Категорія 40Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Марчук В.С., Стеблюк Л.П., секретар - Агеєва Г.В., за участі: апелянта, представника позивача та відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2016 року про повернення позовної заяви, постановлену за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання дій такими, що порушили людську гідність та зобов'язання вчинити дії, -

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив: визнати дії відповідачів такими, що порушили людську гідність позивача та зобов'язати їх поновити права позивача шляхом публічного вибачення в усній та письмовій формі або у відео форматі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 119 ЦПК України, а також через несплату судового збору в повному обсязі. Надано строк на усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

На виконання ухвали позивачем було подано клопотання, проте вимог ухвали виконано не було.

Ухвалою суду першої інстанції від 26.08.2016 року, у відповідності до ст. 121 ЦПК України, матеріали позовної заяви було повернуто позивачеві.

На дану ухвалу мати позивача ОСОБА_2, яка є його представником за довіреністю, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, підстави повернення позовної заяви незначні, надумані та легко усуваються, а ухвала суду порушує конституційне право громадянина України на захист честі та гідності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд залишаючи без руху та повертаючи позовну заяву вказав на ряд недоліків, зокрема, позивачем не було викладено обставин, якими він обґрунтовує вимоги, відсутні посилання на докази, що підтверджують кожну обставину, не було оплачено судовий збір в повному обсязі, також судом було звернуто увагу на викладення тексту позовної заяви, а саме зазначає, що текст позовної заяви є важким для читання.

Позивач не виконав вимоги вказані в ухвалах, проте подав до суду заяви в яких вказує на те що він відбуває покарання у Стрижавській ВК №81, а тому не може надати друкованого тексту позовної заяви. Крім того, вказавши на докази у своїх заявах, він подавав заявив яких просив витребувати докази, а сплата судового збору є для нього неможливою, оскільки він хоч і працює у колонії, проте заробітна плата є мізерною та недостатньою для оплати судових витрат, також позивач вважає, що суд невірно визначив, що ним заявлено дві вимоги, а не одна.

Колегія суддів вважає, що зауваження суду щодо друкованого формату позовної заяви є необґрунтованими, оскільки, його можливо прочитати. Вимог ЦПК України - статті 119 щодо друкованого тексту не має.

Колегія суддів, прочитавши позовну заяву, вважає, що позивач виклав обставини справи, зазначив докази, при цьому додатково заявляв клопотання про витребування доказів.

Слід врахувати, що позивач будучи засудженим, частково обмежений вчиняти дії, які вимагаються нормами ЦПК України, і як наслідок подає ряд клопотань, які на його думку допоможуть захистити його порушене немайнове право.

Невірною є позиція суду першої інстанції щодо того, що позивач заявляє дві немайнові вимоги, а саме: визнання дій відповідачів такими, що порушили людську гідність позивача та зобов'язання їх поновити права позивача шляхом публічного вибачення.

Відповідно до ст.. 276 ЦПК України, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, фізична особа рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

На думку колегії суддів, позивач вимоги вказаної норми трактував по-своєму , і вимога про публічне вибачення є такою, що нерозривно зв'язана із вимогою про визнання дій відповідачів такими, що порушують людську гідність. Фактично ці дві вимоги разом є механізмом для усунення порушень немайнового права, який регламентується Главою 20 ЦПК України.

Отже, позивачем вірно сплачено судовий збір за подання позовної заяви, а саме в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Інші питання, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції може вирішити у попередньому судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку про залишення позовної заяви без руху і, як наслідок, подальше її повернення позивачу, а тому її слід скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2016 року про повернення позовної заяви - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді : /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: