УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування за законом, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що у 2014 році її матір − ОСОБА_8, яка є матір'ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тяжко захворіла, однак від відповідачів не отримувала допомоги, тому приїхала до позивачки у Російську Федерацію.

19 липня 2014 року, коли стан здоров'я став стабільний, мати поїхала додому, однак на початку серпня стан її здоров'я погіршився, вимагав сторонньої допомоги, яку відповідачі могли надати, але не надали. Допомогу ОСОБА_8 отримувала від сторонніх людей, яких за плату наймала позивачка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла.

Оскільки відповідачі ухилялися від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_8, яка перебувала у безпорадному стані через тяжку хворобу, позивачка, посилаючись на ст. 1224 ЦК України, просила усунути відповідачів від права спадкування за законом після смерті матері.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року позов задоволено. Усунуто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від права спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 травня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каховка реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області 16 вересня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_8 спадщину прийняли ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. ст. 58, 59 ЦПК України докази мають бути належними й допустимими.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 з квітня 2014 року тяжко хворіла (а. с. 7−26).

У період з квітня 2014 року по 19 липня 2014 року ОСОБА_8 перебувала на лікуванні у м. Москві, де нею опікувалася позивачка.

З 19 липня 2014 року і до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8 знаходилася у м. Каховка Херсонської області, однак належні докази, які б підтверджували безпорадний стан спадкодавця у зазначений період матеріали справи не містять. Не доведеним є і факт того, що ОСОБА_5 мала можливість надавати матері допомогу, але відмовилася це зробити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у позові, оскільки позивачкою не підтверджено належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги.

Доводи позивачки про те, що ОСОБА_5 визнала позов та надала суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності не можуть буди взяті судом до уваги, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що судом першої інстанції роз'яснено відповідачу про наслідки відмови від позову. Крім того, у лютому 2016 року ОСОБА_5 оскаржила рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_4, вважаючи, що оскаржуване судове рішення порушує її права, свободи та інтереси.

Інші доводи касаційної скарги, зокрема, щодо показань свідків, зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Маляренко А.В. Ступак О.В.