Провадження 2/756/5186/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Жука М.В.,
при секретарі Ільченко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року вказану позовну заяву задоволено на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України за визнанням позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року, у вказаному рішенні не вирішено позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Відповідно до заяви відповідача від 10.11.2016 року, останній позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Судом установлено, що 24.12.2011 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 24.12.2011 року НОМЕР_3, актовий запис 3111, видане Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, актовий запис № 1884, відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві (а.с. 5).

Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть.

За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги позивача, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов ОСОБА_1 задоволено, однак позовна вимога про розірвання шлюбу не була вирішена судом, дійшов висновку про ухвалення в цій частині додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 174, 220 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Шлюб між ОСОБА_1, прізвище якої зазначено у свідоцтві про одруження як ОСОБА_1, та ОСОБА_2, зареєстрований 24.12.2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3111 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) 552 грн. витрат по сплаті судового збору.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя