Справа № 283/1719/16-ц
Провадження № 2/361/3220/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

30 листопада 2016 р. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Зотовій В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 43000 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики, підтвердженим розпискою від 05.06.2016 р. і 3% річних за весь час прострочення виконання зобовязань у сумі 251,00 грн., мотивуючи тим, що вона позичила відповідачу 43000 грн. на умовах повернення до 08.06.2016 р. у вказаний строк відповідач позичені кошти не повернув, у добровільному порядку виконати свої зобовязання відмовляється.

Ухвалою суду від 30.11.2016 р. позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних за весь час прострочення виконання зобовязань у сумі 251,00 грн., за заявою позивача залишено без розгляду.

Відповідач заперечень проти позову не подав; в судове засідання не з'явився повторно, повідомлений належним чином, завчасно, рекомендованими листами за місцем зареєстрованого проживання. Суд ухвалив справу розглянути заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України.

Позов підлягає задоволенню з таких підстав:

З розписки, датованої 05.06.2016 р., написаної відповідачем власноруч (оскільки розпиcка відповідачем не оспорена), вбачається, що позивач та ОСОБА_2 уклали між собою договір позики, за яким позивач передав відповідачу 43000 грн. на умовах позики, відповідач гроші взяв і зобовязався їх повернути у строк до 08.06.2016 р., а у разі неповернення боргу в обумовлений строк зобовязався передати у власність позивачки «Камаз - колхознік» і «Зік 130», які зберігаються у його батька ОСОБА_3 у с.Пироговичі Іванківського району. Розписка складена ОСОБА_2 у присутності двох свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Відповідач не надав ніяких доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, і про які зазначено у розписці від 05.06.2016 р., не довів безгрошовості розписок, і не надав доказів на підтвердження виконання ним грошових зобовязань, обумовлених у розписці повністю або частково.

Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п.2, п.4 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини , щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики між фізичними особами укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян .

Згідно абз. 1, 2 ч.1 ст. 1051 ЦКУ позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший письмовий документ, який посвідчує факт укладення договору (позики) і факт передачі грошей на певних умовах. Розписка, подана позивачем, відповідає всім цим вимогам і містить у собі всі основні умови договору позики (сума позики, строк і порядок повернення боргу).

Таким чином, договір, укладений між сторонами і підтверджений письмовим доказом, є договором позики, який передбачений ст.1046 ЦК України. Відповідач наявність такого договору, факт отримання предмету позики, наявність у нього грошового зобовязання на підставі цього договору і розміру зобовязання, а також строку виконання зобовязань підтвердив написанням розписки 05.06.2016 р., у письмовому вигляді тобто у відповідності до вимог закону щодо форми правочину.

Згідно розписки від 05.06.2016 р., відповідач зобовязався повернути борг у розмірі 43000 грн. у строк до 08.06.2016 р., тобто кінцевим строком повернення за даною розпискою є 08.06.2016 р.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути предмет позики у встановлені договором або законом строки.

Доказів на підтвердження факту повернення вказаної у розписці суми боргу або факту повернення боргу чи виконання грошового зобовязання перед позивачем у інший спосіб, відповідач суду не представив.

Згідно ст. 525 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідач невиконанням зобовязання порушив майнові права позивача, і ці права підлягають судовому захисту. Є підстави для стягнення з відповідача всієї суми боргу. Підстав для звільнення відповідача від обовязку за договором в даному випадку не встановлено.

Таким чином, позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу 43000 грн. за договором позики від 05.06.2016 р.

Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати - сплачений позивачем судовий збір 551,20 грн. відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позов задовольняється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205,207, 208, 218, 526, 1046, 1047,1049, 1051, 1053 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 05.06.2016 р. у розмірі 43000 грн. і судові витрати у сумі 551,20 грн., всього стягнути 43551,20 грн. (сорок три тисячі пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яку він може подати до суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. За відсутності заяви про перегляд заочного рішення, після закінчення вказаного строку рішення набирає законної сили. Позивач може оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення проголошено у відсутність позивача протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Т.В. Селезньова