Провадження № 2/325/260/2016
Справа № 325/526/16-ц
15 червня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., при секретарі Орманджи Ф.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Приазовське Запорізької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку (далі ПАТ КБ) "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, в клопотанні просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, який згідно даних поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа 26 травня 2016 року отримав судову повістку, в судове засідання не зявився з невідомої причини, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що 07 березня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, шляхом підписання сторонами заяви позичальника №DNH4KS86110134 на отримання кредитних коштів для покупки телевізора, холодильника і програвача та ознайомлення відповідача з Умовами надання споживчого кредиту фізичними особами (Рострочка) (Стандарт) і Тарифами був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 3328,16 гривень на покупку побутової техніки в торгівельно-сервісному підприємстві ПП ОСОБА_3 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік. Передбачено, що кредит є строковим - по 07.03.2008 року (включно). За умовами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 10 по 17 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 178,35 гривень для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов.
Наведені обставини підтверджуються копіями заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичними особами (Рострочка) (Стандарт).
Відповідно до п.5.5. Умов термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлена сторонами тривалістю 5 років.
Але, судом позовна давність до вимог позивача не застосовується, у зв'язку з відсутністю відповідної заяви відповідача, як передбачено частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України.
Пунктами 3.2.2. і 3.2.3. Умов передбачено, що позичальник зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, а також сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та пунктів 4.1., 4.2. Умов і повну сплати відсотків здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.
При визначенні суми збитків суд керується положеннями статті 22 ЦК України, яка передбачає, що збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Встановлений законом розмір неустойки може бути збільшений у договорі (ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).
У разі, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3 ст. 551 ЦК України).
Встановлено, що розмір неустойки більш ніж в два рази перевищує розмір збитків, та дане перевищення є значним.
При зменшенні розміру неустойки суд керується крім положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, також положеннями ст.3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства, статті 1 ЦПК України щодо завдання цивільного судочинства, зокрема, про справедливий розгляд справ та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав.
Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року в справі № 6-100цс14 та 04 листопада 2015 року в справі № 6-1120цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.
Таке вирішення справи буде відповідати принципу пропорційності прав та інтересів сторін, а відтак, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд.
Позивачем нарахований розмір штрафу 500 грн. фіксована частина та 2837,05 грн. - 5% від суми заборгованості з тіла кредиту, не сплачених процентів та пені, згідно з п.5.3 Умов.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.
У звязку зі стягненням на користь позивача суми пені, то стягнення суми штрафів, які нараховані також за прострочення виконання грошового зобовязання, суперечить ст. 61 Конституції України, а тому в цій частині позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 1, 8, 10, 11, 14, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.П. Пантилус