Справа № 415/3241/15-ц
Провадження № 2/415/958/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретарів Нескородової Г.А., Бадаєвої А.Р.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Дочірного підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду з позовом до Дочірного підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона працювала на посаді завідуючої виробництвом в порядку переводу з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» до Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат». 22.04.2015 року її було звільнено з роботи згідно з наказом директора «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» ОСОБА_3 від 22.04.2015 № 30 відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Позивач вважає звільнення незаконним з наступних підстав. Звільнення відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України здійснюється у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. У мотивувальній частині наказу зазначено, що її звільнено, у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин своїх посадових обовязків і правил внутрішнього трудового розпорядку, неодноразовим притягненням її до дисциплінарної відповідальності на підставі наказів № 45 від 15.12.2014р., № 1 від 13.01.2015р., № 21 від 27.02.2015р., а також клопотанням трудового колективу столових № 11 і № 18, викладеного у протоколі № 1 від 31.03.3015р. Однак, звільнення за п. 3. ст. 40 КЗпП України, повязане з переліченими у наказі випадками притягнення її до дисциплінарної відповідальності, є подвійним притягненням до дисциплінарної відповідальності, що грубо порушує вимоги ст. 61 Конституції України. Таким чином, підставою для її звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП стали порушення, за які вона вже була піддана дисциплінарній відповідальності у виді догани на підставі наказів № 45 від 15.12.2014р., № 1 від 13.01.2015р., № 21 від 27.02.2015р. Стаття 61 Конституції України забороняє подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Частиною 2 статті 149 КЗпП України передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне стягнення. В п. 22 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.2992 року № 9 Пленум Верховного суду України зазначив, що при звільненні за порушення трудової дисципліни власник або уповноважений ним орган зобовязаний дотримуватися вимог статей 147-1, 148, 149 КЗпП України, зокрема, перевіряти чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення. У звязку з тим, що за проступки, перелічені в наказі, до неї вже застосовувалися дисциплінарні стягнення, тому позивач вважає, що відповідач не міг звільнити її за ці ж проступки. Оскаржити накази про оголошення їй догани № 45 від 15.12.2014р., № 1 від 13.01.2015р., № 21 від 27.02.2015р., вона не мала можливості, оскільки проживає на території, яка є тимчасово не підконтрольною Україні. Підсудність справ Алчевського міського суду Луганської області розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 271/38/14 від 02.09.2014р., але через знаходження Лисичанського міського суду Луганської області на значній відстані від м. Алчевська, через проведення активних бойових дій, що призвели до обмеження переміщення з непідконтрольної Україні території на підконтрольну, через закриття з серпня 2014р. в м. Алчевську всіх поштових відділень і поштове сполучення, позивачка була позбавлена можливості звернутися до Лисичанського міського суду із позовами про оскарження наказів про оголошення догани, які вона вважає незаконними. Позивач намагалась оскаржити останній наказ від 27.02.2015р. до комісії з трудових спорів Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», однак зясувала, що такої комісії немає. Зверталась зі скаргами на незаконне оголошення догани до Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», який повідомив, що розгляд подібного роду скарг не входить до його компетенції, зверталась до комісії по трудовим спорам Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», яка не прийняла її скаргу до розгляду. Зазначає, що також вважає порушенням її прав і той факт, що відсутні механізми захисту своїх трудових прав. Зазначила, що протягом всього часу роботи не була ознайомлена зі своєю посадовою інструкцією, також не ознайомлювалась із протоколом № 1 від 31.03.2015р. про зняття її з посади завідуючої виробництвом столових, який отримала лише на запит адвоката. Вважає, що зазначені в протоколі № 1 від 31.03.2015р. обставини не відповідають дійсності і не могли слугувати підставою для її звільнення, оскільки вони не належать до її трудових обовязків. Вважає, що не зобовязана допомагати повару на кухні, бо це не належить до її трудових обовязків, що не є порушенням трудової дисципліни її розмови по телефону. Ствердження, що вона забирає безоплатно продукти з кухні і гроші з каси для власних потреб не відповідають дійсності, нічим не підтверджуються, є голослівними, оскільки до уповноважених власником органів, правоохоронних органів звернень не було. Зазначає, що 10.04.2015р. у неї як матеріально відповідальної особи по матеріальним цінностям, ввіреним безпосередньо їй, порушень не встановлено. Позивач вважає, що її звільнення стало результатом упередженого відношення особисто до неї керівництва Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», а клопотання трудового колективу результатом впливу на нього керівництва, члени якого перебувають у підпорядкуванні цьому керівництву і є залежними від нього. Таким чином, вона вважає наказ директора від 22.04.2015 року № 30 про її звільнення з посади завідуючої виробництвом за п. 3 ст. 40 КЗпП України виданий з порушенням ст. 61 Конституції України, п. 3 ст. 40, 149 КЗпП України.

Позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 30, виданий директором Дочірного підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» 22.04.2015р. про звільнення ОСОБА_4 з посади завідуючої виробництвом згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку; поновити позивача на роботі на посаді завідуючої виробництвом Дочірного підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»; стягнути з підприємства на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 23.04.2015 року по день поновлення на роботі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день, час та розгляд справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала. Пояснила, що позивач працювала на посаді завідуючої виробництвом в порядку переводу з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» до Дочірного підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат». 22.04.2015 року її було звільнено з роботи згідно з наказом директора «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» ОСОБА_3 від 22.04.2015 № 30 відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Також зазначила, що день виявлення проступку слід вважати 06. 04. 2015р. день складання акту результатів перевірки, яким встановлено виявлення дисциплінарного проступку. Щодо зазначення про те, що не встановлено за який саме проступок позивач була звільнена представник вказала, що у представленні адміністрації підприємства на адресу профспілки на звільнення ОСОБА_2 від 07.04.2015р. конкретно вказаний дисциплінарний проступок, що є підставою звільнення, а саме : " 30-31.03.2015р. була проведена ревізія столових №11 та №18, за результатами якої виявлена недостача в сумі 432, 62 грн., що відображено в акті перевірки". Крім того у вищевказаному представленні перелічені попередні дисциплінарні стягнення, що були раніше накладені на ОСОБА_2, для того, щоб при прийнятті рішення при наданні згоди або відмові у наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 саме за п.З ст.40 КЗпП України у профспілки були дані про наявність або відсутність правових підстав для звільнення саме за цією статтею закону.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом.

Загальна декларація прав людини у статті 8 гарантує право кожної людини на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Звичайний порядок оскарження дисциплінарного стягнення передбачає звернення працівника із заявою до комісії по трудових спорах, як це передбачено ст.ст. 221, 225 КЗпП України. Разом з тим, відповідно до ст. 124 Конституції України працівник може звернутись безпосередньо до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення. В цьому випадку оскаржується безпосередньо дисциплінарне стягнення, яке може бути визнане судом недійсним (незаконним).

Позивачка ОСОБА_2 скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом до Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про скасування наказу про звільнення № 30 від 22.04.2015р., а також поновлення на роботі, у звязку з тим, що вважає накази № 45 від 15.12.2014р., № 1 від 13.01.2015р., № 21 від 27.02.2015р., а також клопотанням трудового колективу столових № 11 і № 18, викладеного у протоколі № 1 від 31.03.3015р. про застосування дисциплінарного стягнення необґрунтованими і незаконними.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязаний виконувати роботу, визначену цією угодою. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому, зокрема, строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін, умови розірвання договору можуть встановлюватися угодою сторін.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з трудовою книжкою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 01 серпня 2013 року на підставі наказу № 19 від 01.08.2013 була прийнята завідуючою виробництвом в порядку переводу з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» на Дочірнє підприємство «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат». 22.04.2015 року на підставі наказу № 30 від 22.04.2015 року ОСОБА_2 була звільнена за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с.38-44, 46, 93-96).

Отже, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 уклала з відповідачем трудовий договір на невизначений строк та перебувала у трудових відносинах з відповідачем - Дочірнім підприємством «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» з 01.08.2013 року до 22.04.2015 року.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Отже, зміст вищезазначених норм закону зобов'язує адміністрацію при вирішенні питань щодо дисциплінарної відповідальності працівника довести до відома особу про встановлені факти порушень з її сторони, зажадати від неї пояснення та при застосуванні дисциплінарного стягнення в наказі зазначити за які порушення застосовано стягнення.

