Справа № 456/1366/16-ц
Провадження № 2/456/1143/2016
РІШЕННЯ

іменем України

(ЗАОЧНЕ)

04 жовтня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом комунального підприємства «Стрийводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання і водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

позивач комунальне підприємство «Стрийводоканал» звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їхню користь 12615,04 грн. заборгованості за послуги водопостачання і водовідведення та суму сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що боржники споживають послуги, які надає їм КП «Стрийводоканал». Між ним та відповідачем встановлені зобов'язальні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення. Споживач повинен вносити плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законом порядку. Надані послуги боржник зовсім не оплачує. ОСОБА_1 не зверталась з заявою про відмову від послуг водопостачання та водовідведення. Заборгованість станом на березень 2016 року становить 12615,04 грн. і надалі зростає, у звязку з чим вони вимушені звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, не заперечила проти заочного розгляду справи, та просить суд позов задоволити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

З довідки КП «Стрийводоканал» від 21 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 та інші особи, які проживають разом з нею в м. Стрий по вул. Грабовецька 122/69, не зверталися в комунальне підприємство «Стрийводоканал» з приводу відмови від послуг водопостачання та водовідведення.

Як вбачається з довідки №1772 від 04 травня 2016 року, виданої ЖЕК №4, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З розрахунку заборгованості абонента ОСОБА_1 (м. Стрий вул. Грабовецька,122/69) та звіту від 10 березня 2016 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед КП «Стрийводоканал» становить 12615,04 грн..

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.п. 1, 5, 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Відповідно до ч.6 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» заборгованість власників квартир по укладених угодах, пов'язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку.

Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ « Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 30 жовтня 2013р., розглянувши справу №6-59цс13, згідно якого закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. Крім цього, під час розгляду даної справи, ВСУ дійшов висновку про те, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідачі є користувачами послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються комунальним підприємством «Стрийводоканал». У звязку з частковою оплатою відповідачами за користування наданими їм послугами з водопостачання та водовідведення, станом на 10 березня 2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 12615,04 грн..

Враховуючи, що зазначена заборгованість по даний час залишається не погашеною, тому суд вважає позовні вимоги підставними та законними і такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином з відповідача ОСОБА_1Ю слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224-226 ЦПК України, ст. 509, 526, 543, 1166 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Стрийводоканал» заборгованість за послуги водопостачання і водовідведення у розмірі 12615,04 грн. (дванадцять тисяч шістсот п'ятнадцять гривень 04 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Стрийводоканал» судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя ОСОБА_4