УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви

02 грудня 2016 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В.., ознайомившись з матеріалами заяви концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 10 997,64 гривень,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2016 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 10 997,64 гривень.

Вивчивши заяву з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що заява підлягає поверненню заявникові з таких підстав.

Відповідно до статті 97 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з вимогами пункту третього частини першої статті 100 ЦПК України суддя повертає заяву про видачу судового наказу, у разі якщо наявні обставини, зазначені у пунктах 2-4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини третьої статті 121 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Як передбачено частиною шостою статті 100 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу, щодо якої відсутні підстави для її повернення чи відмови у видачі судового наказу, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У разі якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ( перебування) фізичної особи - боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд повертає стягувачу заяву про видачу судового наказу.

Судом з метою виконання вимог частини шостої статті 100 ЦПК України було надіслано запит до Адресно-довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1

За результатами отриманої судом інформації встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1999 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто у Ленінському (Дніпровському) районі м.Запоріжжя.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що розгляд даної заяви про видачу судового наказу віднесено до територіальної підсудності Ленінського районного суду м. Запоріжжя, у звязку із чим заява підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне повернути заявникові суму сплаченого судового збору за подання заяви у розмірі 689,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 100, 121, 210 ЦПК України, п. 2 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Заяву концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 10 997,64 гривень повернути заявникові.

Повернути концерну «Міські теплові мережі» (рахунок № 1951, установа банку: Філія Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, , свідоцтво платника ПДВ № 11030127, ІПН 49) судовий збір у розмірі 689 (шістсот вісімдесят девять) гривень 00 копійок, відповідно до платіжного доручення від 20 жовтня 2016 року № 13775.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В.Шалагінова