Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №321/499/16 Головуючий у 1 інстанції: Ворожбянов А.М.
Провадження № 22-ц/778/4109/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК»

на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2016 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК», третя особа: ОСОБА_4 про визнання припиненим договору поруки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В позові зазначало, що 17.01.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі ОСОБА_3) та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір 14.14403. Згідно договору ОСОБА_3 зобовязався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 15 000 доларів США на термін до 21.01.2013 року, а ОСОБА_4 зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_4 свої зобовязання не виконала. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_4 станом на 23.03.2016 року має заборгованість 56 298,40 доларів США, яка складається з наступного: 12089,71 доларів США - заборгованість за кредитом; 17890,86 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 23627,83 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була стягнута судовим рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.08.2012 року з відповідачів на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", яка складала 29600,05 доларів США, з яких: 12810,31 доларів США - заборгованість за кредитом; 10361,24 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4989,17 доларів США - заборгованість по пені; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 1408,048 доларів США - штраф (процентна складова). Різниця становить 27486,27 доларів США, що становить 717391,71грн. (а.с.75) та яка складається з: 7529,62 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18638,66 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 9,58 доларів США - штраф (фіксована частина), 1308,41 доларів США - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, з ОСОБА_5 був укладений Договір поруки 17 січня 2008 року за № 14.14403/4, відповідно до умов якого боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність як солідарні боржники.

Посилаючись на викладене ОСОБА_3 просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 27486,27 доларів США, яка складається з: 7529,62 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18638,66 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 9,58 доларів США - штраф (фіксована частина), 1308,41 доларів США - штраф (процентна складова). Стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати.

У липні 2016 року ОСОБА_5І, звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа ОСОБА_4 про визнання припиненим договору поруки.

В зустрічному позові зазначав, що між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 17.01.2008 року було укладено договір поруки №14.14403/4. Банк не предявив до нього вимогу (позов) у строки та порядку, передбаченими Законом, ні після виникнення прострочення по сплаті чергового платежу, ні після 21.01.2013 року, а тому порука за договором №14.14403/4 від 17.01.2008р є припиненою. Посилаючись на викладене, просив суд визнати припиненим договір поруки №14.14403/4, укладений 17 січня 2008 року між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Судові витрати стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано припиненим договір поруки № 14.14403 укладений 17.01.2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення суду першої інстанції оскаржує в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо боржника за кредитним договором ОСОБА_4 Посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4В про стягнення заборгованості, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог. Просить стягнути понесені судові витрати.

В частині відмови судом першої інстанції в задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_5 та задоволення позовних вимог ОСОБА_5 щодо припинення поруки рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку апеляційним судом не перевіряється.

Представником ОСОБА_4 ОСОБА_6 надані заперечення на спростування доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Банку ОСОБА_7, представника ОСОБА_4 ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в його оскарженій частині та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права; розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів в його неупередженості, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 обставини не встановлювалися, докази не досліджувалися, не оцінювалися, правовідносини сторін не встановлювалися, норми права не застосовувалися. Викладений у резолютивній частині рішення суду висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог Банку не обґрунтований у мотивувальній частині рішення.

З матеріалів справи вбачається, що розглядаючи справу, суд першої інстанції не додержав вимог ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду. Процесуальний закон визнає, що рішення є законним, якщо суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Не відповідає оскаржуване рішення і вимогам ст. ст. 214, 215 ЦПК України, оскільки в ньому не вирішене питання щодо наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин і яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, при цьому в мотивувальній частині рішення не відображено які докази беруться до уваги, а які відхиляються та з яких мотивів.

Апеляційним судом встановлені такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

17.01.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір Кредитна угода №14.14403.

Згідно договору ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 15 000 доларів США на термін до 21.01.2013 року, а ОСОБА_4 зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_4 свої зобовязання не виконала.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_4 станом на 23.03.2016 року має заборгованість 56 298,40 доларів США, яка складається з наступного: 12089,71 доларів США заборгованість за кредитом; 17890,86 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 23627,83 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.08.2012 року з відповідачів на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " стягнуто солідарно заборгованість, яка складала 236504,36грн., що дорівнює 29600,05 доларів США, з яких: 12810,31 доларів США - заборгованість за кредитом; 10361,24 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4989,17 доларів США - заборгованість по пені; 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина), 1408,048 доларів США - штраф (процентна складова).

Різниця між розміром заборгованості станом на 23.03.2016р. і стягнутою за вказаним рішенням сумою заборгованості становить 27486,27 доларів США, що складає 717391,71грн. (за курсом долара США 26,10грн. відповідно до службового розпорядженні НБУ від 23.03.2016р.) , яка складається з: 7529,62 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18638,66 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 9,58 доларів США - штраф (фіксована частина), 1308,41 доларів США - штраф (процентна складова).

Наявність та розмір заборгованості підтверджений наданим Банком деталізованим розрахунком (а.с.80).

Визначення розміру пені у доларах США та її розміру в еквіваленті гривні відповідає п.6.1 кредитного договору, за яким сторони погодили, що у випадку, коли кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування.

ОСОБА_1 підлягає врегулюванню з застосуванням ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з системного аналізу яких вбачається, що зобовязання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобовязується їх повернути за сплатою процентів, є обовязковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Заперечення представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 проти позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що Банком пропущено строк позовної давності, не мають свого підтвердження, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

ОСОБА_1 позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.08.2012 року з відповідачів на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " стягнуто солідарно заборгованість, яка складала 29600,05 доларів США (238869,40грн.).

Відповідно, на час ухвалення вказаного рішення порушене право Банку захищене цим рішенням, яке до даного часу не виконане.

При цьому необхідно виходити з того, що за умовами кредитного договору (п.6.8) сторони погодили, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів), за цією угодою встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Позовна заява предявлена до суду 11.04.2016р., що знаходиться в межах визначеного сторонами пятирічного строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції не зясував обставини, що мають значення для справи, не врахував, що обставини на підтвердження позову доведені, а заперечення відповідача не ґрунтуються на законі. Висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням вищевказаних норм процесуального і матеріального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь Банку.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд одночасно вирішує про стягнення на користь позивача судових витрат.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У даній справі позовні вимоги Банку задовольняються повністю, а тому на його користь підлягають стягненню з ОСОБА_4 судові витрати у сумі 46285,73грн., оскільки сплата судового збору документально підтверджена наявними у справі квитанціями (а.с.24,120).

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2016 року в частині відмови у позовних вимогах до ОСОБА_4 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» та стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 27486,27 доларів США, що становить 717391,71грн. (сімсот сімнадцять тисяч триста девяносто одну гривню 71 копійку) та судові витрати у сумі 46285,73грн. (сорок шість тисяч двісті вісімдесят пять гривень 73 копійки).

В решті рішення суду першої інстанції не переглядалося.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: