Справа №521/7819/16-ц
Провадження №2/521/3548/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року місто Одеса

Малиновський районний суд місто Одеси у складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Агафоновій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги сторона позивача вказувала, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

07 травня 1996 року ОСОБА_3 помер, після чого відкрилась спадщина у вигляді вказаного майна. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого.

Реалізуючи законні інтереси, з метою належного оформлення спадкових прав, ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але питання про спадкування квартири залишилось невирішеним.

У звязку з цим ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засіданні не зявився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засіданні не зявився, але від особи надійшла заява про визнання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, дослідивши представлені суду та забезпечені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 квітня 1993 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №5951, під реєстровим №3-657, власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 31,1кв.м., є ОСОБА_3

07 травня 1996 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №100162, виданим Відділом РАГС виконкому Жовтневої райради народних депутатів міста Одеси від 16 травня 1996 року, актовий запис №4758 від 16 травня 1996 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 за життя зробив розпорядження на випадок своєї смерті, склавши 21 червня 1993 року заповіт на імя брата ОСОБА_4, який був посвідчений держаним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, під реєстровим №3-4449.

Однак ОСОБА_4 дід позивача ОСОБА_1 помер 03 травня 2001 року, не оформивши при цьому прав на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як регламентує ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 приходиться двоюрідним онуком ОСОБА_3 та є спадкоємцем пятої черги померлого.

Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до належного особі майна, зокрема у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Як свідчать документи, що складають спадкову справу №9/2015, відкриту приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 до майна померлої ОСОБА_2, факт прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини визнається доведеним суду. Разом з тим, згідно листа Сьомої одеської державної нотаріальної контори №3718/01-16 від 24 жовтня 2016 року, спадкові справи після ОСОБА_4, померлого 03 травня 2001 року, ОСОБА_7, померлої 15 травня 2007 року, ОСОБА_8, померлого 01 вересня 2008 року, ОСОБА_9, померлої 21 червня 1996 року, ОСОБА_10, померлого 30 вересня 1980 року, ОСОБА_3, померлого 07 травня 1996 року, не заводились.

Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,1кв.м.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 31,1кв.м. в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлого 07 травня 1996 року.

Рішення суду в частині визнання права власності підлягає державній реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: