Справа № 212/2-5412/11 Провадження № 22-ц/772/1699/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Колоса С.С., Якименко М.М.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю прокурора Гембера С.В., представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2016 року у справі за позовом Прокурора м. Вінниці в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми простроченої заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним

в с т а н о в и л а :

Прокурор м. Вінниці в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що згідно з кредитним договором №1337 від 18.01.2008 року, який укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Вінницьке міське відділення №8672 ВАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 375750 грн. зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом строком на 7 років, тобто до 18.01.2015 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 18.01.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 посвідчено договір іпотеки майнових прав за реєстровим №259. Відповідно до п. 1.2. вищезазначеного договору позичальником було передано в іпотеку майнові права, які належать іпотекодавцю за договором купівлі-продажу земельної ділянки, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 18.01.2008 року, за реєстровим №255 на: земельну ділянку, площею 0,1519 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район с. Бохоники, вул. Садова, 40.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 18.01.2008 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючою філією Вінницьке міське відділення №8672 був укладений договір поруки №634, відповідно до п.2.1. якого у разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору.

Згідно з п. 3.1. договору поруки поручитель відповідає по зобовязанях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник , а саме: всім належним йому майном, коштами та всіма активами, що належить йому на праві власності, незважаючи на термін, коли і як вони були придбані і на які може бути звернено стягнення в порядку встановленому законодавством України.

Працівники філії Вінницьке міське відділеня №8672 ВАТ «Державний ощадний банк України» неодноразово попереджали боржника та поручителя про настання терміну погашення кредиту та відсотків за його користування.

Проте ОСОБА_3 не дотрималась термінів погашення кредиту та відсотків за його користування, в звязку з чим має заборгованість.

Відповідно до розрахунку суми боргу станом на 14.03.2014 року по кредитному договору №1337 від 18.01.2008 року заборгованість складає 822578,16 грн., з яких: 344437,53 грн. заборгованість за основним боргом, з них прострочена заборгованість в розмірі 295231,86 грн.,

242171 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, з них прострочені проценти в розмірі 240562,05 грн.;

235969, 63 грн. заборгованість по пені за прострочення платежів по кредиту.

Відповідно до п. 4.2.3. кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж два місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.

ОСОБА_3 добровільно сплатити борг відмовляється, що стало підставою звернення Прокурора м. Вінниці в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми простроченої заборгованості.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічною позововною заявою до ВАТ «Державний ощадний банк» філія Вінницьке відділення №8672 про визнання кредитного договору від 18.01.2008 року за №1337 недійсним, з тих підстав, що кредитний договір укладався від її імені племінником ОСОБА_7, який отримав кошти по цьому кредитному договору та повністю розпорядився ними, придбавши земельну ділянку, яку оформив на свою тітку ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу та передав у заставу.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 про визнання договору поруки від 18.01.2008 р. №634 недійсним.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_4 договір поруки від 18.01.2008 р. №634 не підписував. А з положень ч. 3 ст.203 ЦК України вбачається, що загальною вимогою, дотримання якої необхідно для дійсності правочину є вільне волевиявлення учасника правочину та відповідність його внутрішній волі. Обов'язковою умовою правочину є досягнення сторонами згоди зі всіх суттєвих вимог договору і дотримання при цьому письмової форми за умови підписання його сторонами як передбачено вимогами ст.207 ч.2 ЦК України. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Згідно з ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст.229 цього ж Кодексу), такий правочин визнається недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 про визнання кредитного договору №1337 від 18.01.2008 р. недійсним. Позов мотивований тим, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з вимогами частини першої та третьої статті 203 ІІК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам і волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Обов'язковою умовою правочину є досягнення сторонами згоди зі всіх суттєвих вимог договору і дотримання при цьому письмової форми за умови підписання його сторонами як передбачено вимогами ч. 2 ст.207 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Волевиявлення ОСОБА_3 на укладення кредитного договору було відсутнє, кредитний договір №1337 від 18.01.2008 р. вона не підписувала.

РішеннямВінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2016 року первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1337 від 18.01.2008 р. в сумі 822578,16 грн., з яких основний борг 344437, 53 грн., проценти за користування кредитними коштами 242171, 00 грн., пеня за простроченими основним боргом та процентами 240562, 05 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 6890 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір поруки, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Вінницьке міське відділення №8672 від 18.01.2008 р. №634.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в дохід держави в розмірі 551, 20 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 ставиться питання про часткове скасування рішення суду, оскільки судом неповно зясовано обставини справи, та про постановлення нового рішення, яким в частині: «стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління AT «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1337 від 18.01.2008 р. в сумі 822578,16 грн.»; «стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 6890 грн.; та відмовивши в цій частині первісного позову до ОСОБА_3 щодо стягнення кредитної заборгованості, визнати кредитний договір укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» філії - Вінницьке міське відділення №8672 та ОСОБА_3 від 18.01.2008 р. за №1337 - недійсним, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін

Перепровіривши законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, висновок суду про задоволення позову ґрунтується на наступному.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з кредитним договором №1337 від 18.01.2008 року, який укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією Вінницьке міське відділення №8672 ВАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 375750 грн. зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом строком на 7 років, тобто до 18.01.2015 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 18.01.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 посвідчено договір іпотеки майнових прав за реєстровим №259. Відповідно до п. 1.2. вищезазначеного договору позичальником було передано в іпотеку майнові права, які належать іпотекодавцю за договором купівлі-продажу земельної ділянки, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 18.01.2008 року, за реєстровим №255 на: земельну ділянку, площею 0,1519 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район с. Бохоники, вул. Садова, 40.

Оскільки ОСОБА_3 не дотрималась термінів погашення кредиту та відсотків за користування ним у неї чим виникла заборгованість по платежам.

Відповідно до розрахунку суми боргу станом на 14.03.2014 року за кредитним договором №1337 від 18.01.2008 року заборгованість складає 822578,16 грн., з яких: 344437,53 грн. заборгованість за основним боргом, з них прострочена заборгованість в розмірі 295231,86 грн.;

242171 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, з них прострочені проценти в розмірі 240562,05 грн.;

235969, 63 грн. заборгованість по пені за прострочення платежів по кредиту.

ОСОБА_3 заборгованість не сплачує.

Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Висновок суду про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання кредитного договору від 18.01.2008 року за №1337 недійсним з мотивів його не підписання підтверджується висновками судової почеркознавчої та технічної експертизи.

Згідно з висновком №1136/1137/15-21 від 04.09.2015 р. Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз (том. 3 а.с. 75) : пункт 4 резолютивної частини «Підписи, від імені ОСОБА_3 на кредитному договорі від 18 січня 2008 року №1337, який було укладено між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» філія Вінницьке міське відділення №8672 виконані самою ОСОБА_3»; пункт 6 резолютивної частини «Підпис, від імені ОСОБА_3 в заяві на видачу готівки від 18.01.2008 року на суму 375750 грн. виконаний самою ОСОБА_3».

Відповідно до висновку №193 від 26.01.2016 р. Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру повторної почеркознавчої експертизи (том. 3 а.с. 167) зазначено: «Підписи від імені ОСОБА_3 на кредитному договорі від 18.01.2008 р. №1337 (додатки 1, 2 до нього), який було укладено між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» філія Вінницьке міське відділення №8672, виконані ОСОБА_3.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не взято то уваги притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 племінника ОСОБА_3 за те, що він неправдиві офіційні документи, довідки про заробітну плату, не впливає на правильність висновків суду.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами, підстав для скасування або зміни рішення суду колегія суддів не знаходить.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим із змісту мотивувальної частини вказаного рішення та з матеріалів справи вбачається, що розмір заборгованість по пені за прострочення платежів по кредиту становить 235969, 63 грн. а в резолютивній частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2016 року вказано 240562, 05 грн., тобто допущено описку, тому ОСОБА_3 у відповідності до ст.. 219 ЦПК України вправі звернутись до суду з заявою про виправлення допущеної описки.

Керуючись ст. ст. 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча: Л.П. Стеблюк

Судді: С.С. Колос

ОСОБА_8

/підписи/

з оригіналом вірно: