Справа № 202/7097/16-ц
Провадження № 2/0202/3257/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Георгієвських Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 листопада 2003 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1214. В шлюбі народилися дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні стосунки фактично припинені більше шести років. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просила суд прізвище після розірвання шлюбу не змінювати.

Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 29.11.2016 року просив розглядати справи без його участі, шлюб розірвати.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

З матеріалів справи судом встановлено, що між сторонами 15 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 1214 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, прізвище дружини після одруження - ОСОБА_2.

30 березня 2004 року від даного шлюбу в позивача та відповідача народилась спільна дитина - син ОСОБА_3, на підтвердження чого до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії 1-КИ № 260008 від 14 квітня 2004 року, в якому батьками вказаної дитини значаться позивач та відповідач.

Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові та поваги.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені більше шести років, позивач наполягала на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, спір про майно відсутній, спір щодо місця проживання дитини відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, зареєстрований 15 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1214, які мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар