Справа № 163/2411/16-ц
Провадження № 2-к/163/2/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль клопотання ОСОБА_1 та голови суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь про визнання та виконання на території України рішення білоруського суду від 15 серпня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, державного мита та судових витрат, -

в с т а н о в и в :

Рішенням суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь від 15.08.2016 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто:

- в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 25 % всіх видів заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення для працездатного батька, починаючи стягнення з 10.03.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття;

- в користь держави державне мито з урахуванням заокруглення в розмірі 108 рублів 55 копійок;

- в користь держави витрати, повязані з розглядом справи в суді, в розмірі 9 рублів 14 копійок.

27.09.2016 року від ОСОБА_1 та голови суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь, як стягувачів, через Головне територіальне управління юстиції у Волинській області на адресу Любомльського районного суду Волинської області надійшли клопотання про визнання та виконання на території України вищевказаного рішення суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь від 15.08.2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в користь ОСОБА_1, а також стягнення в користь Республіки Білорусь державного мита та судових витрат.

На виконання вимог ч.1 ст.395 ЦПК України, на адресу ОСОБА_2, як боржника, судом надіслано повідомлення про надходження вказаних клопотань про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України, а також запропоновано в місячний термін з дня отримання надісланих документів подати можливі заперечення проти цих клопотань.

Матеріали клопотань ОСОБА_1 та голови суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусьотримані ОСОБА_2 07.10.2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Письмових заперечень чи відмови від їх надання від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 07.11.2016 р. вказані клопотання призначено до судового розгляду.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду клопотань був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки cуд не повідомив та будь-яких заяв з приводу розгляду клопотань не подав.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до них матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне право» від 23.06.2005 року № 2709-IV визначено, що вУкраїні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили

За змістом ч.1 ст.390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Статтею 54 "Конвенція про правову допомогу і правові відносини по цивільних, сімейних і кримінальних справах" від 22 січня 1993 року, ратифікованою Законом України від 10.11.1994 року (далі Конвенція), учасниками якої є Україна та Республіка Білорусь, визначено, що суд, який розглядає клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені даною Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Клопотання ОСОБА_1 та голови суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусьоформлені з дотриманням вимог, встановлених ст. 53 Конвенції та ст.394 ЦПК України.

З матеріалів клопотань встановлено, що боржник - ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Про час та місце розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів судом Московського району міста Бреста Республіки Білорусь відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений, що стверджено копією підтвердження про вручення документів: копії позовної заяви та повідомлення про день судового розгляду, а також довідкою суду Московського району міста Бреста.

Ухвалене судом Московського району міста Бреста рішення від 15.08.2016 року у вказаній цивільній справі вступило в законну силу 26 серпня 2016 року та підлягає виконанню, що підтверджується відповідною довідкою, виданою цим же білоруським судом.

Відповідно до іншої довідки суду Московського району міста Бреста, вказане рішення від 15.08.2016 року, що ухвалене у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на території Республіки Білорусь не виконувалось.

Отже, умови, передбачені Конвенцією, щодо порядку визнання і примусового виконання на території України рішення суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь від 15.08.2016 року дотримані.

Підстав, визначених ст.396 ЦПК України та ст.55 Конвенції, для відмови у задоволенні клопотань про надання дозволу на примусове виконання вказаного рішення білоруського суду, не встановлено.

Таким чином, враховуючи те, що рішення іноземного суду щодо ОСОБА_2 набрало законної сили, надіслане для визнання і примусового виконання в Україні в межах терміну, встановленого ст.391 ЦПК України, подані клопотання та долучені до них документи оформлені з дотриманням вимог вищенаведеної Конвенції та ст. 394 ЦПК України, тому клопотання ОСОБА_1 та голови суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду слід задовольнити.

Відповідно до ч.8 ст.395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно офіційного курсу валют Національного банку України на день розгляду клопотань 21.11.2016 року, курс української гривні до білоруського рубля складає 132,3077 гривні за 10 білоруських рублів.

Виходячи із вказаного курсу валют, з ОСОБА_2 підлягають стягненню в користь Республіки Білорусь 1436,20 грн. (еквівалент 108,55 білоруських рублів) державного мита та 120,93 грн. судових витрат (еквівалент 9,14 білоруських рублів).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.390-396 ЦПК України, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 та голови суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь про визнання та виконання на території України рішення білоруського суду від 15 серпня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, державного мита та судових витрат - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь від 15.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2:

- в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 25 % всіх видів заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення для працездатного батька, починаючи стягнення з 10.03.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття;

- в користь держави - Республіка Білорусь (р/р 139, отримувач платежу: Головне управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь по Брестській області (Московський район міста Бреста), філіал №100 Акціонерного Ощадного Банку «Білорусьбанк» МФО 246, УНН 200676206, код платежу 03002) державне мито з урахуванням заокруглення в розмірі 108 рублів 55 копійок, що в гривневому еквіваленті становить 1436 (одна тисяча чотириста тридцять шість) гривень 20 копійок;

- в користь держави - Республіка Білорусь (р/р 003, отримувач платежу: Головне управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь по Брестській області Акціонерного Ощадного Банку «Білорусьбанк» місто Мінськ МФО 795, УНН 200045681, код платежу 05520) витрати, повязані з розглядом справи в суді, в розмірі 9 рублів 14 копійок, що в гривневому еквіваленті становить 120 (сто двадцять) гривень 93 копійки.

На підставі рішення суду Московського району міста Бреста Республіки Білорусь від 15.08.2016 року та даної ухвали, після набрання нею законної сили, видати виконавчий лист, який надіслати для виконання Любомльському відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_4