У Х В А Л А

31 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Охрімчук Л.І., Ярема А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про захист прав споживача, стягнення суми депозитного вкладу, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про визнання частково недійсним договору та стягнення суми депозитного вкладу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 березня 2015 року рішення районного суду змінено в частині обґрунтування відмови в задоволенні позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року рішення судів попередніх судових інстанцій залишено без змін.

25 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1058, 1059, 1172 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та пункту 8 глави 2 розділу ІІІ Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 (далі - Інструкція).

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 червня 2012 року, в якій, на її думку, по-іншому застосовані зазначені норми права.

Водночас заявниця порушує питання про поновлення строку подання заяви про перегляд рішення суду касаційної інстанції, посилаючись на поважну причину його пропуску, а саме на несвоєчасне отримання ухвали Верховного Суду України про усунення недоліків заяви при попередньому зверненні до Верховного Суду України.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки причина його пропуску є поважною.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, відхиляючи касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_6, погодився з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позовів з підстав того, що договір банківського вкладу є нікчемним, оскільки не підписаний однією із сторін договору, а саме ОСОБА_4, що в силу частини другої статті 1059 ЦК України не створює правових наслідків для сторін правочину.

Разом з тим, у наданій для порівняння ухвалі від 6 червня 2012 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку про те, що між сторонами виникли договірні правовідносини за договорами банківського вкладу. Спірні договори та прибуткові валютні ордери відповідають вимогам пункту 8 глави 2 розділу ІІІ Інструкції, оскільки мають просту письмову форму й містять усі необхідні умови, а саме: розмір вкладу, розмір відсотків за користування вкладом, порядок їх нарахування, термін дії договору. Крім того, спірні договори підписані від імені банку повноважною особою, повноваження якої на укладення депозитних договорів від імені банку було передбачено довіреністю. Отже, банк зобов'язаний виплатити вкладнику депозит та проценти на вклад на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу.

Таким чином, надане заявницею для порівняння судове рішення не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки правові висновки, зазначені в цьому судовому рішенні та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, встановлених судами, та різному матеріально-правовому регулюванні.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_4 строк для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про захист прав споживача, стягнення суми депозитного вкладу, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про визнання частково недійсним договору та стягнення суми депозитного вкладу, за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема