Провадження № 2з/521/404/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на спадщину за законом.

Після відкриття провадження у справі представником позивача надано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом спору і яку позивач просить витребувати з володіння ОСОБА_3 та визнати за нею права власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, що померла 23.04.2006р. Свою заяву мотивує тим, що вважає, що спірне майно може бути переоформлено та відчужено відповідачем на користь будь-якій іншій особі, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, надав суду витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником зазначеної квартири являється ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України , ч. 1 та ч 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 05.12.2016р., власником квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3 на підставі договору дарування, р№ 406,27.01.2005, ОСОБА_6, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Пунктом 4 вище зазначеної Постанови, передбачено, що при розгляді справ, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є витребування з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 та визнання за нею права власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, що померла 23.04.2006р.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1, мотивує тим, що набуття вказаної квартири у власність ОСОБА_4 за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.01.2005р. а згодом і ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 27.01.2005р. відбулося незаконно, та відповідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 27.09.2016р. було скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.01.2005р. та в позові ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та права власності на квартиру було відмовлено. Крім того, ОСОБА_4, з метою приховання вказаного майна від спадкоємниці померлої ОСОБА_5, подарував квартиру ОСОБА_3

Таким чином, оскільки предметом спору являється квартира АДРЕСА_1, дійсно існує спір про право, суд прийшов до висновку про те, що оскільки існує вірогідність відчуження відповідачем вищевказаної квартири, що може утруднити або зробить неможливим виконання рішення суду, суд прийшов до висновку про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 з приводу якої виник спір.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя І.А.Мазун