Справа № 461/33/11 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/3633/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Мікуш Ю.Р.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: позивача ОСОБА_2, її представника -

ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача Управління капітального

будівництва ЛМР - Рихвицького Р.А., представника

відповідача ТзОВ «Галрембуд» - Юхименко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_10, Управління капітального будівництва Львівської міської ради, товариства з обмеженою відповіальнітю «Галрембуд», треті особи: Львівська міська рада, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Департамент житлового господарства Львівської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ремонтом будинку, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом (а.с. 3, 14 т.1), який в подальшому уточнила (а.с.168 т.1), з остаточними вимогами про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у її користь матеріальної шкоди в розмірі 100 тисяч гривень та моральної шкоди у розмірі 50 тисяч гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, у якій було зроблено євроремонт, однак, протягом 2006-2007 років в будинку проводився капітальний ремонт його допоміжних приміщень із залученням підрядної організації - закритого акціонерного товариства «Галрембуд», одночасно з яким на замовлення мешканців квартири НОМЕР_1 з дозволу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (розпорядження №1156 від 18.08.2006 року) у квартирі НОМЕР_1 цього будинку проводилось перепланування та ремонт квартири. Позивач вважає, що саме внаслідок проведення мешканцями квартири НОМЕР_1 перепланування своєї квартири з втручанням у несучі стіни будинку у неї в квартирі з'явились тріщини по стінах, які постійно збільшувались, і була реальна небезпека загрози провалу перекриття між їхніми квартирами.

В процесі розгляду справи судом було залучено як співвідповідачів Управління капітального будівництва Львівської міської ради та закрите акціонерне товариство (далі-ЗАТ) «Галрембуд», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТзОВ) «Галрембуд».

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 31 травня 2012 року (а.с.226 т.1), залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2012 року (а.с.269 т.1), позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ЗАТ «Галрембуд» у користь ОСОБА_2 8185 гривень матеріальної шкоди, 5000 гривень моральної шкоди та понесені нею судові витрати в розмірі 1654 гривень 70 копійок.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року (а.с.298 т.1) касаційну ТзОВ «Галрембуд» задоволено. Рішення Галицького районного суду м.Львова від 31 травня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.227 т.2).

Рішення суду оскаржила позивач, просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити і стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_10 матеріальні збитки в розмірі 19675 гривень 09 копійок згідно з висновком повторної судової будівельно-технічної експертизи №796 від 17 липня 2015 року та моральну шкоду в розмірі 10 тисяч гривень.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд не витребував, не перевірив та не дослідив, яким саме проектом керувався замовник для здійснення покладених на нього функцій, а також залишив поза увагою відзив Управління капітального будівництва Львівської міської ради від 27 квітня 2011 року, в якому зазначено, що реконструкція квартири відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_10 була проведена не у встановленому законом порядку: без дозволу виконавчого комітету, без затвердженої проектно-кошторисної документації, без дозволу ДАБК та без прийняття в експлуатацію державною комісією, оскільки наявні у справі документи, складені Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, не є тими дозвільними документами, які вимагає закон для проведення реконструкції квартири. Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не з'ясував та не перевірив, які саме роботи по капітальному ремонту будинку за замовленням Управління капітального будівництва Львівської міської ради виконувало ЗАТ «Галрембуд» протягом 2006-2007 років, не витребував проект проведення такого ремонту. На думку апелянта, судом не надано належної правової оцінки доказам, якими підтверджено факт виникнення тріщин у квартирі позивача саме в місцях пробиття у квартирі відповідачів капітальних стін під час проведення перепланувань у ній, що не могли виникнути від проведення ремонтних робіт у допоміжних приміщеннях будинку (підвалу, даху, балконів та сходових кліток). Апелянт зазначає, що твердження відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_10 щодо аварійності будинку та виникнення тріщин саме від цього не може заслуговувати на увагу, оскільки у разі аварійності будинку відповідачам не було б надано дозволу на проведення реконструкції в їхній квартирі. Апелянт вважає, що суд не дав належної правової оцінки актам Львівського міського комунального підприємства (далі-ЛМКП) «Айсберг», якими зафіксовано появу тріщин в квартирі позивача саме під час проведення у квартирі відповідачів робіт по переплануванню квартири. Апелянт зазначає, що саме внаслідок проведення відповідачами реконструкції своєї квартири, внаслідок чого було послаблено й до того слабкі дверні прорізи в будинку, які підлягали підсиленню металевими обоймами в несучих стінах, було пошкоджено зазначені у висновку експертизи приміщення квартири, які знаходяться власне над тими приміщеннями квартири відповідачів, у яких проводились перепланування із втручанням у несучі стіни.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач уточнила, що для неї не має значення, за рахунок кого з відповідачів їй буде відшкодована завдана шкода.

Треті особи жодного разу не з'явились у судове засідання апеляційного суду, хоча всі належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивачав підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідачів, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За правилами ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом зазначених норм закону у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач.

Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності, є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 ст.1172 ЦК України, замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено наявності причинного зв'язку між діями відповідачів та завданою її майну шкодою.

Однак, з таким висновком районного суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачеві ОСОБА_2, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.264 т.1).

Квартира позивача знаходиться на третьому поверсі будинку і складається з двох житлових кімнат площею 23,9 кв.м. та 17,3 кв.м., кухні площею 10,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,20 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м. та коридорів площею 5,50 кв.м., 1,30 кв.м. та 3,50 кв.м.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_10 є наймачами квартири АДРЕСА_2 (а.с.30-37 т.1).

Квартира відповідачів знаходиться на другому поверсі будинку під квартирою позивача.

До проведення перепланування квартира відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_10 складалась: з двох житлових кімнат загальною площею 39,0 кв.м. (16,10 кв.м. + 22,9 кв.м.), кухні площею 10,6 кв.м, ванної кімнати площею 2,2 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., коридорів площею 3,6 кв.м., 1,2 кв.м. та 5,0 кв.м., балкону (а.с.60 т.1).

07 липня 2006 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради за дозволом на проведення у його квартирі перепланування для влаштування окремого (ізольованого) входу з коридору в житлову кімнату та заміни санітарно-технічного устаткування, столярних виробів, заміни системи опалення (а.с.29 т.1).

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №1156 від 18 серпня 2006 року (а.с.28 т.1) на підставі заяви відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_10 (а.с.29 т.1) та з урахуванням «Технічних висновків про стан конструкцій в межах пробиття дверного пройому квартири АДРЕСА_2», розроблених «НДІпроектреконструкція», дозволено перепланування квартири відповідачів згідно з поданим ескізним проектом (а.с.54-63 т.1), заміну пічного опалення на газовий агрегат індивідуального опалення згідно технічних умов ВАТ «Львівгаз» (а.с.38-45 т.1), після чого квартира відповідачів мала складатись: з двох житлових кімнат загальною площею 39,4 кв.м. (16,5 кв.м. + 22,9 кв.м.), кухні площею 10,6 кв.м, ванної кімнати площею 2,2 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., коридору площею 10,3 кв.м., балкону площею 2,3 кв.м., загальна площа квартири - 66,4 кв.м.

Згідно з проектом реконструкції квартири НОМЕР_1, передбачалось пробиття дверного прорізу в несучій (капітальній) стіні між житловою кімнатою (5-3) площею 16,10 кв.м. та коридором-коміркою (5-2) площею 1,2 кв.м. (а.с.60-61 т.1).

Крім того, передбачалась ліквідація перегородок між коридором (5-1) площею 5,00 кв. м. та коридором-коміркою (5-2) площею 1,20 кв.м., ліквідація стіни між коридором (5-7) площею 3,6 кв.м та коридором-коміркою (5-2) площею 1,2 кв.м. (а.с.60-61 т.1).

У пункті 3.2 вказаного вище розпорядження, визначено, що виконання робіт по переплануванню квартири та заміни пічного опалення на газове індивідуальне опалення повинно проводитись під контролем ЛМКП «Айсберг».

12 вересня 2006 року позивач ОСОБА_2 подала на ім'я директора ЛМКП «Айсберг» заяву, в якій повідомила про появу в її квартирі тріщин у зв'язку з проведенням будівельних робіт в квартирі НОМЕР_1, а саме: вибивання дверного прорізу для ізоляції кімнати, вбивання залізобетонної балки для укріплення капітальної стіни, в якій пробили проріз, зняття до цегли штукатурки та демонтаж опалювальних пічок (а.с.6 т.1). У своїй заяві позивач просила створити комісію для визначення оцінки завданих їх матеріальних збитків.

Актом комісії ЛМКП «Айсберг» від 16 вересня 2006 року в складі в.о. головного інженера ОСОБА_13 та двох майстрів ОСОБА_14, ОСОБА_15, з виходом на місце за заявою позивача ОСОБА_2 від 12.09.2006 року, було зафіксовано наявність у квартирі позивача тріщин на стелі в житлових кімнатах, волосяних тріщин на стіні в житловій кімнаті площею 17,3 кв., а також горизонтальної тріщини довжиною 35 см. в коридорі біля дверного прорізу, тапідтверджено проведення на той момент в будинку конструктивного капітального ремонту (а.с.5 т.1).

У відповідь на вказане вище звернення позивача, листом ЛМКП «Айсберг» №1344 від 26 вересня 2006 року підтверджено наявність зафіксованих у акті тріщин в квартирі позивача і рекомендовано їй звернутись в ПП «Експертмаш» для визначення розміру збитків (а.с.4 т.1).

За повторним зверненням позивача 23 жовтня 2006 року щодо просідання капітальної стіни, прогинання дверної коробки та загрози провалу підлоги у її квартирі, працівниками названого ЛМКП разом з технаглядом Управління капітального будівництва з виходом на місце було встановлено виконання працівниками «Галрембуд» під час конструктивного капітального ремонту на другому поверсі в квартирі НОМЕР_1 робіт по укріпленню капітальної стіни (знаходиться між житловими кімнатами та коридорами), про що листом від 22 листопада 2006 року за вих. №648м було повідомлено позивача (а.с.7 т.1).

Крім того, 07 листопада 2006 року ЛМКП «Айсберг» направило начальнику «Галрембуд» листа за вих.№1717, в якому було повідомлено про те, що під час робіт по укріпленню капітальної несучої стіни в квартирі НОМЕР_1 на другому поверсі будинку в житлових кімнатах та в коридорі квартири №11 з'явились тріщини, з проханням провести додаткове обстеження несучої капітальної стіни та внести зміни до проекту (а.с.7-8 т.1).

На чергове звернення позивача до ЛМКП «Айсберг» 29 березня 2007 року, листом ЛМКП «Айсберг» від 26 квітня 2007 року за вих.№567 було повідомлено про готовність до експлуатації квартири НОМЕР_1 після її перепланування згідно з актом технічної комісії Галицького району, здійсненого квартиронаймачами на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації від 18 серпня 2006 року за №1156 (а.с.9-10 т.1).

Згідно з актом технічної комісії про готовність до експлуатації квартири АДРЕСА_2 після її перепланування, затвердженим розпорядженням Галицької районної адміністрації від 26 березня 2007 року (а.с.66-68 т.1), квартиру відповідачів після перепланування прийнято в експлуатацію.

З матеріалів справи також встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №963 від 02 вересня 2005 року «Про надання управлінню капітального будівництва функцій замовника на проектування, ремонт, реконструкцію та реставрацію об'єктів плану 2005 року» (а.с.141 т.1), Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Львівської міської ради надано функції замовника на проектування, ремонт, реконструкцію та реставрацію визначених у додатку до цього рішення об'єктів, серед яких був будинок АДРЕСА_2.

У пункті другому цього рішення зазначено, що Управлінню капітального будівництва необхідно було: одержати вихідні дані на проектування; виготовити проектно-кошторисну документацію та погодити її у встановленому порядку; одержати дозвіл в інспекції Держархбудконтролю на ремонт, реконструкцію та реставрацію; здійснити ремонт, реконструкцію та реставрацію об'єктів і після завершення робіт ці об'єкти передати на баланс експлуатуючим організаціям.

Згідно з висновком державної експертизи №6.1599 від 11 жовтня 2006 року по робочому проекту «Реконструкція будинку на АДРЕСА_2 щодо проведення підсилення та ремонту фундаментів, стін, перекриття, даху, влаштування сходової клітки, заміна підлог, вікон, дверей та зовнішньої каналізації з благоустроєм, цей робочий проект було рекомендовано до затвердження з даними техніко-економічними показниками при позитивному висновку РВ м.Львова ГУ МНС у Львівській області (а.с.142 т.1).

У своєму відзиві на позов (а.с.139 т.1), Управління капітального будівництва зазначало, що під час капітального ремонту будинку було проведено роботи по підсиленню та ремонту фундаментів, стін, перекриттів, даху, влаштування сходової клітки, заміну підлог, вікон, дверей та зовнішньої каналізації з благоустроєм згідно з робочим проектом, погодженим висновком державної експертизи №6.1599 від 11 жовтня 2006 року.

Відповідно до умов договору №62 на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_2 від 28 жовтня 2005 року (а.с.133 т.3), копію якого було надано представником Управління капітального будівництва Львівської міської ради на вимогу апеляційного суду, замовником реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_2 є Управління капітального будівництва Львівської міської ради, а підрядником - ЗАТ «Галрембуд», який зобов'язувався власними силами і засобами, в обумовлений строк у відповідності до замовлення і вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил виконати роботи з реконструкції житлового будинку АДРЕСА_2, а замовник зобов'язувався прийняти і оплатити виконані роботи за рахунок виділених для цієї мети коштів державного бюджету.

У пункті 3.1 цього договору підряду зазначено, що роботи за договором повинні бути виконані у терміни відповідно до Графіку виконання робіт (додаток до договору), початком яких визначено - жовтень 2005 року, а закінчення - квітень 2007 року.

В цьому пункті також вказано, що строки договору могли переглядатись сторонами за наявності вказаних у ньому умов.

Відповідно до пункту 4.2 договору, замовник зобов'язаний щомісячно приймати від підрядника акти виконаних робіт по формі КБ-2в та перевіряти їх перед підписанням.

Крім того, замовник має право здійснювати контроль та технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю будівництва об'єкта, відповідністю виконаних робіт вимогам проекту, кошторису, будівельних норм і правил, відповідністю матеріалів, виробів і конструкцій державним стандартам і технічним вимогам (п.4.1 договору).

Інших, окрім цього договору, документів, які стосувались проведення в будинку АДРЕСА_2 вибіркового капітального ремонту (робочий проект реконструкції будинку, додаткові угоди до договору підряду №62 на виконання реконструкції будинку, укладені 08.12.2005 року, 11.05.2006 року, 07.12.2006 року, акти огляду прихованих робіт, акт про завершення капітального ремонту тощо), Управлінням капітального будівництва Львівської міської ради (замовником) надано не було у зв'язку із вилученням всіх документів Службою безпеки України у червні 2007 року (а.с.109-113 т.3).

Відповідно до листа ТзОВ «Галрембуд» від 07 червня 2016 року, всі документи за 2003 - 2006 роки, в тому числі й ті, які стосувались проведення ремонтних робіт в будинку №33 на вул.Городоцькій у м.Львові, були знищені (а.с.65-70 т.3).

В матеріалах справи є лише робоче креслення на поверховому плані другого поверху будинку, виготовлене у квітні 2004 року УЖКГ Львівської міської ради (а.с.65 т.1 зворот), на якому зафіксовано місця, де необхідно було проводити роботи по підсиленню конструкцій в квартирах на цьому поверсі, в тому числі і в квартирі відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_10

Зокрема, на цьому плані зафіксовано аварійний стан стелі (провисання) житлових кімнат в квартирі НОМЕР_1 та зазначено, що дверний проріз між приміщенням коридору (5-1) площею 3,5 кв.м. та житловою кімнатою (5-3) площею 22,9 кв.м. (в якій відмічено провисання стелі) потребує зміцнення обоймами.

