Справа № 467/1530/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2016 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі : головуючого судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

представника Арбузинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до ст. державного виконавця Арбузинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 на дії державного виконавця

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою до ст. державного виконавця Арбузинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на дії державного виконавця Дерій М.А., прохаючи: вирішити питання щодо усунення порушення закону, поновлення порушених його прав і вислухати розяснення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Арбузинського РУЮ ОСОБА_3

У подальшому заявник подав скаргу у новій редакції, в якій прохав вирішити питання про порушення законодавства і невиконання державним виконавцем своїх обовязків, які виразилися у тому, що державним виконавцем не було здійснено дії про заборону виїзду за кордон боржника ОСОБА_4 згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», не було накладено штраф на боржника згідно ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», грубо порушені строки виконання виконавчого провадження, передбачені ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», не було отримано виконавчий збір та витрати, повязані з провадженням виконавчих дій, не було здійснено виїзду по місцю проживання боржника; не було надано по його заяві матеріалів для ознайомлення по виконавчому провадженню. Прохав поновити порушені його права і зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Арбузинського РУЮ ОСОБА_3 виконати ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області згідно ст. 124 Конституції України, зобовязати працівників ДВС Арбузинського РУЮ ознайомити його в залі суду з матеріалами виконавчого провадження у звязку з тим, що він боїться провокаційних дій з їх сторони, притягнути винуватих до відповідальності у порушенні законодавства України.

У судове засідання заявник не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутність.

Заінтересована особа по справі ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце слухання справи.

Представник Арбузинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснив, що виконавче провадження було відкрито 26 листопада 2015 року. По виконавчому провадженню державним виконавцем вчинено всі необхідні дії, перевірено майновий стан боржника шляхом направлення відповідних запитів. Боржника було викликано державним виконавцем повісткою на 3 березня 2016 року, у звязку з її неявкою державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем її проживання, у ході якої було встановлено, що боржник відсутня за місцем проживання. Строки виконання по провадженню не порушені, оскільки воно знаходилося у рамках зведеного виконавчого провадження, тому строк повинен рахуватися з 24 грудня 2015 року. Державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору 18 грудня 2015 року. 20 квітня 2016 року заявник подав заяву до відділу про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, однак у день подачі з матеріалами виконавчого провадження не ознайомлювався, у телефонному режимі повідомив, що ознайомиться через тиждень. Однак у визначений термін не зявився до відділу, а подав скаргу начальнику відділу, за результатами якої 15 червня 2016 року йому була надана відповідь. У звязку з відсутністю майна у боржника 23 червня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві. 1 вересня 2016 року заявник повторно предявив виконавчий лист до виконання.

Вислухавши представника відділу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 1703 грн. 23 к. перебував на виконанні у Арбузинському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Постановою державного виконавця Дерій М.А. від 26 листопада 2015 року провадження по виконанню вказаного виконавчого листа було відкрито.

23 червня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань,

покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Із наведеного випливає, що це право державного виконавця, а не обовязок, тому вимоги заявника щодо бездіяльності державного виконавця з вказаної підстави не підлягають задоволенню.

Твердження заявника про те, що державним виконавцем не було накладено штраф на боржника на підставі ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у порушення вимог закону не заслуговують уваги, оскільки вказана правова норма передбачає відповідальність для боржника у виді накладення штрафу за невиконання рішення суду, що зобов'язує боржника виконати певні дії або рішення про поновлення на роботі. Державним виконавцем по даній справі виконувалося рішення суду про стягнення коштів, а не рішення, визначені ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Також суд не погоджується з доводами заявника про порушення державним виконавцем строків виконання виконавчого провадження на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки цією нормою у редакції Закону на момент проведення виконавчих дій було передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. а з виконання рішення

немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства,

установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до постанови державного виконавця від 24 грудня 2015 року виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення коштів з заявника було приєднано до зведеного виконавчого провадження, а 23 червня 2016 року виведено із його складу. Оскільки вказане виконавче провадження перебувало у складі зведеного виконавчого провадження, де строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа, то підстав стверджувати про порушення державним виконавцем строків його здійснення, немає.

У матеріалах виконавчого провадження є постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 18 грудня 2015 року. Тому доводи заявника про неприйняття державним виконавцем вказаної постанови є необґрунтованими.

Разом з тим заявником не доведено, що внаслідок нестягнення державним виконавцем від боржника витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій були порушені його права та інтереси як стягувача по виконавчому провадженню. Кошти виконавчого збору, стягнутого з боржника та стягнуті з боржника витрати, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій є коштами виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тим більш, що у відповідності до ч.5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, повязаних з

організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі

необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону.

Тому, у разі відсутності витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, їх стягнення державним виконавцем з боржника не відповідало б вимогам закону.

Виїзд за місцем проживання був здійснений державним виконавцем 30 березня 2016 року, про що складено відповідний акт.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений обовязок державного виконавця на надання сторонам виконавчого провадження можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, ст. 12 цього Закону передбачено право сторін на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Доводи заявника про те, що державним виконавцем було відмовлено по його заяві від 20 квітня 2016 року у наданні матеріалів для ознайомлення по виконавчому провадженню не підтвердженні доказами по справі.

У звязку з чим вимоги заявника про покладення обовязку на працівників ДВС Арбузинського РУЮ ознайомити його в залі суду з матеріалами виконавчого провадження у звязку з тим, що він боїться провокаційних дій з їх сторони не підлягають задоволенню.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, у звязку з відсутністю підстав для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 до ст. державного виконавця Арбузинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала набирає чинності, якщо не буде подано апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Т.М.Кологрива