Ухвала

іменем україни

31 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., МазурЛ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційними скаргами публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яке діє через представника Непорадну ТетянуВасилівну, на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2016 року та ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило у рахунок погашення заборгованості за генеральною кредитною угодою від 26 жовтня 2007 року № 161 та укладених на її підставі кредитних договорів від 29 жовтня 2007 року та від 11 грудня 2007 року у розмірі 4 750 403,32 грн звернути стягнення на предмет іпотеки за договором від 29 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 березня 2016 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами від 29 жовтня 2007 року і від 11 грудня 2007 року, укладених в межах генеральної кредитної угоди від 26 жовтня 2007 року у розмірі 4 750 403,32 грн, шляхом його продажу з прилюдних торгів, визначивши вартість вказаного предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено - доповнено резолютивну частину рішення реченням: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється у розмірі 1 108 043 грн, але не нижчу за звичайні ціни на цей вид майна.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_5 у касаційній скарзі просить скасувати вказані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2010 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_7, ТОВ «Європа-Вікно» і ОСОБА_8 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 2 641 645,72 грн за кредитними договорами від 29 жовтня 2007 року і від 11 грудня 2007 року, укладеними в межах генеральної кредитної угоди від 26 жовтня 2007 року.

Вказане рішення суду виконано не було, а тому банк подав до суду цей позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено основне зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про задоволення вказаних вимог банку з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 04 вересня 2013 року в справі № 6-73цс13.

Встановивши, що рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано, суди дійшли правильного висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 вказаних висновків судів не спростовують.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки висновок апеляційного суду про визначення початкової ціни предмета реалізації для його подальшої реалізації відповідає вимогами ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 08 червня 2016 року в справі № 6-1239цс16.

Таким чином, суди першої (в незміненій частині) та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що касаційні скарги необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», яке діє через представника Непорадну ТетянуВасилівну, та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2016 року (в незміненій частині) та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур О.В. Попович