Справа № 521/593/16-ц
Провадження № 2/521/2072/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» листопада 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 управління держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеські області про усунення порушень у сферах пожежної безпеки при користуванні спільною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 управління держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеські області про усунення порушень у сферах пожежної безпеки при користуванні спільною власністю, просила, притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за порушення норм пожежної безпеки у багатоквартирному будинку №3 по вул.. Чернишевського м.Одеса, зобов'язати ОСОБА_2 знести самовільно збудовані дві дерев'яні перегородки на балконі-гаререї загального користування у будинку № 3 по вул. Чернишевського м.Одеса, зобов'язати ОСОБА_2 прибрати з фасадної сторони балкону-галереї загального користування у будинку № 3 по вул. Чернишевського м.Одеса водяну трубу, зобов'язати ОСОБА_2 прибрати з фасадної стіни, та з підлоги балкону галереї загального користування у будинку № 3 по вул. Чернишевського м.Одеса лінолеум, зобов'язати ОСОБА_2 повернути судові витрати, посилаючись на обставини викладені в позові.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила суд постановити рішення, яким задовольнити позов..

Відповідачка та її представник позов не визнали, надали письмові заперечення, відповідно до яких надавали пояснення в судовому засідання, просили суд у задоволені позову відмовити в повному обсяз з підстав викладених в запереченнях.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеські області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши сторін, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

В судовому засідання встановлено, що згідного інформаційної довідки речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно,державного реєстру іпотек,єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 54352887 від 01.03.2016 року, квартира АДРЕСА_1 в місці Одесі належить в рівних частках на праві спільної часткової власності ОСОБА_4Я, ОСОБА_5Г, ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Одеською залізницею, служба будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд від 01.10.2002 року, зареєстрованого за № 2147.

Як встановлено на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси № 521/9175/13 від 19.06.2014, яке набрало законної сили ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в рівних частках належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_2, загальною площею 69,4 кв.м, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2005 року, виданого УЖКГ Одеської міської ради, право власності зареєстроване в КП «ОМБТ1 та РОН», згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.05.2005 року за № 1684 в книзі 555 пр-150.

Відповідно статті 61. ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з технічної документації, наданої КП «ОМБТІ та РОН» при розгляді даної справи, відповідно до схеми по етажного плану будинку №° 3 по улиці Чернишевського в м. Одесі, вхід до квартири № 8, що належить позивачці та вхід до квартири №9, що належить відповідачці ОСОБА_2, здійснюється через поза квартирний коридор загального користування, з якого здійснюється також вхід до інших квартир другого поверху, без визначення окремих приміщень до квартир у поза квартирному коридорі.

З зазначених вище підстав, суд вважає, що веранда є частиною поза квартирного коридору.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі відповідачка збудувала спірну перегородку між квартирами № 11,12,13,14 та квартирою №9 поза квартирного коридору перед входом до квартири № 9 що належить відповідачу на праві спільної часткової власності та квартирою №8 що належить позивачу на праві спільної часткової власності.

Відповідно статті 61. ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

У дослідженій судом технічної документації, наданої на адресу суду КП «ОМБТІ га РОН», відсутні документи щодо правомірності встановлення перегородки на поза квартирному коридорі що розташований на 2-му поверху будинку 3 по вулиці Чернишевського, у м. Одесі.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_8 , який показав суду, що балкон галерея є коридором загального користування який багато років знаходиться в користуванні всіх сусідів, перегородки були встановлені ще в 1980-тих роках, вони нікому не здійснюють перешкоди в користуванні квартирами, оскільки до них є вільний доступ. Окрім того, зазначив що на встановлено водопровідної труби є всі дозволи та вона відповідає всім умовам пожежної безпеки.

Відповідно до статті 100 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення проводяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сімю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сімї, які проживають разом з ним та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення зобовязаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Узгоджувальні, дозвільні документи державних органів, які за законодавством мають давати дозвіл на переобладнання та перепланування жилого будинку та жилого приміщення, давати висновок про відповідність державним будівельним нормам, вимогам протипожежної безпеки, санітарного нагляду та можливості прийняття в експлуатацію здійсненої реконструкції поза квартирного коридору та збільшення загальної площі квартир, шляхом включення до її загальної площі веранди стороною відповідача до суду подано не було.

Частиною 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї та інше) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про обєднання співаників багатоквартирного будинку» допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартині коридори, колясочні, кладові. сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Відповідно до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання у житловому будинку, призначене та придатне для постійного в ньому проживання. Власникам квартирну дво- або багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до статті 391 ЦК України власних майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В контексті даної правової норми власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би вони і не були повязані з порушенням права володіння.

Згідно вимог щодо користування жилими будинками і прибудинкової території передбачені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76. п. 1.4.4. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається, п. 1.4.6. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно п. 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р., переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Відповідно до ст.376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, повинна за власний кошт провести відповідну перебудову у попередній стан.

Таким чином враховуючи, що надана та досліджена в ході судового розгляду справи технічна документація, яка складена КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» свідчить про те, що вхід до квартир № 8 та № 9 та інших квартир у будинку № 3 по вулиці Чернишевського у м. Одесі, здійснюється через поза квартирний коридор загального користування без визначення у ньому окремих приміщень до квартир, тому враховуючи, що вимоги про зобов'язання знесення перегородки позивачкою заявлені тільки до відповідачки ОСОБА_2, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині зобовязання ОСОБА_2, знести перегородку, встановлену в поза квартирному коридорі (галереї) на другому поверсі будинку № 3 по вулиці Чернишевського в м. Одесі. між квартирами №11,12,13,14 та квартирою № 9.

Щодо вимог позивача про притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за порушення норм пожежної безпеки у багатоквартирному будинку №3 по вул.. Чернишевського м.Одеса, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст..15. ЦПК України, суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Як вбачається з до листа територіального органу державної пожежного нагляду в Одеській області від 15.08.2008 року , відповідачка ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст..175 КУпАП України ,якою встановлено порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, а також використання пожежної техніки та засобів пожежогасіння не за призначенням.

Таким чином, суд вважає що оскільки притягнути особи до відповідальності за порушення норм пожежної безпеки у багатоквартирному будинку, не відноситься до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ відповідні позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача про зобов'язати ОСОБА_2 прибрати з фасадної сторони балкону-галереї загального користування у будинку № 3 по вул. Чернишевського м.Одеса трубопроводу холодного водовідведення, суд зазначає наступне.

Відповідно до копії Договору про надання послуг з водопостачання та водовідводу №24507 від 01.01.2008 року між ТОВ "Інфокс" та ОСОБА_2, вона є користувачем відповідних послуг.

Відповідно до листа №1225 від 13.12.12 року «ЖКС Черемушки», вони не заперечували проти переносу трубопроводу холодного водовідведення, шляхом перекладки з веденням трубопроводу в приміщення балкона, який приходив воздушним шляхом по галереї-балкону будинку за адресою по вул. Чернишевського,3 м.Одеса.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа КП «Сервісний центр» від 27.12.2012 року № 702, ОСОБА_2 надані слідуючи технічні умови на перекладання водопровідного введення до квартири № 9, розташованою по вул. Чернишевського, 3, так при проектуванні водопостачання необхідно врахувати що: «Джерелом водопостачання цього району є водопровідна насосна станція "Головна". Для гарантованого водопостачання квартири замовникові виконати роботи по перекладанню водопровідного введення в приміщення балкона, що зараз проходить повітряним шляхом по галереї - балкону будинку по вул. Чернишевського,3 (згідно з дозволом №1225 від 17.12.12р. КП ЖСК "Черемушки"). Заздалегідь перевіривши технічний стан водопровідного введення прокладеного під землею від внутрішньо дворового водопроводу і при необхідності перекласти і цю ділянку.Натиск в міській мережі водопроводу складає16 - 25 м цілодобові. Перекладене введення водопроводу забезпечити приладом обліку води. Місце установки і діаметр водоміра погоджувати із службою по контролю за водокористування філії "Инфоксводоканал". Справжні технічні умови є основою для проектування і ненадають права на виконання робіт.

Складений проект водопостачання погоджувати з КП"Сервісний центр", філією "Инфоксводоканал" і з КП ЖСК"Черемушки".Виконані роботи представити філії "Инфоксводоканал",КП "Сервісний центр" і КП ЖСК "Черемушки»».

Так, проект перекладання водопровідного та встановлення водомірного вузла холодної води за адресою по вул. Чернишевського,3 кв.№9 м.Одеса, наданий центральною ремонтною майстерною, узгоджений № 1138/2 від 01.02.2016 року, та розроблений у відповідності до діючих норм законодавства , на виконання технічних умовам виданих КП «Срвісний центр»№702 від 27.12.2012 року та їх узгодження з ТОВ «Інфоксводоканал» №19 сц от 14.01.2013 році.

Таким чином, як встановлено з матеріалів справи переносу трубопроводу холодного водовідведення узгоджено з відповідними органами та відповідає чинному законодавству, тому суд вважає що вимоги позивача щодо прибрання з фасадної сторони балкону-галереї загального користування у будинку № 3 по вул. Чернишевського м.Одеса трубопроводу холодного водовідведення, не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов'язати ОСОБА_2 прибрати з фасадної стіни, та з підлоги балкону галереї загального користування у будинку № 3 по вул. Чернишевського м.Одеса лінолеум, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 177 ЖК України, громадяни зобовязані дотримувати правила утримання житлового будинку і прибудинкової території, дотримувати чистоту і порядок в підїздах і інших місцях загального користування.

Згідно п. 3.1.14 Наказу Державного комітету з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005р. «Підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку», розміщення у допоміжних приміщеннях побутових речей, обладнання, інвентарю та інших предметів не допускається. Входи на сходові клітки і горища, а також підходи до пожежного обладнання й інвентарю не повинні бути захаращеними.

Згідно п. 26, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи обов'язок кожної сторони довести обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (ст.. 58, 59 ЦПК України).

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки надані позивачем пояснення свідчать лише про наявність на підлогі балкону галереї загального користування лінолеуму, проте не підтверджують будь якими доказами враховуючи вимоги ч. 1 ст. 60 ЦПК України, наявність порушених прав, свобод чи інтересів позивача що підлягають захисту, тому в задоволенні таких позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до положень статті 10 Цивільного процесуального кодексу України «Змагальність сторін» цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України .

Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і взаємозвязку на належність, допустимість, достовірність і достатність, суд вважає, що позивачкою під час судового розгляду справи частково надано достатні, належні та допустимі докази, які свідчать про можливість задовольнити позов, таким чином суд вважає що слід задовольнити позов частково в частині зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно збудовані перегородку, встановлену в поза квартирному коридорі (галереї) на 2-му поверсі будинку №3 по вулиці Чернишевського у м. Одесі, між квартирою № 9 та квартирою № 12 по вулиці Чернишевського,3 у м. Одесі , в іншіх частинах вимог слід відмовити, оскільки відповідн вимоги недоведені під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст.10,11,57,81,88,209, 212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно збудовані перегородку, встановлену в поза квартирному коридорі (галереї) на 2-му поверсі будинку №3 по вулиці Чернишевського у м. Одесі, між квартирою № 9 та квартирою № 12 по вулиці Чернишевського,3 у м. Одесі .

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів. Особи,що приймали участь у справі але не були присутні при проголошенні рішення мають право на його оскарження на протязі десяти днів з моменту отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

01.11.16