У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 31 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 вересня 1996 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу у сторін є малолітні діти: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які фактично знаходяться на утриманні позивача. 21 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, участі в його вихованні не приймає. Позивач змушена сама утримувати та виховувати неповнолітнього сина, одночасно працюючи на невисокооплачуваній роботі. Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання, оскільки з моменту припинення спільного фактичного проживання, матеріально своєму синові не допомагає.

Після уточнення своїх позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 727,50 грн з моменту звернення до суду і до повноліття дитини, щомісячно.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 31 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 серпня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до положень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із яких, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що рішенням Богодухівського районного суду від 28 жовтня 2015 року, яке набрало чинності, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, також цим рішенням встановлено факт проживання сина ОСОБА_5 з батьками відповідача та знаходження його на утриманні відповідача.

Крім того, судом встановлено, що син ОСОБА_5 протягом більше року проживав та станом і на даний час проживає з дідусем та бабусею (батьками відповідача), що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 30 травня 2016 року.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 31 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов