642/7028/16ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 р. м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

при секретарі Сорокіній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» представник скаржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Консалтинг» на дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року представник заявника ТОВ «Вердикт Консалтинг» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС стосовно винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу,. та просив зобовязати відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 642/6584/15ц, що був виданий Ленінським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості без стягнення авансового внеску.

В обґрунтування скарги зазначив, що 04.10.2016 ТОВ «Вердикт Консалтинг» було направлено до Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова заяву про відкриття виконавчого провадження з доданим виконавчим листом № 642/6584/15ц, виданим 11.01.2016, щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, що підтверджується реєстром поштових відправлень. Однак на їх адресу надійшло повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі відсутності сплати авансу за виконавче провадження відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», який вступив в дію 05.10.2016.

Посилаючись на те, що станом на 04.10.2016 діяв Закон України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, авансу щодо виконавчого провадження не вимагалося, заявник вважає, що дії ВДВС порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а також порушують права та інтереси стягувача, представник скаржника просив скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 642/6584/15ц, виданого 11.01.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова.

В судове засідання представник заявника не з`явився, на адресу суду направив заяву, в якій просив слухати справу у відсутності представника, вимоги що були викладені у скарзі підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ВДВС Ленінського МРУЮ в судове засідання з'явився, проти задоволення скарги заперечував.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 04.10.2016 ТОВ «Вердикт Консалтинг» було направлено до Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова заяву про відкриття виконавчого провадження з доданим виконавчим листом № 642/6584/15ц, виданого 11.01.2016 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості що підтверджується реєстром поштових відправлень, та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак 11.10.2016 року державним виконавцем Ленінського ВДВС було винесено повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі відсутності сплати авансу за виконавче провадження відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», який вступив в дію 05.10.2016 року.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Наведений принцип закріплений у статті 58 Конституції України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», ( від 21.04.1999 № 606 -ХIV ), який діяв на момент вчинення представником заявника процесуальної дії) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 70 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

У ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Стягувачем 04.10.2016 було подано виконавчий лист до Ленінського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 642/6584/15ц, виданого 11.01.2016 р.

Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що станом на 04.10.2016 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606 -ХIV, відповідно до якого, сплата авансу щодо виконавчого провадження не вимагалося.

Згідно ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов'язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб'єктів права на оскарження її незаконних дій.

Перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За встановлених обставин суд приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню, а порушені права ТОВ «Вердикт Консалтинг» відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України підлягають поновленню шляхом визнання повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірним, скасування оскаржуваного повідомлення.

Керуючись ст..ст. 383-389 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» представник скаржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Консалтинг» на дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов'язання відкрити виконавче провадження, задовольнити.

Визнати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 11.10.2016 року, що було винесено державним виконавцем Ленінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 з приводу примусового виконання виконавчого листа № 642/6584/15ц, виданого 11.01.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 - неправомірним та скасувати зазначене повідомлення.

Зобовязати державного виконавця Ленінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області прийняти до провадження виконавчий лист 642/6584/15ц, виданий 11.01.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості та відкрити виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.М. Гримайло