Справа № 369/7707/16-ц
Провадження № 2/369/3458/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Волчка А.Я..,

за участю секретаря Ведмеденко Н.М...,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, вона, ОСОБА_3 є власником 1/2 частини нежитлового приміщення розташованого за адресою: Київська обл., Києво- Святошиський р-н, м. Вишневе, вул. Піонерська, буд. 9, приміщення 1. Власником іншої 1/2 частини нежитлового приміщення є ОСОБА_2, що підтверджується заявою для оформлення свідоцтва про право та реєстрації прав в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, підписаною обома співвласниками 04.02.2013 року. Правовстановлюючі документи, свідоцтво про право власності на нерухоме майно Державним реєстратором реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_4 15.06.2013 року, на нежитлове приміщення оформлені та зареєстровані на спільну сумісну власність. Наразі спільне володіння майном є неможливим. Її неодноразові звернення до відповідача, щодо врегулювання спору в досудовому порядку залишено без належного реагування.

На даний час, усім нежитловим приміщенням (Об'єктом) користується Відповідач. Для того, щоб не залежати один від одного, додатково, 03.02.2016 р. нею на адресу відповідача направлено лист №б/н з пропозицією прийняти варіант розподілу нежитлового приміщення, відповідно до висновку від 01.02.2016 по поділу нежитлового приміщення №1 по вул. Піонерська, буд.9, м. Вишневе Києво-Святошинського р-ну Київської області.

Зазначений в попередньому абзаці лист залишено без відповіді.

Згідно запропонованого нею варіанту, до одного з нежитлових приміщень (надалі - приміщення № 1) можливо віднести:

IКоридор - 23,9 м кв.

IIВмивальник - 2,4 м кв.

IIIТуалет - 1,5 м кв.

IVТуалет - 1,4 м кв.

VТехнічне приміщення - 7,7 м кв.

VIТехнічне приміщення - 11,6 м кв.

VIIТехнічне приміщення - 6,2 м кв.

XVIIIТехнічне приміщення - 3,7 м кв.

XIXТехнічне приміщення - 15,2 м кв.

XXТехнічне приміщення - 13,1 м кв.

XXIТехнічне приміщення - 11,0 м кв.

Загальна площа відокремленого нежитлового приміщення 97,7 кв. м., що менше на 1 кв. м. та становить ? частину приміщення площею 195,6 кв. м., до іншого итлового приміщення (надалі - Приміщення № 2) можна віднести:

XIIКоридор - 21,0 м кв.

IXТехнічне приміщення - 7,7 м кв.

XТехнічне приміщення - 14,3 м кв.

XIТехнічне приміщення - 11,4 м кв.

VIIIТехнічне приміщення -1,3м кв.

XIIIТехнічне приміщення - 15,3 м кв.

XIVТехнічне приміщення - 13,3 м кв.

XVКоридор - 3,3 м кв.

XVIТехнічне приміщення - 4,6 м кв.

XVIIТехнічне приміщення - 5,7 м кв.

Загальна площа відокремленого нежитлового приміщення 97,9 кв. м., що більше на 1 кв.м становить ? частину нежитлового приміщення площею 195,6 кв. м.

Вона розраховувала, що Відповідач погодиться в досудовому порядку на приміщення № 2, більшої площі, однак цій думці не судилось здійснитись.

На підставі вищевказаного просила суд виділити їй ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) в натурі ? частку зі спільного майна - нежитлового приміщення №1, загальною площею 195,6 кв.м., що розташоване по вул. Піонерська 9, м. Вишневе Києво-Святошинського р-н Київської обл., визнати за ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) право власності на нежитлове приміщення № 1, загальною площею 97.7 кв. м. По вул. Піонерська, буд.9, м. Вишневе Києво-Святошинського р-н Київської обл., а саме:

Iкоридор - 23,9 м кв,

IIвмивальник - 2,4 кв.м,

IIIтуалет - 1,5 кв.м,

IVтуалет - 1,4 кв.м,

Vтехнічне приміщення - 7,7 м кв,

VIтехнічне приміщення - 11,6 м кв,

VIIтехнічне приміщення - 6,2 м кв,

XVIIIтехнічне приміщення - 3,7 м кв,

XIXтехнічне приміщення - 15,2 м кв,

XXтехнічне приміщення - 13,1 м кв,

XXIтехнічне приміщення - 11,0 м кв, згідно поверхового плану;

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити з підстав зазначених позовній заяві.

Представник відповідача до суду з»явився, позов не визнав суду пояснив, що станом на сьогодні, дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спираючись на дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спільно володіють об'єктом нерухомого майна, що розташовений за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Молодіжна (Піонерська) 9.

Позивач спираючись за позовні вимоги просить суд, виділити ОСОБА_1 в натурі ? частку із спільного майна - нежитлового приміщення № 1, загально, площею 195,5. кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Молодіжна (Піонерська) 9.

ОСОБА_2 не заперечує проти факту того, що об'єкт нерухомості перебуває в спільній сумісній власності, проте не погоджується саме з таким варіантом поділу нежитлового приміщення, що пропонує ОСОБА_3

Зазначив, що за власні кошти ОСОБА_2 на Об'єкті нерухомості виконані ряд ремонтних робіт, прокладено інженерні мережі, встановлено інженерне обладнання, забезпечено приміщення системою опалення, водопостачання, водовідведення, кондиціонування, системою відеоспостереження і т.д. Поточний ремонт, який був здійснений на Об'єкті нерухомості, необхідний для підтримання в першу чергу експлуатаційних характеристик у зимовий період з метою уникнення негативних наслідків, таких як підвищення вологість, сирість і т.д., що могли б настати через низькі температури в приміщенні.

Відповідно, ОСОБА_2 витрачено не одну тисячу гривень на ремонт нежитлового приміщення. Тобто, на сьогодні дане приміщення оснащене всім необхідним та перебуває у придатному для використання стані.

Також зазначив, що Позивач не долучалась до ремонту вказано вище нежитлового приміщення, з її сторони не було вкладено в ремонт жодних коштів, а це говорить про те, що здійснювати розподіл Об'єкту нерухомості порівну є несправедливим.

ОСОБА_2 повинен отримати щонайменше компенсацію тих коштів, які були залучені для проведення поточного ремонту Об'єкту нерухомості, оснащення його всіх необхідним.

Також важливим, є той факт, що ОСОБА_2 не отримував жодних пропозицій про врегулювання в досудовому порядку даного спору, хоча в своїй позовній заяві Позивач вказує, що направляв на адресу ОСОБА_2 лист з пропозицією прийняти варіант розподілу нежитлового приміщення. Є припущення вважати, що конверт із вкладенням був повернутий на адресу відправника, адже на адресу відповідача листи даного змісту не надходили, натомість відсутня квитанція про відправку даного листа. Тому за таких підстав просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для визначення вартості майна, яке підлягає поділу, позивачем не було заявлено клопотання про призначення експертизи, як того вимагає ст. 143 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.364,370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі їх частки з майна, що знаходиться в спільній сумісній власності.

Як роз'яснив Верховний Суд України в п.6 Постанови № 7 від 4.10.1991 р.(із змінами), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в окремо ізольовані квартири.

Проте, висновок, який надала позивач по поділу нежитлового приміщення судом не може бути прийняти й до уваги в зв»язку з тим, що згідно даного висновку не можливо визначити частки сторін з врахуванням переобладнань приміщень в окремо ізольовані квартири.. Більш цього даний висновок не погоджений з компетентними на це службами.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в пощов не підлягає до задоволення в повному обсязі..

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: А.Я. Волчко