Справа № 140/1401/16-ц
№ 2/140/630/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

21.11.2016 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєкєєнка В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що на праві приватної власності, в рівних частках, по 1/2 частині кожному з них належить житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований по вул. Кривоноса, 28, м.Немирів Вінницької області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.05.2016 року.

В належному їм будинку зареєстрований ОСОБА_3, який являється сином позивача ОСОБА_1

Близько одного року назад, а саме з 15 серпня 2015 року, ОСОБА_3 постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

У звязку із реєстрацією відповідача в будинку позивачів, вони не мають можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг, що змушує їх нести додаткові витрати.

Так як відповідач не має ніяких прав до будинку позивачів, ні як власник, ні як квартиронаймач, а тому добровільно обравши інше місце тимчасового проживання, відповідач втратив право на користування належним будинком, у звязку з чим позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісти відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом 6-ти місяців. ОСОБА_3 відсутній по місцю зареєстрованого проживання більше року, а отже він втратив право на користування даним житловим приміщенням.

Тому, позивачі просять суд ухвалити рішення про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю підтримали позовні вимоги, просять позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних доказів.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засідання підтвердили те, що ОСОБА_3 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 та не проживає з батьком в одній квартирі більше року.

Заслухавши доводи позивачів, покази свідків, які підтвердили, що відповідач понад рік проживає за іншою адресою в м.Немирів Вінницької області, дослідивши матеріали справи в межах наданих доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне:

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 травня 2016 року та з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить в рівних частках житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований по вул.Кривоноса, 28 в м.Немирів Вінницької області (а.с.9-13).

З копії домової книги вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за місцем проживання позивачів в їхньому житловому будинку, однак, з показів позивачів та свідків з 15 серпня 2015 року за зазначеною адресою не проживає (а.с.6-8).

Згідно ст. 405 ЦК України при відсутності члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що в силу ст.71, 72 ЖК України відповідач вважається таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: м.Немирів вул.Кривоноса, 28 Вінницької області.

Зі змісту ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року за №1382-ІV слідує, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, у тому числі остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.

Позивачі просять захистити їх права, як власників будинку, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

За таких обставин та у контексті наведених вище правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 таким, що втратили право на користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.391,405 ЦК України, ст.72 Житлового кодексу України,ст.ст.10, 11, 212, 214-215, ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування в житловому будинку АДРЕСА_1 з 15 серпня 2015 року, який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив, за заявою відповідача, протягом 10 днів з дня отримання ним копії даного рішення.

Позивачами на рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 діб.

Головуючий: