У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області

від 20 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 30 червня 2005 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № VOH0GK00000356, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 10 900 доларів США на наступні цілі: на купівлю житла у кредит - 10 тис. доларів США і на оплату страхових платежів -

900 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,88 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії у розмірі суми 0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця, строком до 30 червня 2015 року.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов договору, станом на 20 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі у розмірі

21 653,75 долари США, з яких: заборгованість за кредитом - 55 877,75 доларів США, заборгованість за відсотками - 5 907,11 доларів США, заборгованість за комісією - 1 088,92 доларів США; заборгованість за пенею - 8 779 грн 97 доларів США.

На підставі наведеного вище ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 653,75 доларів США та судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області

від 20 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що банк у 2009 році скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України на зміну строку виконання зобов'язань за кредитним договором, а тому дійшов правильного висновку, що початок перебігу строку позовної давності слід рахувати з моменту такої зміни та, врахувавши, що строк позовної давності перервався у квітні 2010 року при останньому особистому погашенні позичальником коштів, однак банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у березні 2015 року, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 20 листопада

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк