Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2442/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Кратко Д. М.
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

07.12.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області складі:

Головуючого: Голованя А.М.

Суддів: Карпенка О.Л., Фомічова С.Є.

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_5.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,00 га, що розташована на території Великовисківської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

У встановлений законом строк спадщину він не прийняв, оскільки йому не було відомо ні про смерть діда, ні про заповіт.

Крім того, починаючи з 2009 року він постійно проживає на території РФ і з того часу в Україну не приїзжав.

Вважаючи зазначені обставини поважними, просив визначити додатковий строк тривалістю в чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Зазначає, що судом не взято до уваги, що позивачу не було відомо про смерть діда та про заповіт оскільки він з 2009 перебував за кордоном, що є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6, яка підтримала доводи скарги, заперечення представників відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалене у справі судове рішення відповідає вищезгаданим вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач у суді не довів поважність причин пропущення строку на подачу заяви про прийняття спадщини, оскільки обставини на які він посилається, що йому не було відомо про смерть спадкодавця та про заповіт у зв'язку з тим, що з 2009 року він постійно проживає за кордоном в РФ не є такими, що перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою у встановлений законом 6 місячний строк.

Судом першої інстанції установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,00 га., що розташована на території Великовисківської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст.ст. 1216, 1217 ЦК України)

В силу Глави 86 ЦК України позивач відноситься до категорії спадкоємців за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_9, шляхом падання заяв у строки визначені законом, прийняли його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тобто особи, які є відповідачеамиу справі.(а.с.3, 27)

За правилами ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому слід ураховувати, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця саме на вчинення дій із прийняття спадщини, а не наступного оформлення своїх прав на спадкове майно.(п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 у справі № 6-85цс12, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 послався на те, що з 2009 року він постійно проживає за кордоном в РФ і він не був обізнаний про смерть діда та, що той склав в його інтересах заповіт, а тому був позбавлений можливості прийняти спадщину у встановлені законом строки.

Проте колегія суддів вважає, що обставини на які посилається позивач не є такими, що перешкоджали йому звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини.

Як правильно зазначив суд першої інстанції перебування за кордоном не заважало ОСОБА_2 підтримувати відносини зі своїм дідом, своєчасно дізнатися про його смерть та подати заяву до нотаріальної контори поштовим зв'язком.

Також, не зважаючи на те, що позивачу не було відомо про заповіт складений на його ім'я, він у будь якому випадку, як потенційний спадкоємець п'ятої черги за законом, міг проявити звичайну обачність і вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, як пояснила в суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_6, ОСОБА_2 вважав, що його дід ще за свого життя подарував йому на весіллі спірну земельну ділянку, а тому він взагалі не мав наміру приймати спадщину після ОСОБА_5, до якої, окрім зазначеного майно входив і житловий будинок.

Отже, позивач свідомо, за відсутності істотних перешкод для цього, не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття.

Суд першої інстанції у відповідності вимог ст. 212 ЦПК України правильно оцінив докази та обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що позивачу взагалі не було відомо про існування заповіту і це стало причиною пропуску встановленого законом строку прийняття спадщини висновків суду не спростовують.

За таких обставин рішення суду скасуванню не підлягає з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 202, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскарженою в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: