Справа № 581/367/16-ц
Провадження № 2-о/581/44/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Краснолиманська державна нотаріальна контора,

про встановлення факту перебування на утриманні та прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

25 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 та встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3.

Мотивує свої вимоги тим, 10 грудня 1997 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина. ОСОБА_3 все своє життя прожив у ІНФОРМАЦІЯ_1. З 1991 року до дня смерті проживав однією сімєю з матірю заявника ОСОБА_2. Разом вели спільне домашнє господарство. Фактично його мати перебувала на його утриманні починаючи з 1991 року по 1997 рік, адже ОСОБА_3 до дня смерті, окрім отримуваної пенсії, постійно працював в КСП "Колос". Його доходи були основним джерелом існування їхньої сім"ї. Його мати хоч і також отримувала пенсію, але її було зовсім не достатньо для забезпечення нормального життя. Через деякий час після смерті ОСОБА_3, він забрав матір проживати разом з ним у м. Красний Лиман, де вона і померла 25 січня 2014 року. Ще за життя ОСОБА_3 склав заповіт, якими частину свого майна заповів заявнику, а іншу частину - рідному брату заявника ОСОБА_4. Право на земельну частку площею 4,67 га, яка належала померлому на підставі сертифікату №0205471, не було включено до жодного заповіту. Оскільки немає інших спадкоємців першої та другої черги згідно законодавства, яке діяло на момент смерті ОСОБА_3, вважає, що його мати являється спадкоємцем, так як перебувала на його утриманні, а відтак вона фактично успадкувала право на земельну частку (пай), яка належала померлому, оскільки на час смерті ОСОБА_3 вона вступила у володіння та управління майном померлого, хоч до нотаріуса з заявою про виготовлення свідоцтва про право нас спадщину вона так і не зверталася. Після смерті матері заявник у встановлений законодавством шестимісячний строк звернувся до Краснолиманської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Успадкував частину майна, яке належало матері, про що отримав свідоцтва про право на спадщину. Земельна частка (пай), яка належала ОСОБА_3, ніким не успадкована не була. Успадкувати цю земельну ділянку він не має можливості, оскільки з наявних у нього документів не вбачається, що його мати ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_3 та що вона фактично прийняла спадщину, що відкрилася після його смерті.

Уповноважений представника за дорученням в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Краснолиманської державної нотаріальної контори до суду не зявився, повідомлений належним чином, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що за життя протягом тривалого часу знала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Вони проживали разом. Спільних дітей у них не було.

Свідок ОСОБА_6 повідомив, зо разом із ОСОБА_3 протягом близько чотирьох років працювали на мельниці. Йому було відомо, що ОСОБА_3 проживав разом із ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 народився 19 квітня 1954 року, згідно свідоцтва про народження його батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії СМ №0205471 вбачається, що ОСОБА_3, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», належить право на земельну частку (пай) розміром 4,67 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільського підприємства серія СУ-ІХ № 19460, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області від 4 квітня 2016 року, ОСОБА_3 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників (а.с 29).

25 січня 2014 року в сел. Дробищеве Краснолиманського району Донецької області померла ОСОБА_2 (а.с. 8).

5 грудня 1997 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений Калінінською сільською радою Липоводолинського району за реєстровим № 168, яким легкову автомашину марки ЛуАЗ-963м, рік випуску 1980, двигун № НОМЕР_1, шасі № 014914, номерний знак А НОМЕР_2 заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; грошові вклади по рахунках № 1345, № Д-056, № 1076, № 0129, що знаходяться в філії № 3240/04 Липоводолинського відділення в с. Калінінське заповів ОСОБА_1.

З копії погосподарської книги по домогосподарству, що розташоване в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області по вул. Московська, 15/2 вбачається, що головою господарства значилися ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, членом господарства значились її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. Також вбачається, що після смерті ОСОБА_3 стоїть відмітка про його смерть у п. 23 (щодо осіб, які вибули з господарства) як підстава для вибуття; щодо ОСОБА_2 в цьому ж рядку стоїть відмітка, що вона вибула з даного домоволодіння. (а.с.а.с. 31-32). Ці відомості узгоджуються з даними довідки № 19 від 16 травня 2016 року, виданої виконкомом Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області в тім, що ОСОБА_2 протягом 1990 - 2001 років фактично проживала в ІНФОРМАЦІЯ_7 та до дня смерті ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_3 (а.с. 16 ).

10 грудня 1997 року в с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області ОСОБА_3 помер (а.с. 9).

13 лютого 2016 року ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2, отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, видані державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 на: 1. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6483 га, яка за життя належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029181, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів держаків за № 139; 2. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6483 га, яка за життя належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029484, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року,зареєстрованого в книзі записів держаків за № 594; 3. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5288 га, яка за життя належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029181, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року,зареєстрованого в книзі записів держаків за № 139; 4. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9178 га, яка за життя належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029484, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року,зареєстрованого в книзі записів держаків за № 594; 5. земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7261 га, яка за життя належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія І-СМ № 029484, виданого Калінінською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 20 грудня 2000 року, зареєстрованого в книзі записів держаків за № 594.

Відповідно до вимог ст. 531 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя працював в КСП «Колос» Липоводолинського району Сумської області с. Калінінське, а ОСОБА_2, яка була непрацездатною перебувала на його утриманні. Остання після смерті ОСОБА_3 ще близько 4-ох років проживала в тому ж будинку, де й мешкав ОСОБА_3, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном після його смерті.

Оскільки спадкове майно у вигляді сертифікату на право на земельний пай не було включено до складеного ОСОБА_3 заповіту, ОСОБА_2 являється спадкоємцем, так як перебувала на утриманні ОСОБА_3 близько шести років до його смерті.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч. 3 вказаної статті, крім справ, передбачених ч. 1, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та факту прийняття спадщини необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері.

Отже, проаналізувавши в системному зв'язку в сукупності письмові докази у справі разом з показанням свідків, які є жителями с. Калінінське Липоводолинського району Сумської області і яким достеменно відомі обставини проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також перебування ОСОБА_2 на утриманні чоловіка ОСОБА_3, суд приймає до уваги письмові докази та показання свідків, оскільки вони узгоджуються між собою та не суперечать встановленим обставинам справи, та приходить до висновку, що основним і постійним джерелом засобів для існування для ОСОБА_2 була допомога з боку особи, яка надавала таке утримання ОСОБА_3

Таким чином, заяву про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та факту прийняття спадщини необхідно задовольнити, оскільки вона є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків.

Керуючись ст.ст. 10-11, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3, який помер 10 грудня 1997 року, у період з 1991 року по день його смерті.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, який помер 10 грудня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський

Повний текст рішення складений 25 червня 2016 року