Справа № 585/4706/16-ц
Номер провадження 2-о/585/525/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі :

Головуючого судді : Яковець О.Ф.,

при секретарі : Шемчук І.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Ромни Сумської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Роменський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати ОСОБА_2, яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1. Після смерті матері він звернувся до Роменського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області для того, щоб зареєструвати юридичний факт смерті матері. Однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті, оскільки він для підтвердження такого факту надав документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Він не може зареєструвати факт смерті матері та реалізувати своє право на спадщину.

Тому просив встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в селі Полюшко, м.Севастополь, Автономної республіки Крим, Україна.

В подальшому уточнив заяву та просив встановити той факт, що ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Ромни Сумської області, громадянка України, жіночої статті, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Полюшко, м.Севастополь, Автономної республіки Крим, Україна, та яка проживала за адресою АДРЕСА_2.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовільнити посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник заінтересованої особи - Роменського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В попередньому судовому засіданні проти заяви не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявника в графі мати вказана « ОСОБА_2» (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району міста Севастополь Управління записів актів цивільного стану міста Севастополь видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, місто народження м.Ромни, Сумська область, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р., про що 06.10.2016 р. складено запис акта про смерть № 1177, місце смерті: с.Полюшко, м.Севастополь (а.с.8).

Заявник звернувся до Роменського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області з метою отримання свідоцтва про смерть, однак у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 йому було відмовлено, оскільки заявником пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.10).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній день свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Встановлення даного факту, необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Оскільки заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 відповідного зразку, у зв'язку з її смертю на тимчасово окупованій території України, що не дає йому можливості належним чином реалізувати це право, тому порушене право заявника підлягає захисту в суді шляхом задоволення його заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212 - 215, 223, 234, 256, 257-1, 367 ЦПК України, ст. ст. 1, 4, 9, 17, 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Роменський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про встановлення факту смерті - задовольнити повністю.

Встановити той факт, що ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Ромни Сумської області, громадянка України, жіночої статті, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Полюшко, м.Севастополь, Автономної республіки Крим, Україна, та яка проживала за адресою АДРЕСА_2.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: підпис...

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. Ф. Яковець