печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 листопада 2016 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Мотрич В.В.,

за участю представника позивача та третьої особи ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про зняття реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про скасування реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька ОСОБА_5. 18 березня 1998 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 приватизована на сторін ОСОБА_3, ОСОБА_4 та третю особу ОСОБА_2. Починаючи з 2006 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, що стверджується відповідними актами та припинив виконувати свої зобов'язання щодо утримання житла. З урахуванням наведеного позивач звернулась з цим позовом до суду.

Під час судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_4 заявлено зустрічний позов до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні шляхом стягнення грошової компенсації з співвласників, який ухвалою суду від 30 листопада 2016 року залишений без розгляду.

Представник позивача надала заяву про зміну предмету позову та просила суд зняти відповідача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача, третьої особи, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали.

Відповідач до судового засідання не з'явився. Тому, суд розглянув вказану справу у його відсутність в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 та третя особо ОСОБА_2 є власникам квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1998 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі:

- заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення:

- підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

- підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

- підстав на право користування житловим приміщенням.

Отже, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Проте, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_4 є співвласником квартири, право власності є непорушним, право користування є однією із складових права власності, у зв'язку з чим власник сам на власний розсуд використовує свої права щодо володіння, користування та розпорядження правом власності та, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача, що реєстрація відповідача у квартирі, порушує її майнові права щодо здійснення оплати квартирної плати та інших комунальних платежів не є підставою для задоволення позовних вимог та зняття ОСОБА_4 з реєстрації за наведених обставин.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідача судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 321, 317 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ст. 150, 156 ЖК УРСР та ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про зняття реєстрації - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Батрин