Справа №442/7205/16-ц
Провадження №2/442/2522/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 грудня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

при секретарі - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №65 в будинку №82 на вул.Самбірська в м.Дрогобич, шляхом зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй належить ? частки у вищевказаній квартирі, решта ? частки у квартирі належить ОСОБА_3, та ? - ОСОБА_4. Відповідач є її колишнім чоловіком і з грудня 2003 року у вказаній квартирі не проживає. Формальна реєстрація відповідача створює їй багато незручностей та порушує її право власності. А тому, за захистом своїх прав змушена звертатись до суду.

Позивач в судове засідання не звилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не звилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності №3738 від 04.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5, належить по ? частки квартири №65, що по вул.Самбірська 82 в м.Дрогобич Львівської області. ОСОБА_4 є власником ? частки у такій квартирі (1/4 частки належить на підставі договору про поділ нерухомого майна №3738 від 04.11.2008 року, інша ? - на підставі договору дарування від 16.08.2011 року посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 ОСОБА_2 ? частини квартири).

ОСОБА_2 зареєстрований за вищевказаною адресою.

З акту КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради від 15.10.2015 року про відсутність відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації вбачається, що відповідач з грудня 2003 року не вищевказаній квартирі не проживає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт не проживання відповідача у спірній квартирі.

За змістом ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім′ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад цей строк, то в разі спору, цей строк може бути продовжено судом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З розяснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що відповідач понад 6 місяців не проживає у спірному помешканні, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а позивач, як співвласник житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України має право вільно володіти, користуватися, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а відповідно до ст.391 ЦК України - має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним помешканням, то суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення.

При ухваленні судом рішення враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №6-57цс11 від 16.01.2012 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №65 в будинку №82 на вул.Самбірська в м.Дрогобичі Львівської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Крамар