Справа № 752/2809/16-ц
Провадження №: 2/752/2710/16
07 червня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,
при секретарі Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про відшкодування шкоди,-
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 28.07.2015 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля "Рено Сандеро", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого являється позивач, та автомобіля "Рено трафік", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходився під керуванням Відповідача1.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2015 року Відповідача1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3111/258/001207 (Договір страхування), укладеним між позивачем та Відповідпчем 2, забезпеченим транспортним засобом являється автомобіль "Рено Сандеро", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
Предметом даного договору є майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним ій на праві власності автомобілем "Рено Сандеро", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
Відповідачем 2 відшкодовано позивачу заподіяну майнову шкоду у розмірі 62 446 гривень 39 копійок, проте позивач не погоджується з розміром страхового відшкодування, оскільки виплата страхового відшкодування була проведена на підставі рахунку гарантійного СТО ТОВ "Арма Моторс" із застосуванням 15% знижки, якою позивач скористатись не могла.
В зв'язку з тим, що ПрАТ "СК"Універсальна" відповідно п. 9.6.2 Договору страхування відшкодовує лише частину матеріальної шкоди, позивач вважає, що різницю між страховим відшкодування та вартістю відновлювального ремонту, встановленої експертною оцінкою, має відшкодувати заподіювач шкоди, а саме Відповідач1.
В судовому засіданні позивач позовні позов підтримує повністю, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Та вказала, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідачі, які повідомлялись в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились.
Направлений судовий виклик Відповідачу 1 повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
Відповідач 2 надав суду письмові заперечення проти позовних вимог та просив розгляд справи провести без участі представника сторони.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.07.2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Рено Сандеро", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого являється позивач, та автомобіля "Рено трафік", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходився під керуванням Відповідача1.
Винним у скоєному ДТП за постановою Голосіївського районного суду м. Києва визнано Відповідача 1.(а.с.9,10).
Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3111/258/001207 (Договір страхування), укладеним між позивачем та Відповідпчем2, забезпеченим транспортним засобом являється автомобіль "Рено Сандеро", державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Предметом даного договору є майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним ій на праві власності автомобілем "Рено Сандеро", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.(а.с.11).
Відповідно до п. 9.6 Договору страхування Страховик здійснює страхове відшкодування в розмірі прямого збитку, але не більше страхової суми, вказаної в договорі страхування, за вирахуванням франшизи.
П. 10.17 Договору страхування встановлено, що у випадку, коли страхове відшкодування сплачується Страхувальнику (Вигодонабувачу) шляхом перерахування на рахунок СТО, сума податку на додану вартість відшкодовується в складі страхового відшкодування, за умови, що СТО (особа, яка здійснила відновлювальний ремонт ТЗ (надала послуги та/або товари)) є платником вказаного податку.
Позивач подала до страхової компанії заяву, в якій просила страхове відшкодування перерахувати на рахунок СТО ТОВ "Авто Спец Сервіс ЛТД", яке не являється платником податку на додану вартість.
В зв'язку з тим, що виплата страхового відшкодування була сплачено Відповідачем 2 на рахунок СТО ТОВ "Авто Спец Сервіс ЛТД", яке не являється платником податку на додану вартість, Відповідачем 2 правомірно при розрахунку страхового відшкодування було вирахувано розмір ПДВ.
Проте, суд погоджується з доводами позивача, про те, що Відповідачем2 при виплаті страхового відшкодування незаконного застосовано 15 % знижки, оскільки позивач не могла скористатись даною знижкою, бо страхове відшкодування було перераховане Відповідачем 2 на СТО ТОВ "Авто Спец Сервіс ЛТД", яке не надавало будь-якої знижки. Також варто зазначити, що знижка, яку надаволо СТО ТОВ "Арма Моторс" на момент перерахування коштів вже не діяла, оскільки рахунок із знижкою діяв лише на протязі двох банківських днів, а саме до 02.09.2015, а виплата страхового відшкодування була проведена 04.09.2015.
Крім того, судом досліджено умови Договору страхування та встановлено, що Договір страхування не передбачає виплату страхового відшкодування із вирахуванням знижки, яку може надати гарантійне СТО.
П. 9.6.2 Договору страхування встановлено, що якщо під час дії договору курс долара США за офіційним курсом НБУ зросте більше ніж на 20% і страхова сума по Договору буде нижчою ніж дійсна вартість ТЗ на момент настання страхового випадку, відповідальність Страховика по відшкодуванню збитку зменшується пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку.
Як вбачається із аварійного сертифіката Відповідача2, з урахуванням п. 9.6.2 Договору страхування, на момент страхового випадку відношення страхової суми до дійсної вартості ТЗ складає 73%, відповідно розмір 15 % знижки, який незаконно було вирахувано із суми страхового відшкодування підлягає стягненню в розмірі 15 257,4 грн. х 73% = 11 137 гривень 90 копійок.
Судом були досліджені письмові заперечення Відповідача2 на позов, але погодитись з ними суд не може, оскільки встановлено, що Відповідачем незаконно здійснено розрахунок страхового відшкодування із урахуванням 15% знижки.
Сума страхового відшкодування, яку поросить стягнути позивач, відповідає наданому відповідачем2 рахунку без врахування знижки.
Наведені обставини справи свідчать, що Відповідачем2 сплачено не повну суму страхового відшкодування, внаслідок чого позовна вимога щодо стягнення 11 137 гривень 90 копійок страхового відшкодування підлягає задоволенню.
Крім того, Договором страхування, а саме п. 6.1.3, встановлено обовязок страховика при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений п. 9.5 цього Договору. За несвоєчасну сплату страхового відшкодування Страховик сплачує пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,05% від належної до виплати суми.
п. 9.5 Договору страхування передбачено, що страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 12 календарних днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.
Початковою датою нарахування штрафних санкцій відносно Відповідача 2 являється 05.09.2015 року (12 календарних днів з дня підписання страхового акту).
З огляду на умови Договору страхування суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з Відповідача2 пені за прострочення страхової виплати у сумі 11 137 гривень 90 копійок за період з 05.09.2015 року по 18.02.2016 року, розмір якої становить 930 гривень 01 копійка.
Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з того, що не виплачене відповідачем страхове відшкодування є грошовим зобов'язанням, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат на користь позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача 152 гривні 88 копійок - 3% річних і - 517 гривень 22 копійки. інфляційних витрат.
Також судом встановлено, що відповідно до звіту № 54/08/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобі від 28.08.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено Сандеро", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 124 959,92 грн., з врахуванням 14 229,05 грн. величини втрати товарної вартості.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно звіту № 54/08/15 від 28.08.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено Сандеро", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 124 959,92 грн., з врахуванням 14 229,05 грн. величини втрати товарної вартості.
Крім того, позивачем понесені додаткові витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту. За проведення незалежної експертизи (звіт № 54/08/15) позивач заплатила 800 грн., що підтверджуються товарним чеком від 28.08.15 р.
Суд погоджується з зробленим позивачем розрахунком загальної сума збитків, що підлягає стягненню з Відповідача 1 яка розрахована наступним чином:
- 124 959,92 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля, згідно експертизи;
- 11 137,9 грн. відшкодування, що підлягає стягненню з Відповідача 2;
- 800 грн. витрати понесені за проведення експертизи.
Зважаючи на наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача1 матеріальної шкоди у сумі 52 175 гривень 63 копійки підлягають задоволенню.
Також з Відповідача 1 підлягають стягненню інфляційні витрати та 3% річних.
Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 1986 гривень 15 копійок інфляційних втрат та 879 гривень 12 копійок - 3% річних.
Суд також погоджується з доводами позивача щодо нанесення моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу.
У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
За приписом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За законом моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром його відшкодування.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб".
Виходячи з наведеного, позов в частині стягнення з Відповідача1 2000 гривень у відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню.
Ураховуючи те, що позов підлягає задоволенню, на підставі ст. 88 ЦПК України з Відповідача 1 та Відповідача 2, пропорційно сумі задоволених вимог підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.
Враховуючи наведене, на підставі 10, 11, 60, 79, 88, 179, 209, 212-215, 218, 222, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 22, 23,526, 979, 990, 1166-1168, 1187, 1192 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 54 366,78 грн. (п'ятдесят чотири тисячі триста шістдесят шість гривень 78 копійок), з яких: 52 175,63 грн. (п'ятдесят дві тисячі сто сімдесят п'ять гривень 63 коп.) - відшкодування матеріальної шкоди; 205 грн. (двісті пять гривень 00 коп.) - 3% річних; 1986,15 грн. (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят шість гривень 15 коп.) - інфляційні втрати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. (дві тисячі гривень). Стягнути з ОСОБА_2, пропорційно сумі задоволених вимог, на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору 563 гривні 63 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", пропорційно сумі задоволених вимог, на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору 127 гривень 35 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою одного з відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко