Справа №583/2565/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мовчан Н. В.
Номер провадження 22-ц/788/1723/16 Суддя-доповідач - Собина О. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 вересня 2016 року

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

05.08.2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до місцевого суду з позовом до ОСОБА_3 і просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» основну суму боргу за кредитним договором № 50009857 від 12.08.2013 у розмірі 219931,34 грн., збитки у розмірі 12712,50 грн., штраф у розмірі 23794,39 грн., пеню у розмірі 291,46 грн., 3% річних у розмірі 291,31 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1276,49 грн., що разом складає 258297,49 грн., шляхом звернення стягнення на транспортний засіб марки VW, модель Роlo Sedan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598 куб.см., 2013 р.в., заставною вартістю 127814,12 грн., шляхом його вилучення на користь позивача та подальшого його продажу з публічних торгів.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 вересня 2016 року позовну заяву ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором № 50009857 від 12.08.2013р. у загальному розмірі 245021 грн. 00 коп., у тому числі, основна сума боргу у розмірі 219931,34 грн., збитки у розмірі 712,50 грн., штраф у загальному розмірі 23794,39 грн., пеню у розмірі 291,46 грн., 3% річних у розмірі 291,31 грн., шляхом звернення стягнення на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Роlo Sedan, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598 куб.см., рік випуску 2013р., заставною вартістю 127814,12 грн., шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» та подальшого його продажу з публічних торгів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2450 грн. 16 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1398 грн. 25 коп.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 не погодився з рішенням місцевого суду і звернувся з апеляційною скаргою, та посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно не було враховано, що розмір платежів на сплату кредиту підлягає розрахунку за курсом наведеним у кредитному договорі (8,1255 грн./дол.США, ), а не за курсом зазначеним у позовній заяві (22092 грн./дол. США). Вважає, що відсутні були підстави для нарахування та стягнення штрафу та пені за кредитним договором, а також збитків. Вважає, що кредитний договір є нікчемним.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника відповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам закону виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12.08.2013 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3, за участю поручителя ОСОБА_6, було укладено кредитний договір № 50009857 відповідно до умов якого ОСОБА_3 було надано кредит у сумі 108642,00 грн. що еквівалентно 13370,50 доларів США, курс обчислення - філія «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», що дорівнює - 8,1255грн./долар США з процентною ставкою 9,90% змінна ставка відповідно до ст. 2.3. Загальних умов кредитування; строк кредиту 60 місяців. Цільовим призначенням кредиту було визначено - придбання автомобіля марки Volkswagen, модель Polo Sedan, рік випуску 2013; спосіб надання кредиту - перерахунок коштів на рахунок ТОВ «Автомир». Сторони кредитного договору погодили, що усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені у гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному відповідно до ст. 1.3. Загальних умов кредитування. Договір між сторонами та за участю поручителя - ОСОБА_6 складають цей кредитний договір, Загальні умови кредитування, графік погашення кредиту, а також додаткові умови та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами та Поручителем у відношенні кредиту (т.1, а.с.13-22).

На виконання умов укладеного кредитного договору 12.08.2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Порше Мобіліті» було узгоджено та підписано графік погашення кредиту за період з 15.09.2013року по 15.08.2018 рік, згідно якого сума платежу у розрахунковий період визначена в розмірі 283,43 долара США, та вказано, що усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до п. 1.3. Загальних умов кредитування, що підтверджується копією графіку.(т. 1, а.с.24-25).

Відповідно до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення договору, у Графіку повернення кредиту, який є невід'ємною частиною цього договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмірі платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених нижче особливостей. Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка, та обмінного курсу за безготівковими операціями, станом на робочий день, що передував дню укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. При цьому сума основної заборгованості за кредитним договором відображається в рахунках, наданих компанією, в українських гривнях відповідно до встановленого сторонами еквіваленту в іноземній валюті за обмінним курсом іноземної валюти за безготівковими операціями станом на робочий день, що передує дню укладення кредитного договору. Сторони погоджуються, що розрахункова сума процентів за відповідний період, після врахування позитивного або від'ємного значення курсової різниці, як зазначено вище, а також сума процентів, що підлягає сплаті за такий період, не можуть мати від'ємне значення. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше ніж на 2 %, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником. Додатково позичальник зобов'язується компенсувати компанії витрати, що пов'язані зі сплатою податків з доходів фізичних осіб (або іншого аналогічного податку), у зв'язку з виникненням у позичальника доходу, пов'язаного зі змінами курсу іноземної валюти, прийнятої сторонами у кредитному договорі, по відношенню до української гривні.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

В силу ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства , звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач за даним позовом ОСОБА_3 вже звертався з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» і вважав, що кредитний договір, окремі пункти Загальних умов кредитування, що є додатком до оспорюваного кредитного договору, графік погашення кредиту порушують його права як споживача, а тому просив визнати їх недійсними та визнати недійсним договір застави транспортного засобу.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено, але ТОВ Порше Мобіліті» не погодилось з рішенням місцевого суду і оскаржило його в апеляційному порядку і рішенням апеляційного суду Сумської області від 10 червня 2015 року було задоволено апеляційну скаргу, рішення місцевого суду скасовано і ухвалене нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за їх безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 10 червня 2015 року було встановлено, що у фотокопії Графіку погашення кредиту від 12.08.2013 року щодо позичальника ОСОБА_3 поданої ним, зазначено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до ст.1.3 Загальних умов кредитування. Також у цьому графіку вказані вартість послуг, пов'язаних з одержанням кредитного договору та орієнтована сукупна вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом .

Оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини ( ч.3 ст.61 ЦПК України), тому і твердження апеляційної скарги про те, що судом не було встановлено, що позивач зобов'язався надати кредит в сумі еквівалентній 13370,50 доларів США є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідач протягом 2013-2014 років належним чином виконував умови укладеного кредитного договорі та сплачував платежі відповідно до укладеного графіку, а у грудні 2013 року здійснив переплату за щомісячним платежем, а тому відповідно до порядку автоматичної рекалькуляції (зменшення) суми кредиту, який передбачений п.3.1.2 Умов кредитування позивачем було здійснено перерахунок (зменшення) усіх чергових платежів передбачених кредитним договором і направлено відповідачу новий Графік погашення кредиту. Відповідач почав сплачувати чергові платежі вже відповідно до нового Графіку погашення кредиту, що є свідченням того, що даний Графік набрав чинності, як це передбаченого п.3.1.2 Умов кредитування.

Виходячи з цього колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності належного погодження з апелянтом нового Графіку погашення кредиту.

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Починаючи з лютого 2015 року, відповідач почав порушувати свої зобов'язання за договором та сплачувати кошти з порушенням строків їх сплати, а з квітня 2015 року він взагалі припинив сплачувати щомісячні платежі і тому відповідно до п.п.3.2.1, 3.3 Умов кредитування відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги. Дана вимога була направлена за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання відповідача, однак в порушення вимог закону та положень Договору кредит повернуто не було.

Відповідно до ст.549, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штраф, пеня), що є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У зв'язку із порушенням боржником укладеного кредитного договору, на підставі п.8.2, п.8.3 Загальних умов кредитування та невиконанням зобов'язань погоджених п.п.3.3, 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 відповідачу було нараховано штраф в загальній сумі 23794 грн. 39 коп. (21728 грн. 40 коп. + 2065 грн. 99 коп.) і тому рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу є законним та обґрунтованим.

Погоджується колегія суддів і з висновком місцевого суду про стягнення пені у розмірі 291 грн. 46 коп., стягнення якої передбачено п. 8.1. Загальних умов кредитування, оскільки, у разі порушення Позичальником терміну оплати будь- якого чергового платежу з повернення Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, Позичальник сплачує Компанії пеню у розмірі 10% (десяти відсотків) річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір в частині стягнення 3 % річних передбачених ст.625 ЦК України місцевий суд обґрунтовано послався на правові позиції висловлені в постановах Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11, від 17 жовтня 2011 р. у справі N 6-42цс11, від 29.05.2013 у справі № 6-39цс13 які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, а також на п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5.

