04.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/8159/15-ц
УХВАЛА

з розгляду скарги на дії державного виконавця

04 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Федченко В.М.

при секретарі Бунакової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця,-

ВстановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що на примусовому виконанні у Самарському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з 28.01.2008р. перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2596 від 06.08.2003р., виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання дитини та до досягнення нею повноліття.

29.10.2015р. на підставі заяви стягувана ОСОБА_2, у якій остання претензій по сплаті аліментів до нього не мала та просила повернути виконавчий лист без виконання, виконавчий лист був повернутий без виконання, про що свідчить постанова, де вбачається про відсутність заборгованості.

Вважає, що оскільки виконавчий документ повернутий стягувачеві та на даний час відсутнє виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на користь стягувача, необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту на майно у вигляді належного йому автомобілю НОМЕР_1, 2013 року випуску, колір світло-сірий, № шасі VIN-XTA219010D0137836 відпала, у зв'язку з чим державний виконавець Гаджиева Е.М. зобов'язаний був його здійснювати, однак цього не зробив, про що свідчить акт опису й арешту майна ВП № 16974694 від 29.10.2015р., в якому зазначено, що описане майно буде передано для реалізації не раніше 07.11.2015р.

Згідно відповіді начальника Самарського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3 за вих. № 13320 від 03.11.2015р. на його звернення про зняття арешту з майна вбачається, що арешт знімається лише у разі досягнення дитиною повноліття за умови відсутності заборгованості по сплаті аліментів або за рішенням суду згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

При поверненні виконавчого документу стягувачеві арешт з майна боржника знятий не був, що суттєво обмежує його права, як власника, на розпорядження належним мені майном, та державний виконавець, який, наклавши арешт на момент відсутності заборгованості за виконавчим документом, не вжив заходів щодо зняття арешту з цього майна, тому я набув право звернутися до суду із цією скаргою.

У звязку з чим заявник, просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо не зняття арешту з майна, що належить: ОСОБА_1, при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.10.2015р., накладений в ході виконавчого провадження № 16974694 за виконавчим листом № 2-2596 від 06.08.2003р., виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання дитини та до досягнення нею повноліття та не скасування заборони здійснювати відчуження майна належного ОСОБА_1. Визнати неправомірним рішення начальника Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з належного йому майна, накладений в ході виконавчого провадження № 16974694 за виконавчим листом № 2-2596 від 06.08.2003р., виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання дитини та до досягнення нею повноліття та скасування заборони здійснювати відчуження майна належного ОСОБА_1. Також просить зобов'язати державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 винести постанову про зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1, накладений в ході виконавчого провадження № 16974694 за виконавчим листом № 2-2596 від 06.08.2003р., виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі % частини щомісячно на утримання дитини та до досягнення нею повноліття та скасування заборони здійснювати відчуження майна належного ОСОБА_1 (а.с.1-2).

Представник заявника ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Представник Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

ОСОБА_2 надіслала заяву про розгляд скарги за іі відсутності. Проти задоволення скарги не заперечувала (а.с.23).

Відповідно до ст. 386 ЦПК України, якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть зявитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні в Самарському відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебував виконавчий лист за № 2-2596 від 06.08.2003 року виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частини щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні з 28.01.2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених цим законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постановою державного виконавця Фещенко К.А. Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 02.06.2015 року було накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 та встановлено заборону на його відчуження до 02.06.2020 року.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 29.10.2015 року (ВП № 16974694) виконавчий лист повернутий стягувачеві на підставі п.1 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки є письмова заява стягувача та зазначено, що заборгованість на аліментам станом на 29.10.2015 року відсутня.

Згідно пункту п.1 ч. І ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача.

Згідно ч. І ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також, відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» і роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 р. № 4 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» (з наступними змінами) особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Разом з тим на звернення ОСОБА_1 від 29.10.2015 року щодо скасування арешту на рухоме майно та скасування заборони на його відчуження, накладеного Постановою державного виконавця Фещенко К.А. Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 02.06.2015 року, боржнику було відмовлено та роз'яснено, що арешт з майна знімається лише у разі досягнення дитиною повноліття за умови відсутності заборгованості по сплаті аліментів або за рішенням суду.

Виходячи з того, що виконавчий документи на сьогоднішній день не знаходиться на виконанні в Самарському ВДВС Дніпропетровського МУЮ та за ОСОБА_1А відсутній борг по сплаті аліментів, а заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення скарги суд приходить до висновку щодо обґрунтованості скарги ОСОБА_1 та її задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 47, 52 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 10, 11, 210, 385-388 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо не зняття арешту з майна, що належить: ОСОБА_1, при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.10.2015р., накладений в ході виконавчого провадження № 16974694 за виконавчим листом № 2-2596 від 06.08.2003р., виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання дитини та до досягнення нею повноліття та не скасування заборони здійснювати відчуження майна належного ОСОБА_1.

Визнати неправомірним рішення начальника Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з належного йому майна, накладений в ході виконавчого провадження № 16974694 за виконавчим листом № 2-2596 від 06.08.2003р., виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання дитини та до досягнення нею повноліття та скасування заборони здійснювати відчуження майна належного ОСОБА_1.

Зобов'язати державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 винести постанову про зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_1, накладений в ході виконавчого провадження № 16974694 за виконавчим листом № 2-2596 від 06.08.2003р., виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання дитини та до досягнення нею повноліття та скасування заборони здійснювати відчуження майна належного ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії.

Суддя : В.М. Федченко