Справа № 126/260/16-ц
Провадження № 2-др/126/10/16
"25" листопада 2016 р.
Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Гуцола В.І.
із секретарем Гримальською С.В.
за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено повністю, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 72200 (сімдесят дві тисячі двісті) гривень боргу.

Ухвалюючи вищезазначене рішення, судом не вирішено позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, а також судових витрат.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні з приводу винесення додаткового рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 проти винесення додаткового рішення заперечує.

Згідно ст. 220 ч.1 п.п.1,4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення і коли не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалене судом лише у випадках, передбачених статтею 220 ЦПК України, воно не може зміни ти суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному випадку інший розмір процентів сторонами не встановлений, законом іншим він також не встановлений.

Судом встановлено, що відповідач взяв у борг у позивача 21.05.2014 року 30400 грн. і зобов'язався їх повернути до 21.06.2014 року, чого у встановлений сторонами строк не виконав, прострочивши по 01.12.2015 року 548 днів.

З цього часу відповідач почав нести інфляційні втрати та з позивача підлягає стягненню 3% річних.

3% відсотки річних за цей період становитиме 1369.0 гривень

З урахуванням загальновідомих індексів інфляції за цей же період втрати позивача від інфляційного знецінення становитимуть 18 849 грн. 46 коп.

Ці суми підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2

Судом встановлено, що 21.10.2014 року відповідач позичив у позивача 53200 гривень, котрі зобов'язався повернути до 21.11.2014 року.

В обумовлений сторонами строк відповідач з другої позики повернув тільки 11 400 гривень, іншої суми не повернув, прострочивши 374 дні.

3% річних за цей період по другому договору позики становитиме 1285.0 грн.

З урахуванням загальновідомих індексів інфляції за період прострочення договору позивач втратив в результаті інфляції 20637 грн. 25 коп.

Ці вищевказані суми також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Судом встановлено і документально підтверджено, що позивач за розгляд його заяви в суді сплатив 1122 грн. 44 коп. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Позов задоволено повністю, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у вищевказаному розмірі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 220 ч.1. п.п. 1,4 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по договору позики від 21.05.2014 року 3% річних, що становить 1369 гривень та інфляційні втрати в розмірі 18 849 грн. 46 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по договору позики від 21.10.2014 року 3% річних, що становить 1285 гривень та інфляційні втрати в розмірі 20637 грн. 25 коп..

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 1122 грн. 44 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк.

Суддя В. І. Гуцол