Дата документу 10.11.2016 Справа № 554/8509/16-ц
Справа № 554/8509/16-ц
Провадження № 2/554/3378/2016
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

10.11.2016 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі :

головуючого судді Січиокно Т.О.

за участю: секретаря Ромахової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2016 року до суду надійшов вказаний позов.

Ухвалою суду від 13.10.2016 року відкрито провадження по даній справі.

В судовому засіданні було встановлено, що вказаний поданий без додержання вимог, викладених в ст. 119 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України у позовній заяві щодо вимог майнового характеру повинна вказуватись ціна позову.

Натомість, позивачами в позовній заяві ціну позову не визначено.

Згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В позовній заяві позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Проте, з 01.09.2015 року набрав чинності ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору № 484 від 22.05. 2015 року, яким внесено зміни , зокрема, до ст. 5 ЗУ „Про судовий збір, відповідно до якої споживачі не є особами, звільненими від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав.

При цьому , ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», дійсно передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав

Проте, вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах зазначеної категорії, зокрема, ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів та ст. 5 ЗУ „Про судовий збір слід виходити з того, що саме ЗУ «Про судовий збір», як спеціальним законом, визначені правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Крім того, що ЗУ «Про судовий збір» є спеціальним правовим актом, що регулює питання сплати судового збору, цей Закон (в редакції, що діє з 01.09.2015 року) ще є й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно з нормою ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів».

Тобто, позивач не входить до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору для фізичних осіб складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на час звернення до суду дорівнює 551,20 грн., та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати -6890 грн.

Отже, позивачеві необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 1177,62 грн.

На підставі вищенаведеного суд залишає позовну заяву без руху та зобовязує позивача надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору та вказати ціну позову, в разі якщо не будуть усунуті її недоліки, позов буде залишений без розгляду.

Керуючись ст.ст. 119, 121, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня проголошення даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Січиокно