Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/6950/15-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л.М. .
Категорія 59 Доповідач Матюшенко І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи, Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, Державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 19.11.2013 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1; визнати акт про проведені електронні торги від 25.04.2015 та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 24.04.2015 недійсними. На обґрунтування позову зазначав, що виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі документів, які не підтверджували безспірності заборгованості, Державною виконавчою службою його не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, про результати визначення вартості чи оцінки майна.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.03.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог. Апелянт зазначає, що суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин положень ст. 88 Закону України Про нотаріат, не дав належної оцінки тій обставині, що 09.10.2009 було відкрито провадження у цивільній справі № 2-5325/09 за позовом АТ Сведбанк до нього та поручителів про стягнення на користь банку заборгованості за тим же кредитним договором, на виконання якого вчинено оспорюваний виконавчий напис.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 22.04.2008 між ВАТ Сведбанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0501/0408/88-76 за яким банк, як кредитодавець, надав апелянту, як позичальникові, кредит у сумі 64200 доларів США під 11.9% річних на строк з 22.04.2008 по 21.04.2018. Забезпеченням виконання зобовязання по погашенню заборгованості за кредитом виступає іпотека трикімнатної квартири, що належить ОСОБА_1 (п. 2.1 кредитного договору) та передана останнім банку за іпотечним договором від 22 квітня 2008 року. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2011 року встановлено, що заборгованість позичальника перед кредитором станом на 25.09.2009 року становила 72537 доларів США. Права кредитора за вказаними договорами за останнім договором факторингу від 28.11.2012 набуло Товариство з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи (далі Товариство).

За заявою останнього приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 19 листопада 2013 року вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2, за рахунок коштів від реалізації якої пропонувалося задовольнити вимоги Товариства, як кредитора, відносно апелянта, на загальну суму 789595 грн. 76 коп. (сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 01.08.2013 року (а.с.127).

Вказана квартира була реалізована 06.04.2015 шляхом проведення електронних торгів (а.с.204-205), 24.04.2015 начальником Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції затверджено ОСОБА_5 про проведені електронні торги (а.с.206), на підставі якого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було видане Свідоцтво про придбання ОСОБА_2 нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновків, що і виконавчий напис, і процедура підготовки та проведення електронних торгів вчинені та проведені у відповідності до чинного законодавства.

Проте, такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України Про нотаріат).

Відповідно до положень ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо додані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення виконавчого напису регламентується главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок…).

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено строк, за який має проводитися стягнення (підпункт 2.1 глави 16 Порядку…).

Пунктом 3 глави 16 Порядку… встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Матеріали цивільної справи містять розрахунок заборгованості за кредитом у валюті договору (а.с.126), який Товариством було представлено приватному нотаріусу ОСОБА_3 при зверненні з заявою про вчинення оспорюваного виконавчого напису. Зі змісту вказаного розрахунку слідує, що сума заборгованості за кредитним договором, на погашення якої пропонувалося звернути стягнення та реалізувати іпотечну квартиру апелянта, розрахована за період з 22.04.2008 року по 01.08.2013 року, становила 153845 доларів 64 центи США та складалася з 63637 доларів США або 508650.54 грн. по курсу НБУ заборгованості по кредиту, 34648 доларів 47 центів США або 276945.22 грн. по курсу НБУ по відсотках за користування кредитом та 55560 доларів 17 центів США або 444092.44 грн. по курсу НБУ пені.

Саме така сума заборгованості, за виключенням розміру пені та включаючи 4000 грн. плати за вчинення виконавчого напису, вказана приватним нотаріусом ОСОБА_3 при вчиненні оспорюваної нотаріальної дії.

За таких обставин, коли виконавчий напис вчинено відносно суми боргу апелянта поза межами трирічного строку (за період з 22.08.2008 по 18.11.2010), встановленого ст. 88 Закону України Про нотаріат, тобто заявлена Товариством заборгованість позичальника не є безспірною, виконавчий напис від 19.11.2013 року підлягає визнанню таким, що не підлягає до виконання.

Також підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними ОСОБА_5 про проведені 25.04.2015 електронні торги та виданого на підставі нього Свідоцтва про придбання нерухомого майна як такі, що є похідними від задоволеної позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Відтак, заперечення відповідачів щодо належної підготовки та проведення електронних торгів з продажу нерухомого іпотечного майна, колегією суддів відхиляються.

Обраний позивачем спосіб захисту узгоджується з положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 50 Закону Про нотаріат.

Оскільки, судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 березня 2016 року скасувати, ухваливши нове про задоволення позову.

ОСОБА_5 виконавчий напис від 19 листопада 2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 1894, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про звернення стягнення на квартиру № 32 в будинку № 16, що по вул. Котовського в м. Житомирі Житомирської області таким, що не підлягає до виконання.

ОСОБА_5 про проведені електронні торги від 25 квітня 2015 року з реалізації квартири № 32 в будинку № 16, що по вул. Котовського в м. Житомирі Житомирської області та Свідоцтво, видане приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 24 квітня 2015 року, зареєстроване в реєстрі за № 4210, недійсними.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді