Справа № 682/3568/15-ц
Провадження № 2/682/109/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.,

при секретарі Придачук Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до Хоняківської сільської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до Хоняківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Посилаються на те, що 11.02. 2015 року померла їх мати ОСОБА_5, яка згідно заповіту, посвідченого 1.02. 2002 року Хоняківською сільською радою Славутського району заповіла їм все своє майно, що буде належати їй на день її смерті. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у с. Понора Славутського району Хмельницької області по вул. Будьонного під № 62. Цей будинок отриманий нею у спадщину, однак, не була здійснена при житті спадкодавця державна реєстрація цього нерухомого майна. З цієї причини нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Просять визнати за ними право власності на будинок в порядку спадкування за кожним із них в рівних долях.

У судове засідання сторони не з»явились. Про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Представник позивачів ОСОБА_6 позов підтримав.

Представник відповідача Хоняківської сільської ради надав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

Залучена судом до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_4 не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок за позивачами, пояснивши, що вона не є непрацездатною особою, а , отже, право на обов»язкову частку в спадщині відсутнє. Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилась. Будь-яких заяв , документів, що стверджували б її право на обов»язкову частку в спадщині, суду не надала.

Заслухавши пояснення представника позивачів, третьої особи ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.02. 2001 року Славутською державною нотаріальною конторою за реєстром № 394,належав житловий будинок з хлівом, що розташований у с. Понора Славутського району по вул.Будьонного під № 62(а.с.6). Згідно технічного паспорту та акту- висновку Славутського БТІ будинок 1960 року забудови, шлакобетонний, критий шифером, загальною площею 75.6 кв.м., житловою площею 46.2 кв.м. і складається з трьох кімнат, коридора кухні, комори. Біля будинку розташований хлів з фаянсових відходів площею 43.2 кв.м. Загальна вартість нерухомого майна 65006 грн.(а.с.38-43).

ОСОБА_5 померла 11.02.2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії БК № 326834, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 19.02.2015 року(а.с.4). За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 все своє майно, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений 1.02.2002 року у виконкомі Хоняківської сільськї ради Славутського району за реєстром №36(а.с.5). Заповіт на день смерті заповідачки чинний, що стверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори)(а.с. 71).

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачами стверджується свідоцтвами про їх народження(а.с.14, 17). Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом і мають право успадкувати належне їх матері майно. Однак, постановою від 17.12.2015 року державний нотаріус 12-ї київської державної нотаріальної контори відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та надвірні будівлі у зв»язку з тим, що спадкодавець при житті не зареєструвала отримане нею свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно у бюро технічної інвентаризації,як передбачено законодавством.(а.с.193). Отже, за позивачами може бути визнане право власності на будинок та хлів в порядку спадкування у судовому порядку. Вони прийняли спадщину після смерті матері, подавши заяви про це та отримавши свідоцтва про право на спадщину на належні спадкодавцю земельні ділянки.

Інші діти спадкодавця, які мають право на обов»язкову частку в спадщині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від отримання свідоцтва про право на спадщину на обов»язкову частку в спадщині відмовились, подавши про це заяви нотаріусу(а.с. 121, 126). Залучені до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог дочки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_4 права на обов»язкову частку в спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України не мають, оскільки не є непрацездатними особами, що ствердила у судовому засіданні ОСОБА_4 Документів, що стверджували б їх непрацездатність, не надали ні на пропозицію нотаріуса, що вбачається із спадкової справи, ні суду. У зв»язку з цим свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно спадкодавця земельні ділянки видані лише позивачам.(а.с.121,171-174).

Керуючись ст.ст. 1216, 1217,1223, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 8,10, 212, 213 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на шлакобетонний житловий будинок загальною площею 75.6 кв.м., житловою площею 46.2 кв.м., що розташований у селі Понора Славутського району Хмельницької області по вул. Будьонного під № 62, і складається з кімнати площею 19.8 кв.м., кімнати площею 12.4 кв.м., кімнати площею 14.0 кв.м., коридора площею 7.4 кв.м., кухні площею 13.8 кв.м., комори площею 8.2 кв.м., а також хлів з фаянсових відходів площею 43. 2 кв.м. загальною вартістю 65006 грн. в рівних частках за кожним із них.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: