Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/1576/16 Головуючий у 1 інстанції: Гнатик Г.Є.
№ провадження 22-ц/778/3403/16 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„06" жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби міського управління юстиції Піхотенко Анни Сергіївни про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ Піхотенко А.С. про визнання протиправними та скасування постанов.

В скарзі зазначав, що 04.12.2014 року за заявою ПАТ «ПриватБанк» державним виконавцем на підставі виконавчого листа, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, було відкрито виконавче провадження № 45687137 про стягнення з нього суми заборгованості у розмірі 9769 грн. 91 коп., про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45687137, 05.01.2015 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення транспортного засобу боржника у розшук.

У ході виконання 27.01.2015 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту належного йому майна - автомобіля «АУДІ 80», державний номер НОМЕР_1, який був затриманий та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4

04.02.2015 року він добровільно сплатив 1 000 грн., що підтверджується квитанцією від 04.02.2015 року № П123/2967092/1.05.02.2014, та звернувся до державного виконавця із заявою про скасування акту опису та арешту майна і передачу автомобіля на зберігання йому або членам його родини з метою уникнення фінансових витрат, оскільки у випадку, коли майно передається на зберігання іншій особі, за це стягується плата.

05.02.2015 року, під час особистого прийому, державним виконавцем було відмовлено йому в задоволені заяви, також відмовлено в передачі автомобіля на відповідальне зберігання представнику ПАТ «ПриватБанк».

13.02.2015 року ним самостійно було сплачено 8769 грн., що підтверджується квитанцією № П123/2987555/1, а 23.02.2015 року - 1 529 грн.33 коп., що підтверджується квитанцією від № 0.0.353030443.1.

04.03.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з нього витрат на проведення виконавчих дій, пов»язаних із зберіганням транспортного засобу у відповідального зберігача - ФОП ОСОБА_4 на підставі договору зберігання від 27.01.2015 року № 10/15, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та Хортицьким відділом ДВС ЗМУЮ, у період з 27.01.2015 року по 03.03.2015 року та з транспортуванням автомобіля, всього у розмірі 4537 грн.

Між тим, за умовами п. 3.5 договору зберігання оплата послуг ФОП ОСОБА_4 здійснюється не боржником, а Хортицьким відділом ДВС ЗМУ протягом трьох днів з моменту підписання акту виконаних робіт, однак на час винесення постанови від 04.03.2015 року оплата ОСОБА_4 здійснена не була.

05.03.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 45687135 у зв»язку з фактичним виконанням боржником у повному обсязі рішення суду про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Приватбанк», а оскільки витрати на проведення виконавчих дій оплачені не були, в окреме виконавче провадження була виділена постанова про стягнення з нього витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 4537 грн., на підставі якої 05.03.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46798388 про стягнення з нього на користь держави витрат на проведення виконавчих дій.

Враховуючи наявність ризиків продажу арештованого у ході виконавчих дій автомобіля торгівельною організацією, що ускладнило б його повернення власнику, а також нагальну потребу в належному йому автомобілі, 07.04.2015 року заявник вніс на депозитний рахунок Хортицького ВДВС ЗМУЮ кошти у сумі 4537 грн. для погашення заборгованості за виконавчим провадженням № 45687135.

08.04.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45687135.

Дії державного виконавця, зокрема, пов»язані зі стягненням з нього витрат на проведення виконавчих дій, оскаржувались ним в порядку адміністративного судочинства, однак ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2016 року постанова Запорізького оружного адміністративного суду від 22.09.2015 року, яким його позов до Хортицького відділу ДВС ЗМУЮ та Державної казначейської служби України був залишений без задоволення, була скасована і провадження по справі закрито, оскільки у даному випадку дії державного виконавця мали оскаржуватися в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року у відкритті касаційного провадження у справі за його касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2016 року було відмовлено.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати строк для подання скарги пропущеним із поважних причин та поновити його, визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця: про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04.03.2015 року № 45687135; п. 2 постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2015року № 45687135 в частині виділення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в окреме виконавче провадження; про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2015 року за № 46798388.

Постанова державного виконавця від 98.04.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 45687135 не оскаржується.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду із даною скаргою.

Скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови державного виконавця Хортицького відділ ДВС ЗМУЮ Піхотенко А.С.: про стягнення з боржника ОСОБА_2 витрат на проведення виконавчих дій від 04.03.2015 року № 45687135; пункт другий постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2015 року № 45687135 в частині виділення постанови про стягнення з боржника ОСОБА_2 витрат на проведення виконавчих дій в окреме виконавче провадження; про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2015 року за № 46798388.

В апеляційній скарзі Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як передбачено ст.. 41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов»язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є втратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються, зокрема, з стягнутих з боржника витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

До витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено, зокрема, оплату перевезення, зберігання і реалізації майна боржника.

Про стягнення з боржника витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

За положеннями ст.ст. 383, 387 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи ДВС і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, подану ним 26.04.2016 року, суд дійшов висновку про неправомірність постанов державного виконавця від 04.03.2015 року № 45687135; п. 2 постанови від 05.03.2015року № 45687135 та про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2015 року за № 46798388, що були винесені в порядку виконанням стягнення витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, пославшись, фактично, лише на передчасність їх винесення, без визначення при цьому , які порушення необхідно усунути або іншим шляхом поновити права заявника, враховуючи також, що саме виконавче провадження зі стягнення витрат на проведення виконавчих дій є закритим у зв»язку з його виконанням і заявником зазначене закриття не оскаржується.

Розглянувши скаргу по суті, суд дійшов до вказаних висновків з порушенням норм процесуального права.

Так, відповідно до роз»ясень п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року за змінами, внесеними постановою №4 від 03.06.2016 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 ч.7 ст. 82 Закону про виконавче провадження, зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст.. 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме, стаття 122 - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов»язків; статті 74-77 ЦПК - про судові виклики і повідомлення; глави 4 розділу ІІІ ЦПК - про судовий розгляд; глав 1,2 розділу У ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

З матеріалів справи вбачається, що зі скаргою на постанову державного виконавця №45687135від 04.03.2015 року про стягнення витрат на виконавчі дії, п.2 постанови від 05.03.2015 року та на постанову від 05.03.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 45687135, яка розглянута по суті по даній справі, ОСОБА_2 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя 26.04.2016 року.

Разом з тим, зі скаргою на ці ж постанови державного виконавця, в якій додатково містилися вимоги про відшкодування державою матеріальної шкоди, спричиненої неправомірними дій державного виконавця, ОСОБА_2 вже звертався до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 18 квітня 2016 року у прийнятті скарги ОСОБА_2 із вимогами, що є аналогічними із заявленими ним у поданій пізніше скарзі від 26.04.2016 року, було відмовлено на підставі положень ст.. 122 ЦПК України, якими регулюються питання відкриття провадження у справі.

Зазначена ухвала від 18.04.2016 року ОСОБА_2 не оскаржувалась і з часу повторного звернення його до суду із скаргою з аналогічними вимогами залишається чинною(а.с.8).

За положеннями ч.7 ст. 122 ЦПК України відмова у відкритті провадження у справі, а у даному випадку - відмова у відкритті провадження за первісною скаргою ОСОБА_2, перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом, а у даному випадку - з такою ж самою скаргою, на що суд, відкриваючи ухвалою від 04.05.2016 року провадження за поданою 26.04.2016 року скаргою ОСОБА_2 на постанови державного виконавця та розглянувши її по суті, уваги не звернув.

Повторне подання до суду скарги на постанови державного виконавця, у відкритті провадження по якій було відмовлено згідно ст.. 122 ЦПК України, нормами цивільного законодавства не передбачено, у зв»язку з чим, постановлюючи ухвалу по суті скарги ОСОБА_2 від 26.04.2016 року, суд порушив порядок вирішення заявлених в ній вимог, а тому ухвала суду від 16.06.2016 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити частково.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року по даній справі скасувати з передачею скарги на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: