Справа № 604/805/16-ц
Провадження № 2/604/377/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася в суд з позовом про визнання ОСОБА_2 (далі - Відповідач), таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог Позивач посилалася на те, що вона, ОСОБА_1 на даний час проживає та зареєстрована в селі Гнилички Підволочиського району Тернопільської області, та є власником житлового будинку, що розташований за цією адресою, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом НОМЕР_1. Разом із нею зареєстровані - ОСОБА_3 - дочка, проживає постійно та ОСОБА_2 - колишній чоловік дочки, який зареєстрований у АДРЕСА_1, однак не проживає. Власником цього житлового будинку є Позивач, оскільки він дістався їй у спадок після смерті батьків. Згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов проживання, ОСОБА_2 з жовтня місяця 2014 року не проживає у АДРЕСА_1 і допомоги у веденні підсобного господарства не надає. Між дочкою Позивача ОСОБА_3 та її зятем ОСОБА_2 шлюб розірвано і з того часу вони разом не проживають. Однак, гр. ОСОБА_2 добровільно виписатись із будинку ОСОБА_1 відмовляється. Тому у Позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав.

Сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Позивач подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позові, проти винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач причин неявки суду не повідомив.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як вбачається з положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, п. 1 ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, ст. 41 Конституції України та ст.ст. 321, 328, 330, 334 ЦК України, кожна фізична особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Право приватної власності є непорушним.

Положення п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року зазначають, що при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства.

Пленум Верховного суду України в ч. 2 п. 15 постанови № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснює, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала.

Згідно з Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав від 05.07.2011 року № 30509804, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Підставою права власності зазначено свідоцтво про право на спадщину серії НОМЕР_1 від 07 червня 2006 року видане державним нотаріусом Підволочиської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №2374.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.04.2016 року № 883, виданої Новосільською сільською радою ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1 до складу сім'ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_1 (Позивач), ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3 (дочка, представник позивача), ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_2 (відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_6. Усього троє осіб.

Відповідно до актів обстеження житлового приміщення складених депутатом Новосільської сільської ради - ОСОБА_4, затверджених секретарем сільської ради ОСОБА_5 та старостою села Гнилички ОСОБА_9 в присутності сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 05.04.2016 року № 873; 01.06.2016 року № 1189; 04.01.2016 року; 10.08.2016 року № 61; вбачається, що фактично за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 - 1933 р.н. та ОСОБА_3 - 1958 р.н., ОСОБА_2, зареєстрований, але не проживає з жовтня 2014 року.

В силу положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

В даному випадку суд вважає що Відповідач, який не є членом сім'ї Позивача, не проживає у його будинку понад один рік без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням з цих підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ч. 1 ст. 9, ст. 41 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 57, 64, 88, 169, 209, 212, 213, 224, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_1.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.Б. Сидорак