Справа № 545/3898/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2016 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Полтавського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову разом з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

В заяві про забезпечення позову заявник прохав забезпечити позов шляхом заборони приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 вчиняти дії по видачі свідоцтва про право власності на спадщину ОСОБА_4 до ухвалення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

В своїй заяві заявник посилається на те, що після спливу шестимісячного строку на протязі якого нотаріусу заборонено видавати свідоцтво про право власності, останнім буде видано свідоцтво, а квартира буде відчужена відповідачем.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, які може застосувати суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову можливе лише в тому випадку, коли є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження квартири відповідачем та ухилення останнього від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання належних та допустимих доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивач вказує як підставу для забезпечення позову те, що відповідач може здійснити відчуження квартири, однак будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог та на підтвердження тих обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не надав.

Суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 8 ст. 153 ЦПК України).

Таким чином, вирішення питання про забезпечення позову є передчасним і заява ОСОБА_1 про забезпечення позову повинна бути повернута заявнику.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 209-210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_5