Справа № 513/1212/16-ц
Провадження № 2/513/817/16
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

28 листопада 2016 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області про втсановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 13 квітня 2016 року померла її мати ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на житловий будинок, розташований за адресою: с. Надежда, вул. Незалежності, 21, Саратського району Одеської області. У встановлений законом строк позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивачка зазначає, що факт належності її матері зазначеного житлового будинку підтверджується витягом з погосподарської книги № 1 Надеждинської сільської ради Саратського району.

Посилаючись на ці обставини, позивачка просить встановити факт належності її матері ОСОБА_2 житлового будинку по вулиці Незалежності, № 21, в с. Надежда Саратського району Одеської області та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по вулиці Незалежності, № 31, в с. Надежда Саратського району Одеської області.

Зміст позовної заяви не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: в позовній заяві позивачка просить встановити факт належності її матері, ОСОБА_2, житлового будинку № 21, розташованого по вулиці Незалежності в с. Надежда Саратського району Одеської області. Однак, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 31, розташований по вулиці Незалежності в с. Надежда Саратського району Одеської області.

Крім того, частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пункт 10 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати" роз'яснив, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Із тексту заяви вбачається, що вона містить дві самостійні вимоги, а саме: про встановлення факту належності померлій житлового будинку та про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру позивач повинен сплатити такий судовий збір - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити такий судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

З позовної заяви вбачається що ціна позову зазначена в розмірі 82485 гривень

Таким чином, судовий збір за подання даного позову має складати: за вимогу немайного характеру 551,20 гривні (1378 грн. х 0,4), за вимогу майнового характеру - 824,85 гривень (82485 грн. х 1%), а всього 1376,05 гривень.

Однак, з квитанції № 13 від 24 листопада 2016 року вбачається, що позивачка сплатила судовий збір лише у сумі 824,85 гривень, тобто їй належить доплатити судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Тому суд вважає необхідним позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків.

Якщо позивачка у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде їй повернута.

Керуючись ст.ст.119, 121, ч.4-6 ст.209, ст.210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька