МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р. Справа № 370/395/16-ц

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач, МТСБУ) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, (далі відповідач) про стягнення з останнього 46213,14 грн. - виплаченого страхового відшкодування, 1095 грн.- витрат за послуги аварійного комісара, 2000 грн.- витрат на правову допомогу та 1378 грн. - судових витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 19 вересня 2013 року, о 09 год. 45 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Леніна в смт. Макарів, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження трансортних засобів.

На дату скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП підтверджується постановою Макарівського районного суду Київської області від 07.10.2013 року.

Отже, відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі, ОСОБА_1

Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2; вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до звіту №7410 складає 55455,77 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.

Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8493398 з терміном дії з 20.11.2012 р. по 19.11.2013 р.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Так, у звязку з настанням події, передбаченої до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 14 січня 2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 46213,14 грн. відповідно до Наказу МТСБУ №106 від 13.01.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №1/21705 від 13.01.2014 року.

У звязку із залученням аварійного комісара МТСБУ понесло також витрати у розмірі 1095 грн., та додаткові витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожно-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Таким чином позивач, посилаючись на ст.ст. 22, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2.1 ст. 38, ст. 40, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути з відповідача вказані суми.

У судове засідання представник позивача не зявився, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених вище, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача - ОСОБА_3 через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив слухати справу у його та позивача відсутності, проти позову заперечував. Згідно письмових заперечень, поданих через канцелярію суду 25.11.2016 року, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки він поданий не до належного відповідача, посилаючись на ст.1187 та ч.1 ст.1172 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

19 вересня 2013 року о 09 год. 45 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Леніна в смт. Макарів, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження трансортних засобів.

На дату скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП підтверджується постановою Макарівського районного суду Київської області від 07.10.2013 року, отже, відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі, ОСОБА_1

Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2; вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до звіту №7410 складає 55455,77 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.

Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8493398 з терміном дії з 20.11.2012 р. по 19.11.2013 р.

У звязку з настанням події, передбаченої до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 14 січня 2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 46213,14 грн. відповідно до Наказу МТСБУ №106 від 13.01.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №1/21705 від 13.01.2014 року.

У звязку із залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ понесло витрати у розмірі 1095 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Вирішуючи вимоги позивача, суд керується наступним.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Так, у звязку з настанням події, передбаченої до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 14 січня 2014 року здійснило правомірну виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 46213,14 грн. відповідно до Наказу МТСБУ №106 від 13.01.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням №1/21705 від 13.01.2014 року.

Статтею 38 п. 38.1.1 Закону передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Окрім того відповідно до частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Так, з 28.05.2010р. по 09.02.2015р. відповідач ОСОБА_1 працював на посаді водія Макарівського НВК «ЗОШ І ступеня - районна гімназія» Макарівської районної ради Київської області, на вказану роботу його було прийнято за Наказом по відділу освіти Макарівської РДА від 28.02.2010р. №27-К, що підтверджується копією трудової книжки.

Таким чином на момент скоєння ДТП, 19.09.2013р., ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Макарівським НВК «ЗОШ і ступеня - районна гімназія» та керував автобусом марки «Богдан А-301.72», д. н. АІ1184ВН, який на той час належав на праві власності Макарівському районному відділу освіти, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АІС №053589. Безпосередньо в момент ДТП ОСОБА_1 виконував свої трудові обов'язки і здійснював перевезення дітей за програмою «Шкільний автобус».

Як зазначено у пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно- правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Зазначенні положення статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу, а також практика їх застосування вказують на те, що обов'язок по відшкодуванню як матеріальної так і моральної шкоди в даному випадку має покладатися на власника автотранспортного засобу, тобто на роботодавця - Відділ освіти Макарівської РДА Київської області (на даний час - Відділ освіти, фізичної культури та спорту Макарівської районної державної адміністрації), а тому саме зазначена юридична особа є належним відповідачем по даній справі.

Клопотань позивача про заміну неналежного відповідача - ОСОБА_1 належним - Відділ освіти, фізичної культури та спорту Макарівської районної державної адміністрації, до суду не надходило.

Враховуючи наведе позовні вимоги МТСБУ про відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу з ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки останній не є належним відповідачем у справі.

Щодо стягнення з відповідача 1095 грн., витрат на залучення аварійного комісара, то у задоволенні цієї частини вимог слід відмовити, оскільки вказана сума не є шкодою, заподіяною внаслідок ДТП та не входить до витрат, які згідно ст. 29 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1378 грн. та витрати на правову допомогу в розмір 2000 грн,. не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування в порядку регресу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через суд, що його ухвалив протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні при його проголошенні з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.

Головуючий А.В. Косенко