Справа № 643/6147/16-ц
Провадження № 2/643/4177/16
20.10.2016 р. м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
при секретарі - Горборуковій М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
24.05.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 2015 р., зареєстрованого в реєстрі за № 4444, який був укладений між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем). Однак, до цього часу в квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, з яким позивач не знайома, ніколи з ним не спілкувалася, що унеможливлює виписати відповідача з квартири в добровільному порядку. Позивач не має можливістю користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки в квартирі до цього часу зареєстрований відповідач. Відповідач не мешкає в квартирі більше трьох років, ніяких особистих речей та майна відповідача в квартирі немає.
Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що згідно з Договором купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідченого 20.10.2015 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4444, ОСОБА_1 належить на праві власності трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с. 4).
Відповідно до п.10 вказаного Договору купівлі-продажу квартири, Продавець та інші особи, в тому числі неповнолітні та малолітні, які проживають або знаходяться за згодою Продавця, в проданій квартирі, зобов'язані звільнити вищевказану квартиру, а також сплатити всі борги за комунальні платежі та знятися з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири до 27 жовтня 2015 року.
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зазначена квартира зареєстрована на праві приватної власності за позивачем ОСОБА_1 (а.с. 5).
Однак відповідно до повідомлення адресно-довідкового бюро ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровано в АДРЕСА_1 з 23.01.2002 року (а.с.12).
В зазначеній квартирі відповідач не проживає, але продовжує бути зареєстрованим. В добровільному порядку відповідач не знявся з реєстрації, чим безпідставно порушує права власника на вільне розпорядження та використання свого майна.
Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 552 грн., що підтверджується квитанцією від 24.05.2016 р.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 155 ЖК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Харченко А.М.