Так, відповідно до ст.ст. 21, 139 КЗпП України працівник зобов'язується виконувати роботу визначену трудовим договором чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу додержуватися трудової дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звільнена 22.04.2015 року на підставі наказу № 30 від 22.04.2015 року за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Функціональні обовязки, права та відповідальність завідуючого виробництвом ДП «ОРС» ПАО «АМК» визначені посадовою інструкцією завідуючого виробництвом ДП «ОРС» ПАО «АМК», затвердженою директором ДП «ОРС» ПАО «АМК», з якою позивач був ознайомлений під розпис (а.с.Т. 1, а.с.211-215). Згідно з особистим підписом на зворотному боці наказу № 45 від 15.12.2014 року вбачається, що позивач була ознайомлена з вказаним наказом 17.12.2014 року.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП України).

Так, з матеріалів справи та наказу про звільнення № 30 від 22.04.2015 року вбачається, що відповідач ґрунтує систематичність в порушенні ОСОБА_2 трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку на підставі наказів № 45 від 15.12.2014р., № 1 від 13.01.2015р., № 21 від 27.02.2015 р. про накладення дисциплінарних стягнень на ОСОБА_2 Отже, для встановлення чи мале місце систематичне порушення позивачем трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку суду необхідно дослідити обґрунтованість прийняття зазначених наказів.

Щодо підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, згідно з наказом № 45 від 15 грудня 2014р., суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що головним технологом ОСОБА_5 02.12.2014 року відповідно до вимог посадової інструкції було перевірено роботу столової № 11 «Коксовик». В результаті перевірки було виявлено: 1. прилегла територія їдальні погано очищена від снігу, доріжки не посипані; 2. меню в торговому залі вивішено, цінники на борошняну і кондитерську продукцію наявні, документи оформлені; 3. асортимент страв на потокової лінії відповідає меню; 4. зберігання продуктів в холодильних шафах в ємкостях без відповідного маркування; 5. режим миття посуду дотримується.

Проведено бракераж їжі та з реалізації знято 5 шт. шніцелів вчорашні. Встановлено порушення технології приготування м'ясних страв: ромштекс по - Ворошиловградський - фірмове блюдо з яловичини приготовлено зі свинини і курки; тюфтелі з яловичини виготовлені з додаванням курячого фаршу і знаходилися в основному червоному соусі рідкісної консистенції зі слабо вираженим кольором. Зовнішній вигляд, вага борошняних виробів відповідає вимогам за винятком пиріжків духових з повидлом - при нормі 100 г. важать 125 г. (т. 1 а.с. 217).

Згідно з посадовою інструкцією завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічно Акціонерного Товариства «Алчевський металургійний комбінат» (надалі Інструкція) на завідуючу виробництвом столової покладаються наступні функції: організація роботи по забезпеченню високої якості приготування їжі (п.п. 2.1.1 п. 2.1 Інструкції); забезпечення дотримання технологічних та виробничих дисциплін , контроль за якістю, дотримання санітарних вимог (п.п. 2.1.3 п. 2.1 Інструкції).

Завідуюча виробництвом столової зобовязана: здійснювати керівництво господарською діяльністю столової, координувати роботу всіх учасників, виконання правил СЕС (п.п. 3.1.1. п. 3.1 Інструкції); забезпечувати високу якість приготування їжі та високу культуру обслуговування відвідувачів (п.п. 3.1.3. п. 3.1 Інструкції); проводить бракераж їжі 2/3 робочого часу знаходиться на кухні, брати участь в приготуванні страв (п.п. 3.1.6. п. 3.1 Інструкції).

Крім того, відповідно до вимог п. 5.1 Інструкції завідуюча виробництвом столової несе відповідальність за організацію роботи із забезпечення високої якості приготування їжі та високої культури обслуговування відвідувачів, дотримання технологічної та трудової дисципліни, правил СЕС.

Згідно з повідомленням № 1 від 02.12.2014 року від ОСОБА_2 зажадали письмових пояснень у строк до 15.12.2014 року (Т. 1 а.с. 219).

Як вбачається з матеріалів справи від письмових пояснень за результатними перевірки від 02.12.2014 року позивач відмовилась, згідно з актами № 1 від 02.12.2014 року, № 2 від 17.12.2014 року за підписом головного бухгалтера, головного технологу, провідного економіста ДП «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (т.1 а.с. 220-221). Як зазначено в акті № 2 від 17.12.2014 року позивач відмовилася від дачі письмових пояснень мотивуючи тим, що вже виклала свою позицію на зворотному боці наказу № 45 від 15.12.2014 року.

З пояснень позивача від 17.12.2014 р., які містяться на зворотному боці наказу № 45 від 15.12.2014 року, вбачається, що з приводу порушень які ставляться позивачу нею вже були подані докладні від 21.11.2014 р., 27.11.2014 р., 02.12.2014 р. (т. 1 а.с. 216).

Отже, відповідно до Наказу № 45 від 15 грудня 2014 р., виданого Директором Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» ОСОБА_3, на підставі проведеної перевірки роботи столової «Коксовик» 02 грудня 2014р., за результатами якої виявлено, що в реалізації знаходились вчорашні мясні вироби в кількості 5 шт., зберігання продуктів в холодильних шафах в ємкостях без відповідних маркировок, порушення технології приготування страв, повару ОСОБА_6 та завідувачу виробництвом ОСОБА_2 за безконтрольність оголошено догану.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані приписи інструкції не були дотримані позивачем при виконанні своїх посадових обовязків, а отже до ОСОБА_2 правомірно застосовано стягнення у виді догани.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо умисного невиконання без поважних причин позивачем трудових зобовязань, які випливають з посадової інструкції, трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку та порушення позивачем п. 2.1.1., п. 2.1.3., п. 3.1.1., п. 3.1.3., п.3.1.6., п. 5.1.1. посадової інструкції завідуючого виробництвом ДП «ОРС» ПАО «АМК», затвердженою директором ДП «ОРС» ПАО «АМК», що повністю узгоджується з показаннями представника відповідача та відповідають підставам звільнення за наказом про звільнення позивача № 45 від 15.12.2014 року.

Щодо підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, згідно з наказом № 1 від 13.01.2015 р., суд встановив наступне.

Відповідно до акту № 1 від 08.01.2015 року за підписом головного бухгалтера, головного технологу, провідного економіста ДП «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (т. 1 а.с. 223), встановлено, що ОСОБА_2 була відсутня на роботі в період робочого часу з 14 год. 50 хв. до 16 год. 00 хв.

Наказом № 1 від 13.01.2015р., виданим Директором Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» ОСОБА_3 завідуючу виробництвом ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме: за відсутність на робочому місці без поважних причин 08 січня 2015р. з 14 годин 50 хвилин до 16 години 00 хвилин (а.с.50).

Відповідно до п. 3.1.14, п. 5.1.6 та п. 5.1 посадової інструкції завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічно Акціонерного Товариства «Алчевський металургійний комбінат», завідуюча виробництвом зобовязана дотримуватись та забезпечувати дотримання виробничої дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, а також несе відповідальність за дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Щодо причин відсутності на робочому місці позивач надала письмові пояснення, відповідно до яких вона визнала факт відсутності на робочому місці з 14 год. 50 хв. до 16 од. 00 хв., проте пояснила, що оскільки з 05.01.2015 року не було повара та посудомийки, в звязку з перебуванням їх на лікарняних, вона з ОСОБА_7 прибули на робоче місце о 5 год. 00 хв., щоб нагодувати людей о 9 год. 30 хв. Оскільки робочий день складає 8,5 год., вона мала можливість залишати робоче місце вже о 13 год. 30 хв., проте пішла з роботи о 14 год. 45 хв., таким чином позивач вважає, що вона працювала понад нормовий час який склав 1,5 годин. (т. 1 а.с. 225)

Згідно з ст. 52 КЗпП України, для працівників установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п'ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує власник або уповноважений ним орган за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації з додержанням установленої тривалості робочого тижня (статті 50 і 51). На тих підприємствах, в установах, організаціях, де за характером виробництва та умовами роботи запровадження п'ятиденного робочого тижня є недоцільним, встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. При шестиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи не може перевищувати 7 годин при тижневій нормі 40 годин, 6 годин при тижневій нормі 36 годин і 4 годин при тижневій нормі 24 години.

Відповідно до ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Відсутність позивача на роботі 08.01.2015 року з 14 год. 50 хв. до 16 год. 00 хв., підтверджується відповідним ОСОБА_8 про відсутність останнього на роботі без поважних причин від 08.01.2015 року, а також поясненнями самого позивача, яка не оспорює факт її відсутності на роботі, проте вважає причини відсутності поважними, з чим суд не погоджується, адже доказів її робочого часу суду позивачем надано не було.

Також суд враховує, що позивач не повідомила керівника про причини відсутності на роботі о другій половині робочого дня, не намагалась телефонувати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач самовільно залишила робоче місце в зазначений період.

Слід також зауважити, що посилання позивача на те, що про існування наказу № 1 від 13.01.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення вона дізналася тільки 22.04.2015 року на засіданні профспілкового органу (Т. 1 а.с. 101), спростовуються матеріалами справи, а саме актом № 1 від 13.01.2015 року за підписом головного бухгалтера, головного технологу, провідного економіста Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (Т. 1 а.с. 226), згідно з яким ОСОБА_2 відмовилася знайомитися з наказом № 1 від 13.01. 2015 року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо умисного невиконання без поважних причин позивачем трудових зобовязань, які випливають з п. 3.1.14, п. 5.1.6 та п. 5.1 посадової інструкції завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічно Акціонерного Товариства «Алчевський металургійний комбінат», правил внутрішнього трудового розпорядку, що повністю узгоджується з показаннями представника відповідача та відповідають підставам звільнення за наказом про звільнення позивача № 1 від 13.01.2015 року.

Щодо підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, згідно з наказом № 21 від 27.02.2015 р., суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що головним технологом ОСОБА_5 на підставі наказу № 11 від 26.01.2015 року та відповідно до вимог посадової інструкції (Т. 2. а.с. 8-12) у присутності ОСОБА_2 було перевірено роботу столової № 11 «Коксовик», в результаті перевірки було виявлено наступні порушення:

1. несвоєчасно оформляються забірні листи і прибутково-видаткова документація (відповідальні: завідуюча виробництвом ОСОБА_2 і кухар 5 р. ОСОБА_9Ю.);

2. на потокової лінії немає контрольних страв (відповідальні: завідуюча виробництвом ОСОБА_2 і кухар 5 р. ОСОБА_9Ю.);

3. асортимент страв на потокової лінії протягом дня не витримується - в 12 ч. 15 хв. в реалізації немає котлет рубаних з яловичини, биточків рубаних з яловичини, млинців з м'ясом, млинців з сиром (відповідальні: завідуюча виробництвом ОСОБА_2 і кухар 5 р. ОСОБА_9Ю.);

4. не дотримується режим миття столового посуду , а саме температура води в ваннах не відповідає п. 9.13. Санітарних правил для підприємств громадського харчування, СанПин 42-123-5777-91 (відповідальні: завідуюча виробництвом ОСОБА_2 і кухар 5 р. ОСОБА_9Ю.);

5. виявлена недостача товару на виробництві (відповідальні: завідуюча виробництвом ОСОБА_2 і кухар 5 р. ОСОБА_9Ю.);

6. виявлено нестачу товару на касі потокової лінії (відповідальна - завідуюча виробництвом ОСОБА_2 і контролер-касир ОСОБА_7І.);

7. встановлено відсутність 10 гр. в салаті зі свіжої капусти (відповідальні: завідуюча виробництвом ОСОБА_2 та повар 5 р. ОСОБА_9Ю.);

8. встановлено порушення технології при приготуванні першої страви - борщу зі свіжою капустою і яловичиною, а саме: капуста переварена, бурак має темно-сірий колір (відповідальні - ОСОБА_2 і кухар 5 р. ОСОБА_9Ю.);

9. встановлено відхилення від норми ваги биточків «Юбілейні», які при нормі 100 гр. важать 120 гр. (відповідальна - завідуюча виробництвом ОСОБА_2 і кухар 5 р. ОСОБА_9Ю.).

Таким чином, у роботі столової № 11 «Коксовик» відповідальними особами порушено Правила роботи установ ресторанного господарства, Сан-Пин 42-123-5777-91, технологічних карт блюд, ведення документальної звітності.

У звязку виявленими порушеннями було складено докладну записку від 28.01.2015 року (Т. 1. а.с. 229-230).

Крім того, відповідно до розпорядження директора Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» № 1 від 28.01.2015 року було проведено позапланову перевірку в столовій № 11, щодо проведення інвентаризації цінностей та розрахунків (Т. 1 а.с. 231-235).

