Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/239/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Козіної С.М.,

за участі секретаря Маламан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення позики, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що 10.05.2015 він позичив відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США для придбання земельної ділянки у Дарницькому районі м. Києва, про що ОСОБА_3 надав розписку. Грошові кошти надавались на термін до 10 травня 2016 року. Позивачу відомо, що на позичені кошти ОСОБА_3 19.05.2015 придбав земельну ділянку площею 0,0641 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована по АДРЕСА_1. У визначений в розписці час відповідач грошових коштів не повернув. На сьогоднішній день ОСОБА_3 ухиляється від сплати боргу, на телефонні дзвінки не відповідає та намагається уникати зустрічей з позивачем.

Посилаючись на ст. 23, 1046, 1049, 1050 ЦК України позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь грошові кошти, борг в сумі 20 000 доларів США у гривневому еквіваленті відповідно до курсу Національного Банку України на день винесення судового рішення, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи належним чином повідомлений.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3, площею 0,0641 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована по АДРЕСА_1

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти накладення арешту на земельну ділянку не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого.

За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання ОСОБА_3 позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення заборгованості зі стягненням з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування судового збору.

При ухваленні судом рішення потрібно перерахувати суму боргу з іноземної валюти на національну, урахувати офіційний курс гривні до іноземної валюти, установлений Національним банком України на день ухвалення судового рішення (правовий висновок Верховного Суду України від 18.05.2016 в справі № 6-474цс16).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, суд вбачає за можливе з метою забезпечення виконання рішення задовольнити заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3, площею 0,0641 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована по АДРЕСА_1

На підставі ст. 530, 625, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 60, 64, 88, 174, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення позики, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти у сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США грошового боргу, що в гривневому еквіваленті складає 527 000 (п'ятсот двадцять сім тисяч) гривень.

З метою забезпечення виконання рішення накласти арешт на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3, площею 0,0641 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування сплаченого судового збору 5 160 (п'ять тисяч сто шістдесят) гривень.

Рішення в частині забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 21.11.2016.

Суддя