У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Іваненко Ю.Г., ОСОБА_3,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державної міграційної служби України в особі Ленінського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання недійсними договорів найму житлового приміщення, виселення та зняття з реєстрації, за касаційною скаргою Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» особі Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - УДППЗ «Укрпошта») звернулось до суду із указаним позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати недійсними договори найму від 24 квітня 2007 року, укладені між начальником Поштамту ЦПЗ № 1 Мельником Ю.Т. та ОСОБА_4 і ОСОБА_5; виселити ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з будівлі АДРЕСА_1 без надання іншого житла; зобов'язати ДМС України в особі Ленінського районного відділу (сектору) в м. Полтава зняти з реєстрації місця проживання у будівлі АДРЕСА_1 ОСОБА_4 і ОСОБА_5; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог УДППЗ «Укрпошта» вказувало, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно держава в особі Міністерства інфраструктури України являється власником нежитлової будівлі (відділення зв'язку з вбудованими квартирами) за адресою: АДРЕСА_1 яка перебуває у повному господарському віданні УДППЗ «Укрпошта» та знаходиться на балансі Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта». На підставі договорів найму від 24 квітня 2007 року кімнати № 1-1, 1-2, 1-3 займають ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в трудових відносинах з ним не перебувають. Ці обставини обмежують вільний доступ Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» до належної йому частини будинку та перешкоджають можливості використання її для виробничих цілей. Оскільки підставою для укладення договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду між наймодавцем та фізичною особою є ордер на жиле приміщення, тоді як ордер на ім'я відповідачів по справі відсутній, позивач вважає договір найму незаконним та недійсним, а проживання відповідачів в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 незаконним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 травня 2016 року, у задоволенні позовних вимог УДППЗ «Укрпошта» відмовлено.

У касаційній скарзі УДППЗ «Укрпошта» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ст. 398 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років.

Згідно з ч.1 ст. 822 ЦК України не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно зі ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Судами попередніх інстанції встановлено, що нежитлова будівля (відділення зв'язку з вбудованими квартирами) та допоміжні будівлі і споруди за адресою: вул. Лисенка, 50/16, м. Полтава на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 жовтня 2008 року серії САС № 303029 належить державі в особі Міністерства транспорту та зв'язку України, перебуває в повному господарському віданні УДППЗ «Укрпошта» та знаходиться в оперативному управлінні Поштамту - Центру поштового зв'язку № 1 Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

ОСОБА_4 з 10 жовтня 2000 року до 10 січня 2012 року працювала в Полтавському Поштамті Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта», звільнена наказом від 10 січня 2012 року № 55-к на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до договору б/н від 24 квітня 2007 року, укладеного між домовласником в особі начальника Поштамту ЦПЗ № 1 ПД УДППЗ «Укрпошта» Мельником Ю.Т. та наймачем ОСОБА_4, остання є наймачем кімнати житловою площею 30 кв. м, наданої їй безстроково зі сплатою за найм кімнати коштів в сумі 70 грн в місяць.

Згідно договору б/н від 24 квітня 2007 року, укладеного між домовласником в особі начальника Поштамту ЦПЗ № 1 ПД УДППЗ «Укрпошта» Мельником Ю.Т. та наймачем ОСОБА_5, остання є наймачем кімнати житловою площею 30 кв. м, наданої їй безстроково та безоплатно.

Відповідно до даних технічного паспорту на громадські будинки, виготовленого КП ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 16 листопада 2007 року, тобто безпосередньо в рік укладення спірних договорів найму, будинок по вул. Лисенка, 50/16 у м. Полтава перебуває у користуванні Центру поштового зв'язку № 1 Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Згідно з п. 4.4.3 Положення про Поштамт - Центр поштового зв'язку № 1 Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта», затвердженого 30 жовтня 2006 року, начальник Поштамту наділений повноваженнями здійснювати оперативне використання закріпленого за Поштамтом ЦПЗ № 1 Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» майном у встановленому законодавством порядку.

Наказом Поштамту Центру поштового зв'язку № 1 Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 04 лютого 2009 року № 84 прийнято рішення на підставі заяви ОСОБА_4 від 02 лютого 2009 року «Про скрутне матеріально-житлове становище та нагальну необхідність у житловій площі та з урахуванням багаторічної сумлінної праці на підприємстві поштового зв'язку» виділити згідно договору найму житлового приміщення ОСОБА_4 та її дочці ОСОБА_5.АДРЕСА_1 жилою площею 22,1 кв. м та площею загального користування 5,6 кв. м в квартирі Поштамту Центру поштового зв'язку № 1 Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_1.

В цей же день між домовласником в особі начальника поштамту ЦПЗ № 1 ПД УДППЗ «Укрпошта» Мельником Ю.Т. та наймачем ОСОБА_4 укладено договір від 04 лютого 2009 року № 25, відповідно до умов якого остання є наймачем кімнати житловою площею 22,1 кв. м, наданої їй безстроково зі сплатою за найм кімнати коштів в сумі 120 грн в місяць.

Згідно листа Поштамту Центру поштового зв'язку № 1 Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 04 лютого 2009 року № 04-213, адресованого начальнику СГІРФО Ленінського РВ ГУМВС України в Полтавській області, УДППЗ «Укрпошта» зверталось з проханням зареєструвати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартирі Поштамту Центру поштового зв'язку № 1 ПД УДППЗ «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Державі в особі Міністерства транспорту та зв'язку України та перебуває в повному господарському віданні УДППЗ «Укрпошта» на підставі Свідоцтва про право власності від 23 жовтня 2008 року серії САС № 303029 та перебуває в оперативному управлінні Поштамту Центру поштового зв'язку № 1 Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Відповідно до записів домової книги для прописки громадян, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 та довідок адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Полтавській області від 07 вересня 2015 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за вказаною адресою з13 лютого 2009 року та з 03 листопада 2011 року відповідно.

Відмовляючи у задоволенні позову УДППЗ «Укрпошта», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно виходив із того, що відповідачі вселилися до спірного житла на підставі дійсних договорів найму (оренди) житла, а визначені ст. 215 ЦК України підстави для визнання їх недійсними - відсутні.

Суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

Ю.Г. Іваненко

О.А.Леванчук