Справа №591/5392/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко А. Я.
Номер провадження 22-ц/788/1817/16 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
У Х В А Л А

24 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 жовтня 2016 року про повернення

позовної заяви ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Української універсальної біржі, третя особа: Лебединський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Сумської області, про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання дій незаконними, скасування акта, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 жовтня 2016 року повернуто ОСОБА_3 її позовну заяву до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Української універсальної біржі про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання дій незаконними, скасування акта для подання її до належного суду за місцем знаходження майна.

Вказану ухвалу судді представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що предметом даного спору не є спір щодо нерухомого майна, а оскаржується звіт з незалежної оцінки майна, а саме: нежитлового приміщення (магазину) та земельної ділянки. Відтак, на думку позивача, даний спір має розглядатись судом, на території юрисдикції якого проживає один з відповідачів, зокрема, фізична особа-підприємець ОСОБА_5, яким є Зарічний районний суд м. Суми.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, повертаючи ОСОБА_3 позовну заяву, суд першої інстанції виходив з принципу виключної підсудності стосовно місцезнаходження спірного майна, а саме з того, що пред'явлений позов виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тому даний позов, як вважав суд, не підсудний Зарічному районному суду м. Суми і має бути пред'явлений за місцем знаходження майна.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 в порядку позовного провадження звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Української універсальної біржі, третя особа: Лебединський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Сумської області про визнання недійсним звіту про незалежну оцінку майна у вигляді нежитлового приміщення (магазину) по АДРЕСА_1, підготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, а також про визнання недійсною експертної грошової оцінки земельної ділянки за цією ж адресою, виданої Українською універсальною біржею.

Таким чином, зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, пов'язані з виконанням рішення суду. Зокрема, ОСОБА_3 не погоджується з оцінкою вказаного майна, проведеною фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на замовлення Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Сумської області (а.с.2-3).

Разом з тим, відповідно до положень ч.1 ст.383, ч.2 ст.384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року за № 6 роз'яснив, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому, судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому, суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Із зазначеного вбачається, що заявлена ОСОБА_3 вимога про визнання звіту про незалежну оцінку майна недійсним має розглядатись не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, тобто в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, що передбачено розділом VІІ ЦПК України.

Проте, зазначені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, який не вирішив питання щодо того, чи підлягають взагалі розгляду в порядку позовного провадження заявлені вимоги, тому дійшов помилкового висновку про необхідність застосування як до поданого позову положень статті 114 ЦПК України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

За таких обставин, коли судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заявленого питання на стадії відкриття провадження у даній справі, так як суд порушив порядок, встановлений для вирішення цього питання, тому ухвалу судді про повернення позовної заяви з підстав недотримання правил про виключну підсудність необхідно скасувати і передати вирішення заявленого у позові питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 312 ч.1 п.3; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 жовтня 2016 року в даній справі скасувати і передати вирішення заявленого в позові питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але касаційному оскарженню не підлягає, так як не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -