Справа № 464/4483/15-ц
пр.№ 2/464/747/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

при секретарі судових засідань Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Львівське комунальне підприємство «Старий Сихів», Житлово-будівельний кооператив №213, ОСОБА_3, про демонтаж самочинно збудованої комірки на площі коридору загального користування, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду позовом, в якому просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2 демонтувати самочинно збудовану комірку до квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 здійснила самочинне влаштування комірки до квартири АДРЕСА_1. За дане порушення 05 березня 2015 року адміністративною комісією Сихівської районної адміністрації відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. 17 лютого 2015 року на засіданні міжвідомчої комісії Сихівської районної адміністрації було розглянуто звернення ЛКП «Старий Львів» про самочинне влаштування комірки на площі коридору загального користування будинку на АДРЕСА_1 та вирішено, що вона підлягає демонтажу, оскільки добудову комірки до квартири виконано без згоди мешканців будинку, належним чином розробленої та погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування. 13 березня 2015 року головою Сихівської районнної адміністрації Львівської міської ради винесено розпорядження за №99 «Про демонтаж самочинно збудованої комірки на площі коридору загального користування у будинку на АДРЕСА_1», яким зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати самочинно збудовану комірку на площі коридору загального користування в будинку АДРЕСА_1 до 15 квітня 2015 року. Всупереч наведеному, відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку не демонтувала самочинно збудовану комірку, що стверджується відповідним актом ЛКП «Старий Сихів».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить таку задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив у повному обсязі, вважає такий безпідставним та просить у задоволенні такого відмовити. Пояснив, що необхідну згоду мешканців будинку, права яких могла порушити добудова відповідачем комірки, отримав. Зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки як вбачається із листа №58/Р-1/01-19 від 13.05.2016 року, припис №86 від 04.08.2015 року за результатами проведеної позапланової перевірки дотримання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту у приміщеннях загального коридору біля квартир №79 та 80 в будинку по АДРЕСА_1 в м.Львові, складено з порушенням вимог Наказу МВС України №1337 від 02.11.2015 року «Деякі питання проведення перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки», що стало підставою для його скасування. Вважає, що відповідач не порушила прав інших осіб, добудовуючи комірку, оскільки ширина шляхів евакуації на даний час становить 1,4 м, при встановленому нормативі 1,0 м.

Представник третьої особи Львівського комунального підприємства «Старий Сихів» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що ОСОБА_2 здійснила добудову комірки на площі коридору загального користування будинку на АДРЕСА_1 без згоди мешканців будинку, належним чином розробленої та погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування. А оскільки відповідачем ОСОБА_2 не виконано вимоги розпорядження Сихівської районнної адміністрації Львівської міської ради за №99 «Про демонтаж самочинно збудованої комірки на площі коридору загального користування у будинку на АДРЕСА_1», яким її зобов'язано демонтувати самочинно збудовану комірку на площі коридору загального користування в будинку АДРЕСА_1 в добровільному порядку, просить суд винести рішення про її демонтаж.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Зазначив, що відповідач, збудувавши комірку до квартири АДРЕСА_1, порушила норми нормативних актів та погоджень, а саме відсутні технічні умови та обов'язкове погодження з власником будинку - ЖБК №213, відсутній дозвіл органу місцевого самоврядування та погодження з усіма відповідними службами. Окрім цього, вважає, що відповідач порушила його право та право мешканців житлового будинку володіти, користуватися та розпоряджатися приміщеннями загального користування, які належать їм на праві спільної сумісної власності.

Третя особа Житлово-будівельний кооператив №213 явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч.1 ст.100 Житлового кодексу Української РСР (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.3 ст.100 Житлового кодексу Української РСР наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Згідно ст.152 Житлового кодексу Української РСР (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Згідно із ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються

Кабінетом Міністрів України.

У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, передбачено, що власник наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Пунктом 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2005 року №76, передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків, жилих і нежилих в будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Власник наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого в жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Відповідно до п.3.7.18 даних Правил не дозволяється улаштовувати у загальних коридорах комори і вбудовані шафи,

за винятком шаф для інженерних комунікацій.

Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку.

Згідно рішення Конституційного суду України від 02.03.2004р. у справі № 4-рп/2004 допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 80,90 кв.м., належить на праві приватної особистої власності відповідачу ОСОБА_2, окрім неї в зазначеній квартирі зареєстровані та проживають також її сини - ОСОБА_4, 1988 р.н., та ОСОБА_5, 1985 р.н., що підтверджується довідкою ЛКП «Старий Сихів» за №1272 від 14.05.2015р. з місця проживання про склад сім'ї та прописки.

Як вбачається з викопіювання поверхового плану на АДРЕСА_1 кв.№80, у коридорі загального користування самовільно вибудована комірка розміром 1,20х1,20 м.

Постановою адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради №70 від 05 березня 2015 року відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП, зокрема, остання визнана винною у тому, що самовільно добудувала комірку, розміром 1,20х1,20м, в місці загального користування - спільному коридорі, межуючому з кв.№79, у зв'язку із чим на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №99 від 13 березня 2015 року, затверджено висновок міжвідомчої комісії про технічну неможливість експлуатувати самочинно забудовану комірку до квартири №80 на площі коридору загального користування в будинку АДРЕСА_1, та зобов'язано відповідача ОСОБА_2 до 15 квітня 2015 року демонтувати самочинно збудовану комірку, влаштування якої виконано без згоди мешканців будинку, належно розробленої та погодженої проектної документації та дозволу органу місцевого самоврядування.

Відповідно до акту складеного комісією ЛКП «Старий Сихів» від 15 травня 2015 року відповідач ОСОБА_2 розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №99 від 13 березня 2015 року про демонтаж самочинно збудованої комірки на площі коридору загального користування, а саме у спільному коридорі, межуючому з кв.№79 будинку АДРЕСА_1 не виконала.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 у встановленому законом порядку дозвіл на перепланування в місці загального користування, а саме влаштування комірки, не надавався та необхідна згода мешканців будинку на таке не отримувалась.

З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 здійснила самочинне влаштування комірки до квартири АДРЕСА_1, без згоди мешканців будинку та дозволу Сихівської районної адміністрації, а відтак, зобов'язана привести площу коридору загального користування буд.АДРЕСА_1 до попереднього стану, демонтувавши самочинно встановлену комірку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", ст. ст. 379, 382 , 391 Цивільного кодексу України, ст.ст.100, 152, 179 Житлового кодексу УРСР, та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати самочинно збудовану комірку до квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради 243 /двісті сорок три/грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал рішення виготовлено в одному примірнику, який зберігається в справі №464/4483/15-ц