пр. № 4-с/759/61/16
ун. № 759/2316/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника ВДВС Подольського А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржникау виконавчому провадженні Публічного акціонерного товіариства Коменційний банк «Приватбанк», заінтересована особа ОСОБА_7, на дії відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області, головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області Дячок С.В.,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2016 р. представник ПАТ КБ «Привтбанк» ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби та дії державного виконавця цього відділу з вимогою визнанянезаконними дій в частині винесення державним виконавцем постанови № 49813768 від 28.01.2016 р. про арешт коштів боржника та просить скасувати таку постанову. Обгрунтування незаконності постанови про арешт коштів боржника стосуються винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови в межах незаконно відкритого виконавчого провадження, а також стосується неспіврозмірності коштів, що знаходяться на арештованих рахунках боржника з сумою грошового зобов»язання за виконавчим листомі негативних наслідків для третіх осіб, які є вкладниками банку, зумовлених накледенням арешту.

У судовому засіданні представники заявника підтримали вимоги скарги та просять їх задовольнити.

Представник ВДВС у задоволенні скарги просить відмовити. До матеріалів справи надав завірену копію виконавчого провадження в матеріалах, що остосуються меж даного розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представників скаржника та ВДВС Броварського МУЮ, дослідивши матеріали справи вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити виходячи із наступного.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області Дячок С.В., 14.01.2016 р.було відкрито виконавче провадження № 49813768 з виконання виконавчого листа № 2/759/258/15, виданого Святошинським районним судом м.Києва про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_7 грошових коштів на загальну суму 1597745,08 грн. Дана постанова хоча і була оскаржена, на день розгляду справи є чинною.

28.01.2016 р. постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області Дячок С.В., був накладений арешт на ряд рахунків боржника, але із зазначенням меж суми стягнення - 1597745,08 грн.

02.02.2016 р. державним виконавчем була винесена аналогічна постанова щодо інших рахунків боржника.

Відомості про наявність рахунків боржника у банківських установах були отримані державним виконавцем за його запитом до Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до п.1.4.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02.04.2012, № 512/5 , розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону (арешт і вилучення майна боржника).

Таким чином, державний виконавець, розпочинаючи примусове виконання рішення, зобов»язаний винести постанову про арешт майна, яке починається лише після спливу семиденного терміну наданого державним виконавчем при відкритті виконавчого провадження для добровільного виконання рішення суду.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова від 28.01.2016 р. про арешт коштів боржника винесена державним виконавцем без порушень строків та процедури. Арешт накладений в межах суми до стягнення за виконавчим листом.

Скаржник зазначає, що при винесенні постанови про арешт на кошти, що знаходяться на рахунках боржника, державним виконавцем було порушено вимоги ст.1074 ЦК України, ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», гл.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004 р.

Стаття 1074 ЦК України регулює питання обмеження права клієнта розпоряджатись грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку.Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» забезпепчує обов»язковість виконання вимог державного виконавця.Статтею 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність регулюються питання арешту, стягнення та зупинення операцій по рахункам, зокрема: арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Глава 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004 р. регулює порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів, зокрема п.10.1 Інструкції : Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.Банк приймає до виконання постанову державного виконавця та/або рішення суду, які доставлені до банку самостійно державним виконавцем, слідчим, представником суду, органу державної податкової служби або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є суд, державний виконавець, слідчий, орган державної податкової служби.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд дійшов до висновку, що представниками скражника не доведено, що державний виконавець не мав права виносити постанову про арешт коштів боржника, не доведено, що при винесенні такої постанови він зобов»язантий був здійснити якісь передбачені законом дії, але він їх не здійснив, або здійснив без відповідних на те правових пістав, із недодержавнням процедури виконавчого провадження. Зазначені скаржником обставини (винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника) та їх правова оцінка і підстави для задоволення скарги не не пов»язані між собою правовою логікою викладення та не містять таких підстав, які б могли лягти в основу для задоволення судом вимог скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 387, 293,294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги боржника у виконавчому провадженні Публічного акціонерного товіариства Коменційний банк «Приватбанк», заінтересована особа стягувач ОСОБА_7, на дії відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області, головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області Дячок С.В., відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в п"ятиденний строк з дня проголошення ухвали, а у випадку, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує - з дня отримання нею копії, апеляційної скарги.

Суддя: