Провадження №2/748/359/16
Єдиний унікальний № 748/794/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

Головуючого - судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Ребенок Н.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади села Жеведь в особі Жеведської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним вище позовом, після уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вулиця Калинова, будинок 11, село Жеведь Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 01.08.1997 року, вказуючи на те, що нотаріус їй відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, за участю її представників ОСОБА_1 або ОСОБА_5 ( а.с.41).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладенні в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала, про їх задоволення не заперечувала ( а.с. 42).

Відповідач - територіальна громада села Жеведь в особі Жеведської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області свого представника в судове засідання не забезпечила, через канцелярію суду надавши лист про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а.с.73).

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до листа КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» № 292 від 23.05.2016 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вулиця Калинова, будинок 11, ( раніше вул. Колгоспна, буд №13) в селі Жеведь Чернігівського району Чернігівської області зареєстровано за ОСОБА_6 в цілому, згідно свідоцтва про право власності від 01.02.1991 ( а.с. 54).

Про зміну нумерації вказаного вище домоволодіння з № 13 на №11 свідчить довідка виконкому Жеведської сільської ради №32 від 16.02.2016 року, яка видана на підставі записів погосподарської книги №01 на 1996-2000 роки (а.с.55), а про перейменування вулиці "Колгоспна" на "Калинову" свідчить копія рішення від 14.12.2015 року, прийнятого на 2 сесії 7 скликання Жеведської сільської ради ( а.с.74).

З наданої КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» копії свідоцтва про право власності від 01 лютого 1991 року, встановлено, що правовстановлюючий документ на зазначене вище домоволодіння видавався на голову колгоспного двору - ОСОБА_6 (а.с.56).

Зі змісту указаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за одним ОСОБА_6, а за колгоспним двором в цілому, головою якого був останній, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Як вбачається з листа Жеведської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №131 від 13.06.2016 року ( а.с.93), виданого на підставі даних погосподарських книг за 1986-1990 роки та за 1991-1995 роки, станом на день видачі правовстановлюючого документа, господарство по вул. Калинова,11 ( на той час Колгоспна,13) в с. Жеведь Чернігівського району Чернігівської області відносилося до категорії колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_7, а членом ОСОБА_4.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/2 частині.

Як вбачається з копії заповітів, складених 19 грудня 1995 року та посвідчених секретарем виконавчого комітету Жеведської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розпорядилися своїм майном на користь доньок ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 64 звор.).

ОСОБА_8 померла 08.09.2001 року про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-БК №320367 ( а.с.78). Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 24.05.2016 р. №1856/01-17, спадкова справа після її смерті не заводилася ( а.с.69).

Згідно записів у свідоцтві про смерть серії І-ЕЛ № 072587, ОСОБА_6 помер 12 листопада 1996 року ( зворотний а.с.24 ). Його дружина - ОСОБА_4, відповідно до записів у свідоцтві про смерть серії І-ЕЛ №072588, померла 01 березня 1997 року (а.с.24).

Щодо різних в свідоцтвах про смерть прізвищ подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6, то ця обставина досліджувалася Чернігівським районним судом Чернігівської області при розгляді цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, по якій 13 серпня 2015 року винесено рішення, згідно якого, зазначення різних їх прізвищ виникло в зв"язку з невірним перекладом з російської на українську мову при оформленні документів. Зазначеним рішення було встановлено юридичний факт, що ОСОБА_4, яка померла 01 березня 1997 року є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.80-81).

Згідно довідки Жеведської сільської ради від 13.06.2016 року та від 01.06.2016 року (а.с.72,93) ОСОБА_9 на день смерті 12.11.1996 року чоловіка ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою, де продовжувала проживати до дня своєї смерті.

Відповідно до наданої інформації Державним нотаріальним архівом Чернігівської області та Чернігівською державною нотаріальною конторою (а.с.59,67), спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась.

Оскільки дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_4 померла після відкриття його спадщини, але до закінчення установленого ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячного строку, то до даних правовідносин підлягає застосування ст. 551 цього Кодексу, згідно якої, право на прийняття належної померлому спадкоємцю частки спадщини переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія).

Згідно копії спадкової справи, яка надійшла з Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с.59-66), після померлої ОСОБА_9, спадщину за заповітом прийняли її доньки ОСОБА_3, відповідач по справі, та ОСОБА_2, позивач по справі.

Таким чином, до ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як до спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_4, перейшли в рівних частинах всі права на домоволодіння по вул. Калинова, буд. № 11, в селі Жеведь Чернігівського району та області.

А отже, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею в порядку спадкування права власності на домоволодіння в цілому, підлягають задоволенню частково, лише на ? частину, оскільки інша 1/2 частина спірного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом перейшла до ОСОБА_3.

Твердження представника позивача про те, що відповідач ОСОБА_3 відмовляється від спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст.553 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що не було зроблено відповідачем ОСОБА_3

У зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок - свідоцтва про право власності від 01 лютого 1991 року, виданого на ім.»я ОСОБА_6, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі на її імя після померлої 01.03.1997 року ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Жеведь, Чернігівського району Чернігівської області, вул. Калинова, 11, що відображено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10 від 10.03.2016 року (а.с. 23).

Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею свого права на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі з причин відсутності (втрати) правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Суд вважає, що в даному випадку наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10 доведено неможливість позасудового оформлення права власності на вказаний будинок через відсутність (втрату) на нього правовстановлюючих документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, можливо визнати право власності на ? частину спірного домоволодіння.

Факт визнання відповідачами позову, судом, не може бути врахований при вирішенні даної справи, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону, а згідно вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд має право ухвалити рішення про задоволення позову лише за наявності для того законних підстав.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відкрилась до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, тому виходячи з Прикінцевих положень ЦК України та постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року, до даних правовідносин застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 120,123, 525, 526, 527, 534, 549 Цивільного Кодексу Української РСР ( в редакції 1963 року ), суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до територіальної громади села Жеведь в особі Жеведської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку, із господарськими спорудами, що розташований за адресою: с. Жеведь Чернігівського району Чернігівської області, вул. Калинова, буд. № 11 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 01 березня 1997 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_11