Справа № 130/1284/16-ц Провадження № 22-ц/772/3523/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 грудня 2016 рокум. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області Луценко В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державної казначейської служби України, про оскарження дій та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 оскаржує в апеляційному порядку заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державної казначейської служби України, про оскарження дій та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху, у звязку з несплатою судового збору та порушенням вимог п.5 ч.2, ч.5 ст.295 ЦПК України, надано строк для усунення недоліків не пізніше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

22 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що незаконність рішення суду першої інстанції полягає у незастосуванні судом першої інстанції норм кримінального законодавства України.

ОСОБА_2 також зазначає у своїй заяві, що відповідно до ч.2 ст.120 ЦПК України він не зобовязаний надавати суду копії апеляційної скарги.

З таким висновком безперечно погодитись не можна у звязку з наступним.

Відповідно до ч.5 ст.295 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

З наведеного вбачається, що за правилами ч.2 ст.120 ЦПК України, у разі доведеності незаконних рішень, дій або бездіяльності органів які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, з позивача знімається обовязок надання суду копій документів.

Зазначена норма розповсюджується виключно на необхідність надання копій документів та не звільняє від обовязку надання копій апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином ОСОБА_2 недоліки апеляційної скарги, в цій частині, не усунув та порушив вимоги ч.5 ст.295 ЦПК України, чим позбавив відповідачів у справі їх права на подання обґрунтованих заперечень на його апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.298 ЦПК України.

Окрім того, ОСОБА_2 просить звільнити або відстрочити сплату судового збору, однак своє клопотання не мотивував, а лише формально пославшись на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року, постановлену в іншій справі, якою його звільнено від сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», ч.1, 3 ст.82 ЦПК України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

З наданої ОСОБА_2 довідки УПФУ в Жмеринському районі Вінницької області від 31.05.2016 року вбачається, що він отримує пенсію за віком у розмірі 1130 гривень та, відповідно до довідки відділу ДВС Жмеринського МУЮ ГУЮ у Вінницькій області від 12.07.2016 року №7/8288, сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

Однак, зазначені довідки не можуть слугувати доказом скрутного матеріального становища ОСОБА_2, оскільки в них не зазначено загальну суму доходу останнього.

Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання складений про те, що єдиним джерелом існування ОСОБА_2 є пенсія не може бути належним доказом та прийнятий до уваги, оскільки він був складений 26.05.2016 року, а члени комісії, які підписались під ним, не можуть володіти інформацією про всі види доходу ОСОБА_2

Отже, заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки апелянт не мотивував своє клопотання про звільнення його від сплати судового збору, не послався на докази, що підтверджують таке клопотання.

Враховуючи викладене, апелянтом вимог ухвали суду апеляційної інстанції у встановлені строки не виконано, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала, відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.121, 297 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення його від оплати судових витрат за подання апеляційної скарги на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 жовтня 2016 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державної казначейської служби України, про оскарження дій та відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути її заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області: _______ ОСОБА_6