Ухвала

іменем україни

22 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Фонду державного майна України, третя особа - відкрите акціонерне товариство «Слов'янський керамічний комбінат», про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 3 408,93 грн та 500 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягнути із відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 3 408,93 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 у період з 21 липня 1972 року по 31 травня 2000 року працювала у відкритому акціонерному товаристві «Слов'янський керамічний комбінат» (далі - ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат»). На час звільнення підприємство їй заборгувало 3 408,93 грн заробітної плати.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 серпня 2015 року стягнуто з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати у розмірі 3 408,93 грн та 500 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Постановою Господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, яка триває до теперішнього часу.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що Фонд державного майна України не несе субсидіарну відповідальність за боргами ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», крім того, Фонд не є правонаступником товариства.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами.

На підставі вказаного суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, оскільки вони є аналогічними доводам апеляційної скарги і суд обґрунтовано не прийняв їх до уваги з мотивів, наведених в судовому рішенні, з якими погоджується і колегія суддів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про відмову в задоволенні позову, а тому підстав для їх скасування немає.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана О.В. Закропивний Л.М. Мазур