Отже, за порушення умов кредитного договору щодо своєчасного виконання грошового зобов'язання з відповідача обґрунтовано стягнуто 3% річних від простроченої суми у розмірі 291,31 грн.

Погоджується колегія суддів і розміром стягнутих витрат на правову допомогу понесених позивачем у справі.

При цьому місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що згідно із ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховано судом і та обставина, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» укладено договір про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року та додаткова угода № 43 до Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року, додаткова угода № 220 від 15.10.2010 року (т.1, а.с.62-72).

Враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем в галузі права обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, часу витраченого на участь у судовому засіданні з урахуванням загального часу витраченого представниками по наданню юридичної допомоги місцевим судом обґрунтовано було стягнуто з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1398,25 грн.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо нікчемності даного кредитного договору та наявності ознак нечесної підприємницької діяльності, оскільки питання відповідності окремих положень кредитного договору вимогам закону було предметом розгляду іншої цивільної справи (№583/725/15-ц) і в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено, а в рамках даної цивільної справі ці питання не розглядались, а тому не можуть бути предметом розгляду і в межах апеляційної скарги.

В той же час колегія суддів вважає, що місцевим судом помилково було стягнуто з відповідача на користь позивача понесені ним збитки у розмірі 712 грн. 50 коп. на оплату послуг ТОВ «Орум».

При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із п.п. 6.3., 8.5. Загальних умов кредитування, у разі неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за цим договором, компанія має право вживати необхідних, на розсуд компанії, заходів для забезпечення прав компанії, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з позичальником. Витрати компанії за такі дії підлягають відшкодуванню позичальником у повному обсязі. Збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Орум» укладено колекторський договір від 29.03.2011року (т.1,а.с.48-55). За актами здачі-прийняття робіт ТОВ «Орум» та ТОВ «Порше Мобіліті» загальна вартість послуг з урахуванням ПДВ склала 712 грн.50 коп.

В той же час колегія суддів вважає, що п.п.6.3, 8.5 Загальних умов кредитування, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог в цій частині, не було прямо передбачено укладення колекторських договорів з іншими товариствами у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань і позивач, в порушення вимог передбачених ст.ст.10,60 ЦПК України, не обґрунтував необхідність укладення цього договору, не зазначено в чому саме полягали послуги за укладеним договором та обґрунтованість понесених витрат.

Виходячи з цього колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу та рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача заподіяних збитків у розмірі 712 грн. 50 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

У зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та частковим скасуванням рішення місцевого суду, колегія суддів вважає за необхідне

змінити абзац другий резолютивної частини рішення, виклавши його в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором № 50009857 від 12.08.2013р. у загальному розмірі 244308 грн. 50 коп. (двісті сорок чотири тисячі триста вісім грн.) 00 коп., в тому числі: основна сума боргу у розмірі 219931,34 грн., штраф у загальному розмірі 23794,39 грн., пеню у розмірі 291,46 грн., 3% річних у розмірі 291,31 грн. шляхом звернення стягнення на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Роlo Sedan, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598 куб.см., рік випуску 2013р., заставною вартістю 127814,12грн., шляхом його вилучення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та подальшого його продажу з публічних торгів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області у даній справі в частині стягнення збитків у розмірі 712 грн. 50 коп. скасувати, відмовивши в задоволенні цих вимог.

Змінити абзац другий резолютивної частини рішення, виклавши його в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором № 50009857 від 12.08.2013р. у загальному розмірі 244308 грн.50 коп. (двісті сорок чотири тисячі триста вісім грн.) 00 коп., в тому числі: основна сума боргу у розмірі 219931,34 грн., штраф у загальному розмірі 23794,39 грн., пеню у розмірі 291,46 грн., 3% річних у розмірі 291,31 грн. шляхом звернення стягнення на транспортний засіб марки Volkswagen, модель Роlo Sedan, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598 куб.см., рік випуску 2013р., заставною вартістю 127814,12грн., шляхом його вилучення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та подальшого його продажу з публічних торгів».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -