г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/682/16-ц
Номер провадження 2/213/594/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі : головуючого судді : Мазуренко В.В., при секретарі судового засідання: Гусаровій О.С., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору про надання туристичних послуг, стягнення моральної шкоди, матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, та вказала, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов,язання: не всі документи подав до візового центру, невірні відомості вказав у анкеті, не сплатив обов,язкові платежі, не здійснив страхування позивача, - у зв,язку з чим їй було відмовлено у відкритті візи. Також запізно повідомив про відмову у візі, через що позивач понесла витрати на проїзд у м. Львів. В закордонному паспорті проставлено печатку невідомими особами з невідомим змістом. Не повернули кошти за договором, проігнорували заяву про переказ коштів на р/р позивача. Просила стягнути з відповідача 8190 грн сплачених за договором, 296,42 грн додаткових витрат за проїзд до м. Львів, інфляційні витрати та 3% річних 671,58грнт та 245,70грн відповідно. Зазначила, що їй було завдано моральну шкоду 15000 грн незаконними діями відповідача, у зв,язку з чим вона не отримала візу, не поїхала у подорож, переживала, у зв,язку з чим зверталась до лікаря. За неналежне виконання договору просила стягнути з відповідача пеню 3% за день за період з 19.09.2016р. по 31.10.2015р. 10565,1 грн. Просила розірвати договір.

Представник відповідача надала суду заперечення, відповідно до яких позивач була особисто присутня у візовому центрі посольства для здачі біометричних даних, які необхідні при розгляді питання про надання візи таким чином спростовується твердження не сплати візового та консульського зборів, оскільки без їх сплати документи на отримання візи не приймаються та не розглядаються. Щодо закордонного паспорту позивача вказали, що позивач його отримала. Щодо вимоги про повернення 8190 грн зазначила, що не підлягає задоволенню, оскільки візу позивачу не відкрили не з вини відповідача. Зазначено, що відповідач не відмовлявся повернути позивачу вказану суму за вирахуванням сум зборів візового та консульського, але позивач не з,являється для отримання. Щодо стягнення вартості квитків за проїзд зазначено, що позивача було завчасно повідомлено про те, що візу не відкрито та не потрібно їхати до м. Львів, тому дані суми не підлягають стягненню. Моральна шкода не підлягає задоволенню, оскільки між сторонами договірні відносини, якими відшкодування моральної шкоди не передбачено. Оскільки відповідач повідомив позивачу про добровільне повернення коштів за вирахуванням сплачених зборів, - відсутня відповідальність за ст. 625 ЦК України.

В судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити, посилався на обставини вказані в позові.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити, посилалась на обставини викладені в письмовому запереченні.

Позивач, допитана в якості свідка суду пояснила, що вона з відповідачем уклала договір, за яким мала поїхати в туристичну поїздку. Зазначала, що сплатила кошти. Працівник відповідача заповнила замість неї анкету. Вона їздила до візового центру. Позивачу в день виїзду до м. Львів подзвонили та повідомили, що їй у візі відмовлено, повідомляли про відсутність необхідності їхати до м. Львів. Позивач поїхала до м. Львів, у автобус з туристами її не пустили, вказавши, що її немає у списках. Позивач повернулась до м. Кривого Рогу, вимагала у відповідача повернути кошти за договором, але гроші їй не повернули. У зв,язку з цим вона отримала моральні страждання, переживала, нервувала, зверталась до лікаря.

Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно Агентського договору №0001502 від 22.03.2007р. ТОВ Аккорд-Тур уклав договір з СПД ОСОБА_2, відповідно до якого турагент (СПД ОСОБА_2) зобов,ячався за плату надавати Туроператору (ТОВ Аккорд-Тур) послуги з реалізації третім особам туристичного продукту. Турагент діє від іменті, за рахунок, в інтересах та під контролем Туроператора. Туроператор надає Турагенту права на посередництво по продажу туристичного продукту, що попередньо організується та забезпечується Туроператором (а.с.95-96,101,102).

Відповідно до Договору від 29.07.2015р. між позивачем та відповідачем, відповідач взяв на себе зобов,язання реалізації туристичної подорожі за маршрутом Автобусний тур за програмою «Жажда приключений: Амстердам, Париж и Прага». Продолжительность тура з 19.09.2015р. по 26.09.2015р. Страхове відшкодування 30000 евро. Турист внесений в заявку вказана ОСОБА_1 Вартість 8190 грн, прописом вказано 7587грн. (а.с.11-13).

Відповідно п.3 Договору Відповідач зобов,язаний забезпечити позивача документами необхідними для підтвердження статусу турист, надати інформацію про тур, права, обов,язки, правила безпеки.., умови страхування, порядок відшкодування збитків,…

Відповідно п.4 Договору У випадку невиконання з вини відповідача договірних обов,язків він несе відповідальність перед позивачем у вигляді грошової компенсації. Турист несе відповідальність за правильність оформлення та достовірність змісту наданих тур агенту документів необхідних для організації тура. У випадку невиїзду туриста внаслідок невірного оформлення паспорту, всі фінансові витрати (анулювання поїздки) несе турист.

Позивачем було сплачено 8190 грн. за вказаним договором відповідачу (а.с.14).

Порядок надання віз громадянам для вїзду до країн Європейського Союзу регламентований Кодексом Спільноти з візових питань (Візовий Кодекс) встановлений ОСОБА_3 № 810/2009 ЄВРОПЕЙСЬКОГО ПАРЛАМЕНТУ та РАДИ, від 13 липня 2009 р.

Відповідно до ч2 ст 1 Візового Кодексу встановлено, що Положення даного ОСОБА_3 стосуються всіх громадян третіх країн, яким необхідна віза під час перетину зовнішніх кордонів держав-членів ЄС відповідно до ОСОБА_3 (ЄС) № 539/2001 від 15 березня 2001 року, який містить перелік третіх країн.

Відповідно до ч 4 ст. 9 Візового Кодексу визначено, що заявку до консульства може подавати заявник або акредитовані комерційні посередники.

При подані заявки заявник зобовязаний надати аплікаційну форму, надати проїзний документ, надати фотокартку згідно стандартів визначених ОСОБА_3 (ЄС) 1683/9, надати дозвіл на зняття відбитків пальців, сплатити консульський збір, надати додаткові документи відповідно до Статті 14 та Додатку II, надати докази наявності відповідного та дійсного туристичного медичного страхування згідно із Статтею 15. Відповідно до ч 3 ст 10 Візового Кодексу.

Ч 2 ст. 13 Візового Кодексу визначено, що при поданні першої заявки заявник повинен з'явитись особисто. Під час першого візиту він зобов'язаний надати наступні біометричні дані: фотокартку, відсканоновану або зроблену під час подання заявки та відбитки десяти пальців, від скановані цифровим способом.

У главі ІІІ Розгляд заявок та прийняття рішень Візового Кодексу , а саме у ч 1 ст. 19 зазначено, що Уповноважене консульство зобовязане перевірити, чи: заявка подана протягом терміну, заявка містить перелік складових зазначених у ч 3 ст 10, відскановано біометричні данні, оплачено консульський збір.

Ч 2 ст 19 визначено, що якщо уповноважене консульство визначить, що умови, зазначені у пункті 1, виконані, заявка повинна бути прийнята і консульство повинне: дотримуватись процедур описаних у ст.8 та проводити подальший розгляд заявки.

Ч 3 ст 19 визначено, що якщо уповноважене консульство встановить, що умови, зазначені у пункті 1, не дотримані, заявка вважатиметься неприйнятною і консульство одразу: повертає аплікаційну форму та інші документи подані заявником, знищує отримані біометричні данні, повертає сплачений консульській збір та не розглядатиме заявку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач їздила до візового центру, подавала документи, відбитки.

Згідно відповіді ТОВ Аккорд-Тур на звернення відповідача, щодо замовлення №638186 туриста ОСОБА_1, документи туриста ОСОБА_1 були подані у Візовий центр та було оплачено консульський збір 830 грн та візовий збір 650 грн. Також роз,яснено, що окрім ОСОБА_1 були інші туристи, та консульський і візовий збір сплачувався також і за них (а.с.92).

З копії квитанції, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, видно, що за п.1 вказано позивача, вказано паспорт №ES387250, та видно проплати візового та консульського зборів 830грн та 650грн, всього 1480грн (а.с.93). В судовому засіданні оглядався оригінал закордонного паспорта ОСОБА_1 №ES387250.

Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідачем було сплачено візовий та консульський збір за ОСОБА_1 за договором від 29.07.2015р. туристичної подорожі за маршрутом Автобусний тур за програмою «Жажда приключений: Амстердам, Париж и Прага», та в даній частині договір відповідачем виконано.

Згідно підтвердження замовлення №638186, відповідач підтвердив замовлення, де туристом №1 вказана ОСОБА_1, вказано тур, дата, час відправлення, прибуття, проживання. Вказано страхування у вартості туру, іншф послуги:% дані про прибуття туриста, консульський збір, послуги call center. Вказано перелік необхідних документів які необхідно надати: оригінал закордонного паспорту, підписана туристом аплікаційна форма, два фото, копію всіх сторінок українського паспорту, копію РНОКПП, копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про шлюб, довідку з місця роботи. Роз,яснино процедуру реєстрації туриста в консульстві, про аплікаційну форму. Вказано, що для оформлення віз документи приймаються тільки після оплати замовлення. Вказано, що Аккорд-Тур не несе відповідальність за затримання консульством документів для перевірки, за відмову у видачі візи… Згідно електронного листування відповідача, заявку на туриста ОСОБА_1 було сформовано 17.08.2015р. (а.с.117). 03.09.2015р. відповідачу було направлено лист Аккорд-тур, згідно якому були отримані документи по замовленню 638186 на ОСОБА_1 (а.с.118).

Згідно акту-звіту наданих послуг №12993 від 26.09.2015р. загальна вартість тура без ПДВ склала 7517,63грн (а.с.119).

З листа-відповіді ТОВ Аккорд-Тур відповідачу від 18.11.2016р. видно, що для отримання шенгенської візи в туристичних цілях необхідно подати документи: анкету, кольорове фото, закордонний паспорт, копію паспорта, страховий поліс, резервація готелю, резервація квитків, довідка з місця роботи, довідка з банку. Повідомлено, що турист ОСОБА_1 була застрахована, страховий поліс включав медичне страхування та від нещасного випадку, але оскільки їй було відмовлено в отриманні шенгенської візи,- страховий поліс було анульовано, кошти повернуті, тому оригінал страхового полісу надати не можуть (копія листа від 18.11.2016р.).

Враховуючи вказане, суд вважає спростованим твердження позивача, що відповідачем не було виконано умови спірного договору, щодо страхування позивача.

Згідно повідомлення з Посольства королівства Нідерландів в Україні, в разі відмови у візі, заявник отримує офіційний лист із зазначеною причиною відмови та інформацію про процедуру апеляції (а.с.44,48).

На а.с. 97-98,99 надана сторонами копія офіційного листа посольства із зазначеною причиною відмови та інформацію про процедуру апеляції ОСОБА_1, складений на іноземній мові.

Ст 20 Візового Кодексу встановлено штамп, який вказує, що заявка є прийнятною. Коли заявка вважається прийнятною, уповноважена консульська установа повинна поставити штамп у проїзному документі заявника. Штамп повинен відповідати зразку, вказаному у Додатку III, та повинен ставитись відповідно до положень даного Додатка.

Відповідно до Додатку ІІІ встановлений УНІФІКОВАНИЙ ФОРМАТ ОСОБА_4 ШТАМПУ, ЩО ЗАЗНАЧАЄ ПРИЙНЯТТЯ ВІЗОВОЇ ЗАЯВКИ ДО РОЗГЛЯДУ. Тип візи visa код країни 1 Дата подання заявки установа, до якої подано заявку. Приклад: C visa FR 22/04/2009 Consulat de France Djibouti Штамп має бути поставлено на першу доступну сторінку, що не містить позначок у подорожному документі. Згідно Додатку 7, пункт 1.1. Визначається абревіатура назв Держав Шенгенської зони, так Нідерданди позначаються як «NL».

Згідно копії закордонного паспорта позивача ES387250, міститься відмітка про відмову у відкритті візи Посольством Королівства Нідерландів (а.с.123-124). Суд зазначає, що твердження позивача, що напис зроблено невідомими особами, є підробним, не підтверджується доказами, та спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у візі з причин: посольство вбачає, що надана інформація щодо підтвердження мети та умов запланованого перебування виявилась недостовірною та намір залишити територію держав-членів ЄС після завершення терміну дії візи не підтверджений.

Таким чином суду не доведено, що у відкритті візи позивачу було відмовлено з вини відповідача. Суд вважає встановленим, що відповідачем виконано умови спірного договору

В п.4.9 Договору вказано, що турагент не несе відповідальність за відмову консульства у відкритті в,їздних віз.

Таким чином відповідач не несе відповідальності перед позивачем за відмову у відкритті віз.

Відповідно до п.5.6 Договору, у випадку відмови у видачі віз одному або декільком учасникам поїздки в країну відвідування з незалежних від тур агента обставин туристу повертається вся вартість услуг за даним договором, сплачена туристом за виключенням консульського збору та послуг візового центру. 8190 грн (сума сплачена позивачем за договором) 830 грн +650 грн (візовий та консульський збір).

Позивач направляла відповідачу вимогу про розірвання договору, повернення 8190грн. та повернення їй закордонного паспорту (а.с.15,16).

16.10.2015р. відповідач направив позивачу лист-відповідь, відповідно до якої повідомляли позивачу, що закордонний паспорт їй було повернуто 26.09.2015р., роз,яснено, що сума 8190 грн підлягає поверненню за вирахуванням вартості візового та консульського збору, також вказано про штраф. Вказано, що кошти позивач має можливість отримати особисто (а.с.120-121,122).

Враховуючи, що відповідач вказав, що добровільно поверне позивачу кошти за договором за вирахуванням сплачених зборів, та на даний час кошти не повернуті, оскільки особисто позивач за коштами не прийшла, а в наданій заяві про переказ на розрахунковий рахунок не додано довідку про те чий це рахунок, задля недопущення помилок при переказі.

Таким чином, вимога про стягнення всієї суми вартості туристичної поїздки в сумі 8190 грн не підлягає задоволенню, стосовно цієї суми за вирахуванням сплачених консульського та візового збору відсутній спір, оскільки відповідач повідомляв позивача про добровільне повернення цих коштів, але позивач не з,явилась для їх особистого отримання, для перерахування безготівковим рахунком позивачем не було надано підтвердження, що вказаний рахунок її.

В судовому засіданні встановлено з пояснень позивача, пояснень наданих позивачем допитаною в якості свідка, та з тексту первісного позову, що позивачу завчасно було повідомлено про відмову у візі, та що до м. Львів не потрібно їхати.

18.09.2015р. позивач виїхала до м. Львів, 20.09.2015р. з м. Львів виїхала до м. Кривий Ріг потягом (а.с.17), вартість квитків 143,41 грн та 153,01грн.

Враховуючи вказане, суд вважає, що вартість квитків не підлягає стягненню з відповідача.

21.09.2015р. позивач перебувала на прийомі в лікаря терапевта, діагноз ГБ (криз) (а.с.18). Також надано кардіограму ОСОБА_5, діагноз тахікардія (а.с.19).

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Між сторонами виникли договірні відносини та умовами укладеного між ними договору не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Стаття 23 ЦК України передбачає відшкодування моральної шкоди у разі виникнення деліктних правовідносин.

Як встановлено в судовому засіданні,- між сторонами існували договірні відносини. Заподіяння моральної шкоди позивач мотивувала неналежним виконанням відповідачем зобовязання по договору надання туристичних послуг, що призвело до погіршення стану здоров,я.

Застосування до спірних правовідносин ст. 23 ЦК України і стягнення на користь позивача моральної шкоди неможливе, оскільки договором така відповідальність не передбачена.

Враховуючи, що відповідач повідомив позивача, про добровільне повернення коштів сплачених за спірним договором за вирахуванням консульського та візового зборів, повідомив порядок їх отримання, але позивач для їх отримання до відповідача не з,являється, суд вважає, що не підлягає стягненню з відповідача інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ч.2 ЦК України.

Ч 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг), а саме визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ч 1 ст. 32 Закону України «Про туризм» визначено, цивільно-правову та інші види відповідальності суб'єктів туристичної діяльності, а саме визначено, що за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Відповідно до умов договору стягнення пені у розмірі 3 % не передбачена.

Суд зазначає, що послуга в повному обсязі не було надано позивачу не з вини відповідача та внаслідок порушення умов договору, а через неможливість вїзду позивачки до Королівства Нідерландів, внаслідок відмови останній у отримання візи, за що відповідач відповідальності не несе.

Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи, що суду не доведено істотного порушення договору стороною відповідача, - вимога про розірвання договору не підлягає задоволенню.

Таким чином позов не підлягає задоволенню повністю.

На підставі ст.ст. 23, 526, 611, 625, 651, 852, 857 ЦК України, ст. 4,10,18 ЗУ "Про захист прав споживачів", ст. ст. 10,11,27,31,60, 79, 88,197, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору про надання туристичних послуг, стягнення моральної шкоди, матеріальних збитків.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня проголошення рішення, для осіб, які не були присутні з моменту отримання копії рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 05.12.2016р.

Суддя: В.В.Мазуренко