Перепланування квартири НОМЕР_1 полягало у пробитті дверного прорізу у внутрішній капітальній (несучій) стіні, в якій розташовані незадіяні димовентиляційні канали, з коридору (5-2) площею 1,2 кв.м. у приміщення житлової кімнати (5-3) площею 16,10 кв.м. з посиленням цегляної кладки в межах влаштування дверного прорізу та влаштування металевих перемичок з двох швелерів та демонтажі пічного опалення, в той час, як відповідно до вказаного вище креслення всі дверні прорізи на цьому рівні підлягали укріпленню (а.с.65 зворот т.1).

Технічними висновками про стан конструкцій в межах пробиття дверного прорізу в несучій (капітальній) стіні квартири НОМЕР_1 (а.с.54-58 т.1) засвідчено про те, що роботи по реконструкції квартири НОМЕР_1 дозволяється починати тільки після підсилення цегляної кладки в межах влаштування дверного прорізу з коридору у житлову кімнату у внутрішній несучій стіні металевими перемичками із двох швелерів.

Проектом засвідчено, що пробиття дверного прорізу негативно не вплине на несучу здатність окремих конструктивних елементів та технічний стан будинку в цілому, однак, це не означає, що при зафіксованих недоліках у технічному стані будинку, таке пробиття не могло призвести до появи тріщин у тій частині квартири позивача, яка знаходиться, зокрема, над місцем пробиття дверного отвору.

Згідно з висновком №1109 судової будівельно-технічної експертизи від 30 грудня 2010 року (а.с.110-121 т.1), в приміщенні квартири позивача виявлено наступні пошкодження:

в приміщенні коридору під літ.11-1 (площею 5,50 кв.м.) наявні горизонтальні та діагональні тріщини в оздоблюючому шарі пофарбування між дверними прорізами до приміщення комірки під літ.11-2 (комірка площею 1,3 кв.м) та коридору під літ.11-3 (площею 3,50 кв.м.);

в приміщенні коридору під літ.11-3 на стінах наявні діагональні та горизонтальні тріщини шириною розкриття до 2-3 мм;

в приміщеннях житлових кімнат наявні волосяні тріщини на стелях та тріщини на відкосах біля дверних блоків шириною розкриття до 2-3 мм в верхній частині з переходом на стіну.

За висновком первинної судової експертизи причиною утворення пошкоджень в приміщеннях квартири позивача могло бути проведення конструктивного капітального ремонту на другому поверсі будинку ЗАТ «Галрембуд», та в квартирі НОМЕР_1, розташованої на цьому ж поверсі вказаного будинку, який передував проведенню ремонту в квартирі.

Вартість ремонтно-будівельних робіт (матеріальної шкоди) на час проведення експертизи було визначено - 8185 грн.

Цим висновком (п.1 описової частини) підтверджується та обставина, що в квартирі №11 (квартирі позивача) було проведено ремонт із застосуванням сучасних будівельних матеріалів.

Також у ньому зазначено, що будь-яка інформація про стан квартири №11 до проведення перепланування в квартирі НОМЕР_1 відсутня.

Висновком повторної судової будівельно-технічної експертизи від 17 липня 2015 року (а.с.85-93 т.2) підтверджується наявність тих самих пошкоджень в квартирі позивача, що й за висновком первинної експертизи.

Вартість робіт для відшкодування матеріальної шкоди і приведення у відповідний технічний стан квартири №11 житлового будинку №33на вул.Городоцькій у м.Львові станом на час проведення цієї експертизи становило 19675 гривень 09 копійок.

У висновку повторної судової експертизи зазначено, що причиною утворення технічних пошкоджень - горизонтальних і діагональних тріщин на стінах приміщень квартири позивача являється відсутність виконання деяких робіт при проведенні вибіркового капітального ремонту житлового будинку згідно робочого проекту №1.0.205.015-05, розробленого ліцензованою проектною організацією - Львівським філіалом «НДІ Проектреконструкція» (виконавець робіт - ЗАТ «Галрембуд», замовник - Управління капітального будівництва Львівського міськвиконкому) в 2006 році, а саме: необхідно було провести повне підсилення всіх віконних і дверних прорізів металевими обоймами в несучих стінах, а не вибірково.

Отже, обидва висновки судових експертиз підтверджують факт заподіяння позивачеві шкоди і визначають її розмір.

Крім того, обидва висновки судових експертиз називають причиною заподіяння позивачеві матеріальної шкоди - проведення вибіркового капітального ремонту в будинку №33 на вул.Городоцькій.

Отже, вказаними вище письмовими доказами: актами ЛМКП «Айсберг», висновком №1109 судової будівельно-технічної експертизи від 30 грудня 2010 року підтверджується той факт, що тріщини в квартирі позивача після проведеного у ній ремонту з'явилися саме в той час, коли на другому поверсі будинку в квартирі НОМЕР_1 проводився вибірковий капітальний ремонт та перепланування цієї квартири, а саме: проводились будівельні роботи щодо укріплення капітальної (несучої) стіни з пробиттям дверного прорізу у ній.

Жодним доказом, який є в матеріалах справи, відповідачами не було доведено того факту, що тріщини в квартирі позивача після проведеного у ній ремонту виникли до проведення в квартирі НОМЕР_1 будівельних робіт, хоча саме вони в силу наведених вище норм матеріального закону повинні були доводити відсутність своєї вини в заподіянні позивачеві вказаних вище пошкоджень.

Посилання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_16 в підтвердження відсутності їхньої вини на скарги мешканців будинку, в тому числі й позивача, щодо наявності тріщин в квартирах, є безпідставними, оскільки ці скарги стосуються періоду 2004-2005 років, а позивач звернулась до ЛМКП «Айсберг» про появу в її квартирі тріщин у вересні 2006 року, саме в той час, коли в квартирі НОМЕР_1 проводились вказані вище будівельні роботи.

Крім того, місцем виявлених пошкоджень на стінах, стелі та біля дверних прорізів, дверних блоків в квартирі позивача є саме та частина її квартири, яка знаходиться над приміщеннями квартири відповідачів, в яких проводились названі вище будівельні роботи.

Безпідставними є також посилання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_16 на висновки про відповідність проведеної у їхній квартирі реконструкції вимогам державних та будівельних норм, оскільки такі висновки не спростовують факту заподіяння шкоди позивачеві під час проведення будівельних робіт по реконструкції квартири відповідачів.

За таких обставин, з урахуванням наведених вище норм матеріального закону, винними в заподіянні позивачеві матеріальної шкоди, яка полягає у понесенні необхідних витрат для відновлення технічного стану квартири в пошкоджених місцях, є Управління капітального будівництва Львівської міської ради та наймачі квартири АДРЕСА_2, оскільки саме вони були замовниками проведення будівельних робіт у цій квартирі по капітальному ремонту будинку та по реконструкції квартири, а тому визначена за висновком повторної судової експертизи матеріальна шкода в розмірі 19675 гривень 09 копійок підлягає стягненню з них в рівних частках.

Враховуючи те, що вже тривалий час (впродовж майже десяти років) позивач не може відновити свого порушеного права, у зв'язку з чим переносить моральні страждання, колегія суддів вважає, що належною компенсацією за це буде відшкодування позивачеві за рахунок відповідачів, винних у заподіянні їй матеріальної шкоди, моральної шкоди у розмірі 2000 гривень - в рівних частках.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував фактичні обставини справи, не виконав вимоги процесуального закону і не дав належної правової оцінки всім доказам у справі у їхній сукупності, що призвело до неправильного вирішення справи та помилкових висновків суду щодо безпідставності заявлених позивачем вимог, не застосував наведені вище норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача з наведених вище мотивів.

З урахуванням вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_16 та відповідача Управління капітального будівництва Львівської міської ради підлягають стягненню в рівних частинах понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та за проведення первинної судової експертизи, оскільки такі витрати підтверджені документально.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.1-4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 9837 (дев'ять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 54 копійок, моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень та судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 57 копійок.

Стягнути з Управління капітального будівництва Львівської міської ради в користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 9837 (дев'ять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 54 копійок, моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень та судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 57 копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Мікуш Ю.Р.