Справа № 463/2715/15 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/4669/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Львівської міської ради про демонтаж самочинного будівництва, приведення будинку та земельної ділянки до попереднього стану, -

в с т а н о в и л а:

15.06.2015 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися з позовом до ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_6, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Львівської міської ради про демонтаж самочинного будівництва, приведення будинку та земельної ділянки до попереднього стану.

Покликаючись на ст.376 ЦК України, позовні вимоги обґрунтовували тим, що будинок №14 по вул. Копальній в м. Львові належить на праві спільної часткової власності позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідачці ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_6 В користуванні зазначених осіб перебуває земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок. Відповідач ОСОБА_2 без згоди позивачів здійснила перепланування підвалу вказаного будинку під житло, добудувала тамбур та влаштувала залиття фундаментів на присадибній земельній ділянці під три спарених гаражі та господарську споруду. Інспекцією ДАБК у Львівській області видано припис №1л/1610-ф про припинення даних будівельних робіт, а розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31 березня 2011 року №178 ОСОБА_2 запропоновано демонтувати вказане будівництво та перепланування. Позивачі вважають, що таким переплануванням та будівництвом порушено їхні права. Крім того, зазначають, що таке будівництво є самочинним, оскільки здійснено без проекту та відповідних дозволів. Просили ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_2 привести житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Львів, вул. Копальна, 14 до попереднього стану, а саме демонтувати самочинно влаштовані конструкції трьох спарених гаражів та господарської споруди, тамбур, позначений в технічному паспорті від 30.08.2010 р. під літ. «а1-1» та відновити стан підвалу будинку, що існував до переобладнання такого під житло.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зобов»язано ОСОБА_2 привести житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Львів, вул. Копальна, 14 до попереднього стану: демонтувати самочинно влаштовані конструкції трьох спарених гаражів, тамбур, позначений в технічному паспорті від 30.08.2010 року під літ. «а1-1» та відновити стан підвалу будинку, що існував до переобладнення такого під житло.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3. Вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд зобов»язав відповідача демонтувати конструкції трьох спарених гаражів та тамбур, позначений в технічному паспорті від 30.08.2010 року під літ. «а-1», тоді, коли вони на час розгляду справи та ухвалення рішення вже не мали статусу самочинно влаштованих відповідно до Наказу № 4 від 09.06.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 4 від 09.06.2012 року «Про внесення змін до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна». Вважає, що позивачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачами проведено переобладнання приміщень підвалів під житло.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Згідно положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч.1 зазначеної статті визначено способи захисту цивільного права та інтересу, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.4 вказаної статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від № 4 від 09.06.2012 року "Про внесення змін до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року за N127 до самочинного будівництва не належать: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд незалежно від наявності фундаменту (в тому числі малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності), відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, веранд, тамбурів, нежитлових прибудов, терас, ганків, бань, саун, хлівів, гаражів, літніх кухонь тощо; установка сантехнічних та інженерних приладів в приміщеннях нежитлового призначення; зміна призначення господарських будівель.

Встановлено, що будинок №14 по вул. Копальній в м. Львові належить ОСОБА_4 - 8/25 ідеальних частин, ОСОБА_5 - 3/25 ідеальних частин, ОСОБА_2 - 22/50 ідеальних частин, ОСОБА_6 3/25 ідеальних частин, що підтверджується реєстраційними посвідченнями від 24 грудня 1987 року №2607, від 26 червня 1989 року №1856, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 грудня 2004 року №5960347 (а.с.5,6,7). У 2009 році ОСОБА_2 без відповідних дозвільних документів проведено перепланування підвалу будинку №14 по вул. Копальна у м. Львові під житло, а саме замість приміщень: під літ.ІІ площею 11.0 кв.м. влаштувано приміщення під номером 1-13 площею 12.2 кв.м., замість приміщення під літ.ІІІ площею 15.6 кв.м. влаштовано приміщення під номером 1-14 площею 0.9 кв.м., під номером 1-15 площею 4.4 кв.м., під номером 1-16 площею 7.4 кв.м., замість приміщення під номером IV площею 16.0 кв.м. влаштовано приміщення під номером 1-17 площею 16,5 кв.м., а замість приміщення під номером V площею 20.6 кв.м. влаштовано приміщення під номерами 1-10 та 1-11 площею 6.3 кв.м. та 13.7 кв.м. відповідно. У підвальних приміщеннях обладнано санвузол та кухню, частину перегородок демонтовано та встановлено нові перегородки із дверними прорізами. Також ОСОБА_2 здійснено прибудову до вказаного будинку тамбуру під літ. а1-1 та залито фундаменти під три спарених гаражі.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 11 березня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третіх осіб Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про виділ в натурі частки житлового будинку, та позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.Цим же рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 самочинно здійснено прибудову тамбуру під літ. а1-1 до вказаного будинку та залито фундаменти під три спарених гаражі.

Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом та поверховими планами будинку складеними ОКП ЛОП «БТІ та ЕО» (а.с.8-11), розпорядженнями Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31 березня 2011 року №178, від 11 лютого 2013 року №44(а.с.14,117), приписом Інспекції ДАБІ у Львівській області від 17 серпня 2010 року №1л/161-ф (а.с.13) та не заперечуються сторонами.

П.2 розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31 березня 2011 року №178 «Про самочинно збудований фундамент, житлову прибудову на вул.Копальній,14 та переобладнання підвального поверху» визнано, що перепланування підвалу будинку №14 по вул. Копальній в м. Львові під житло, прибудований до вказаного будинку тамбур та фундаменти під гаражі є самочинними та запропоновано гр.ОСОБА_2 демонтувати самовільно збудований фундамент та привести підвальний поверх і будинок до попереднього стану.

На виконання вказаного розпорядження Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради 10.06.2011 р. подала позов до ОСОБА_2, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6про демонтаж самочинного будівництва та приведення підвального поверху будинку № 14 по вул. Копальній в м. Львові до попереднього стану, що передував самочинному переплануванню.

03.10.2011 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 (з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України) подала позов до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Інспекція Державного архітектурно-будівельної контролю у Львівській області, управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні підвалом, знесення самочинно збудованих на земельній ділянці будинку № 14 по вул. Копальній у м.Львові трьох спарених гаражів та господарської будівлі (споруди) та тамбура площею 4 кв.м (позначеного в технічному паспорті а1-1) на першому поверсі будинку.

У зв»язку прийняттям наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 4 від 09 червня 2012 року «Про внесення змін до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11 лютого 2013 року № 44 «Про внесення змін до розпорядження Личаківської рай адміністрації за № 178 від 31.03.2011 року» відмінено розпорядження від 31 березня 2011 року №178 в частині демонтажу фундаментів та тамбура за адресою в м. Львів, вул. Копальна,14.

У зв»язку з відміною Личаківською райадміністрацією розпорядження від 31 березня 2011 року №178 в частині демонтажу фундаментів та тамбура за адресою в м. Львів, вул. Копальна,14 головою Личаківської райадміністрації ОСОБА_7 03.04.2013 року подано до суду заяву про залишення позову Личаківської райадміністрації без рогляду (справа Личаківського районного суду м.Львова № 2/463/82/13+ 2/463/108/13, а.с.125) та ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 03 квітня 2013 року справу за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_6про демонтаж самочинного будівництва та приведення підвального поверху будинку № 14 по вул.Копальній в м.Львові до попереднього стану, що передував самочинному переплануванню, залишено без розгляду.

За заявою ОСОБА_5 від 17.04.2013 р. ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 03 квітня 2013 року справу позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Інспекція Державного архітектурно-будівельної контролю у Львівській області, управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні підвалом, знесення самочинно збудованих на земельній ділянці будинку № 14 по вул. Копальній у м.Львові залишено без розгляду (справа Личаківського районного суду м.Львова № 2/463/82/13+ 2/463/108/13, а.с.132, 134).

Відповідно до вимог ст.376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об»єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права , однак з підстав ст.391 ЦК України. Наведена правова позиція підтримується Постановою Пленуму ВССУ з рогляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року.

Враховуючи, що позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подано з підстав ст.376 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що ними обрано невірний спосіб захисту свого права, а відтак, рішення суду в частині зобов»язання ОСОБА_2 привести житловий будинок за адресою: м. Львів, вул. Копальна, 14 до попереднього стану, а саме: демонтувати самочинно влаштовані конструкції трьох спарених гаражів, тамбур, позначений в технічному паспорті від 30.08.2010 року під літ. «а1-1» та відновити стан підвалу будинку, що існував до переобладнення такого під житло слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Матеріалами справи встановлено, що земельна ділянка для обслуговування буднику № 14 по вул. Копальна у м. Львові площею 600 кв.м. була надана первинному власнику будинку рішенням виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих №1275 від 17 вересня 1954 року (а.с.12). Право користування стронами даною земельною ділянкою встановлено рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2013 року у справі №463/85/13.

Виходячи з того, що земельна ділянка перебуває в користуванні обох сторін, та на даний час не визначено порядок користування такою, колегія суддів приходить до висновку, що жодна із сторін спору не повинна порушувати право іншої на користування земельною ділянкою.

Тому, в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 квітня 2016 року в частині зобов»язання ОСОБА_2 привести житловий будино за адресою: м. Львів, вул. Копальна, 14 до попереднього стану: демонтувати самочинно влаштовані конструкції трьох спарених гаражів, тамбур, позначений в технічному паспорті від 30.08.2010 року під літ. «а1-1» та відновити стан підвалу будинку, що існував до переобладнення такого під житло слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_8