідно до витягу з державного земельного реєстру НВ - 016 цільове призначення ділянки «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , місце розташування с.Дубрівка, Жовківського району Львівської області (що відноситься до території Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подаються апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мартинишин Я. М.