Щодо порушень викладених в докладній записці від 28.01.2015 року директору Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» позивачем було надано письмові пояснення від 27.02.2015 року, відповідно до яких зазначено пояснення щодо кожного пункту перелічених порушень:

1. щодо несвоєчасного оформлення денних забірних листів і прибутково-видаткової документації, позивач зазначила, що вся прибутково-видаткова документація оформляється вчасно і ніколи ніяких претензій в цій частині не було;

2. щодо відсутності контрольних страв на потокової ліній, вказано, що нормами зберігання передбачена необхідність заміни контрольних страв кожні три години. Якраз перед початком перевірки контрольні страви на виконання приписів норм були зняти, а заміна не була проведена в зв'язку з початком перевірки;

3. щодо посилань технолога в доповідній записці на те, що асортимент страв на поточній лінії не витримується - в 12-15 в реалізації немає рубаних котлет з яловичини, биточків рубаних з яловичини, млинців з м'ясом, млинців з сиром, позивач визнала вказаний факт та пояснила, що це зумовлено було об'єктивними причинами. Так, в день проведення перевірки проходив профогляд працівників в клініці ДКХП, що призвело до збільшення чисельності покупців відсутності деяких страв на роздачі до початку перевірки. Необхідні страви були в терміновому порядку підготовлені, але не виставлені в звязку з початком ревізії;

4. щодо не виконання режиму миття столового посуду, а саме температура води у ванні не відповідає п. 9.13 санітарних правил для підприємств громадського харчування, СанПин 42-123-5777-91, як зазначила позивач, на відміну від інших столових в їдальні «Коксовік» завжди є в наявності гаряча і холодна проточна вода. Температура води у ванні була виміряна пальцем головного технолога, що є недостатнім доказом порушення температурного режиму;

5. щодо виявлення недостачі товару на виробництві зазначено, що овочі поставляються неналежної якості, відсоток відходів набагато перевищує норми. Неналежну якість овочів було одного разу офіційно зафіксовано працівниками СЕБ.

6. щодо виявленої недостачі товару на касі поточної лінії, зазначено, що перевіряючи створили таку напружену, нервову обстановку, що дійсно, контролер-касир ОСОБА_10, перебуваючи в стресової ситуації не змогла своєчасно показати весь товар для ревізії, не знайшовши відразу дві пачки соку які були нею залишені для розливу. В подальшому робітник погасив недостачу в суми 24 грн.

7. щодо встановленого меншої ваги товару 10 гр. салату з свіжої капусти і м'ясного салату, зазначено, що те, що стосується салату зі свіжої капусти, то він, перебуваючи на роздачі протягом 3 год., підсох, що є природним процесом для продуктів харчування. Що стосується м'ясного салату, то його, мабуть, зважили на вічко, так як фактично він переважувався.

8. щодо порушення технології приготування першої страви - борщу зі свіжою капустою і яловичиною, а саме: капуста переварена, бурак має темно-сірий колір, зазначено, що те, що стосується капусти, то вона, дійсно, могла трохи розм'якшитися в звязку з тим, що борщ стояв три години роздачі на марміті, але не була перевареною. Фіксація порушення термічної обробки продукту визначається лабораторними методами. Щодо кольору буряка зазначено що він неякісний.

9. щодо відхилення від норми ваги биточків «Юбілейні», які при нормі 100 гр. важать 120 гр., зазначено, що биточки були надані як належить за нормою, а різниця у вазі обумовлена якістю м'яса, але встановити це можна тільки лабораторними методами.

Також, позивач заперечувала проти того, що вказані порушення носять систематичний характер, що підтверджується актами перевірки від 23.07.2014 р., від 23.09.2014 р., 02.12.2014 р., оскільки в період коли було складено акт від 23.07.2014 року, вона перебувала у відпустці. Що стосується перевірки 23.09.2014 року, порушення стосується відсутності касових стрічок які не були закуплені підприємством. Що стосується перевірки від 02.12.2014 року, то позивач неодноразово зверталася до керівництва, щодо порушення з боку повара ОСОБА_11, проте керівництво не реагувало на вказані докладні, що спричинило виникнення вищезазначених порушень.

Згідно з наказом № 21 від 27.02.2015 р., виданим Директором Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» ОСОБА_3, наказано, зокрема, завідуючій виробництвом ОСОБА_2 за систематичні порушення посадової інструкції ДІ-52.11.-8.2007 і не виконання трудових обовязків оголосити догану (Т. 1 а.с. 51).

З вказаним наказом позивач ознайомлений 27.02.2015 року, згідно з особистим підписом на наказі, де також зазначила, про те що з наказом не згодна.

Згідно з вимогами посадової інструкції завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічно Акціонерного Товариства «Алчевський металургійний комбінат» на завідуючу виробництвом столової покладаються наступні функції: п.2.1. На завідуючу виробництвом їдальні покладаються такі функції: п.2.1.1. організація роботи щодо забезпечення високої якості приготування їжі; п.2.1.3. забезпечення дотримання технологічної і виробничої дисципліни, контроль за якістю, дотримання санітарних вимог.

Відповідно до п.3.1. Інструкції завідуюча виробництвом їдальні ДП ОРС зобов'язана: п.3.1.1. здійснювати керівництво господарською діяльністю їдальнею, координуючи роботу всіх ділянок, виконання правил СЕС; п.3.1.3. забезпечувати високу якість приготування їжі і високої культури обслуговування відвідувачів; 3.1.12. вести облік нормативних товарних запасів, матеріальних цінностей і забезпечувати їх збереження.

Відповідно до п.5.1. завідуюча виробництвом їдальні ДП ОРС несе відповідальність за: п.5.1.1. організацію роботи щодо забезпечення високої якості приготування їжі і високої культури обслуговування відвідувачів, дотримання технологічної і трудової дисципліни, правил СЕС; п.5.1.5. організацію зберігання продуктів.

Як вбачається з матеріалів справи вищезазначена перевірка була проведена головним технологом ОСОБА_5, на підставі наказу від 26.01.2015 року № 11.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4 Посадової інструкції керівника виробничого бюро ДП «ОРП» ОАО «АМК» (Т. 2 а.с. 2-7) керівник виробничого бюро має право делегувати головному технологу підприємства повноваження з проведення перевірок виконання виробничої та технологічної дисципліни на виробництві.

Згідно з Посадовою інструкції головного технолога ДП «ОРП» ОАО «АМК» (Т. 2 а.с. 8-12) на головного технолога виробничого бюро ДП ОРС покладаються такі функції: 2.1.1. керівництво організацією харчування працівників комбінату на підприємствах громадського харчування в частині якості приготування їжі; 2.1.2. здійснення контролю за дотриманням технології виробництва продукції, що випускається.

Головний технолог виробничого бюро ДГТ ОРС зобов'язаний: пп. 3.1.1. забезпечити керівництво організацією харчування працівників комбінату в їдальнях в частині якісного приготування їжі;пп. 3.1.2. забезпечувати контроль за дотриманням технологічного процесу на всіх стадіях виробництва продукції з урахуванням Держстандартів, ТУ і санітарних норм; пп. 3.1.3. забезпечувати на основі вивчення попиту споживачів різноманітність асортименту страв і кулінарних виробів; пп. 3.1.4. організовувати роботу щодо забезпечення високої якості приготування їжі; пп. 3.1.5. організовувати оперативний контроль за раціональним використанням і якістю сировини, продуктів, готової продукції; пп. 3.1.6. контролювати правильність відпуску товарів і страв; пп. 3.1.2. контролювати дотримання персоналом підприємств громадського харчування норм технологічного режиму.

Головний технолог виробничого бюро ДП «ОРС» має право: безперешкодно здійснювати перевірки роботи підприємств громадського харчування і складати за результатами цих перевірок доповідні записки керівництву підприємства; забороняти реалізацію продукції або припиняти її виробництво на будь-якій стадії, якщо воно виконується з порушенням технологічного процесу, правил, норм та інструкцій з охорони праці.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що головним технологом ОСОБА_5 у межах наділених повноважень встановлено порушення у роботі столової № 11 «Коксовик».

Щодо заперечень позивача з приводу відсутності систематичності порушень суд зазначає наступне.

Варто зауважити, що під систематичним порушення посадової інструкції мається на увазі неодноразове здійснення працівником порушень, тобто вдруге чи більше разів.

Оскільки судовим розглядом встановлено, що дійсно позивачем було порушено вимоги посадової інструкції 02.12.2014 року та 08.01.2015 року, про що складено відповідний акт, то суд вважає, що в даному випадку була присутня систематичність порушення посадової інструкції.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо умисного невиконання без поважних причин позивачем трудових зобовязань, які випливають з п. 2.1., п. 2.1.3., п.3.1.1., п.3.1.3., п.3.1.12, п.5.1.1., п.5.1.5. посадової інструкції завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічно Акціонерного Товариства «Алчевський металургійний комбінат», правил внутрішнього трудового розпорядку, що повністю узгоджується з показаннями представника відповідача та відповідають підставам звільнення за наказом про звільнення позивача № 21 від 27.02.2015 року.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з трудовою книжкою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 01 серпня 2013 року на підставі наказу № 19 від 01.08.2013 була прийнята завідуючою виробництвом в порядку переводу з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» на Дочірнє підприємство «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»(а.с.38-44, 46, 93-96).

Функціональні обовязки, права та відповідальність завідуючого виробництвом ДП «ОРС» ПАО «АМК» визначені посадовою інструкцією завідуючого виробництвом ДП «ОРС» ПАО «АМК», затвердженою директором ДП «ОРС» ПАО «АМК», з якою позивач був ознайомлений під розпис (а.с.Т. 1, а.с.211-215).

Згідно з п. 1.3. копії посадової інструкції завідуючого виробництвом ДП «ОРС» ПАО «АМК», затвердженою директором ДП «ОРС» ПАО «АМК», завідуюча виробництвом призначається наказом директора ДП ОРС (а.с. Т. 1 а.с. 211-215).

Згідно з п. 5.8. копії Статуту дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», затвердженого Протоколом Наглядової ради ПАТ «АМК» №1/2016 від 03.02.2016 року керівництво поточною діяльністю підприємства здійснюється директором, який призначається Генеральним директором Засновника (Т. 1 а.с.243-253).

Згідно з п. 5.13. копії Статуту дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», затвердженого Протоколом Наглядової ради ПАТ «АМК» №1/2016 від 03.02.2016 року решта посадових осіб підприємства, в тому числі головні спеціалісти і керівники підрозділів призначаються і звільняються з посади за наказом директора (Т. 1 а.с.243-253).

Згідно з відомостями з ЄДРПОУ № 26-56 від 30.03.2016 року керівником ДП «ВРП» ПАТ «АМК» є ОСОБА_3 (Т. 1 а.с. 254).

Згідно з наказом № 315/к від 02.0.2013 року «Про звільнення та прийняття» ПАТ «АМК», прийнято ОСОБА_3 директором ДП «ВРП» ПАТ «АМК» з 03.07.2013 року, згідно з заявою (Т. 1 а.с. 255).

З матеріалів справи судом встановлено, що накази № 30 від 22.04.2015 року, № 45 від 15.12.2014р., № 1 від 13.01.2015р., № 21 від 27.02.2015р., підписані директором ДП «ОРП» ПАТ «АМК» ОСОБА_3.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що дисциплінарні стягнення у виді доган та звільнення були застосовані до ОСОБА_2 повноважною особою, а саме: Директором ОСОБА_8 ОСОБА_3, тобто з дотриманням вимог ст.ст. 147, 147-1 КЗпП України.

Згідно з вимогами ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем при звільненні позивача з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України було дотримано порядок звернення до профспілкової організації, розгляду профспілковою організацією письмове подання про розірвання трудового договору з працівником (Т. 1, а.с.113-118, а.с. 192) та на виконання вказаних норм закону було отримано згоду профспілкового органу (від 21.04.2015 року) (Т. 1 а.с. 47).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звільнена 22.04.2015 року на підставі наказу № 30 від 22.04.2015 року за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України

Відповідно до ст. ст. 21, 139 КЗпП України, працівник зобов'язується виконувати роботу визначену трудовим договором чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу додержуватися трудової дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника.

Посилання позивача на необізнаність щодо своїх функціональних обовязків, що визначені Посадовою інструкцією, з якою, як зазначає позивач у позовній заяві, вона ознайомлена не була, спростовується матеріалами справи, оскільки посадова інструкція завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічно Акціонерного Товариства «Алчевський металургійний комбінат» (надалі Інструкція) містить особистий підпис ОСОБА_12 про ознайомлення з інструкцією 01.08.2013 року ( т. 1 а.с. 211-215).

Посилання позивача на те, що її підписи підроблені, суд вважає безпідставними.

Стосовно посилань позивача на те, що її звільнення зумовлено особистими негативними взаєминами між позивачем та керівництвом, а також посилань позивача на те, що накази були сфальсифіковані, суд не надає їм оцінки, оскільки вказане не стосується безпосередньо предмету позову.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

При застосуванні дисциплінарного стягнення до позивача встановлений законом порядок застосування дисциплінарних стягнень був дотриманий.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Законодавством установлено, що днем виявлення проступку є день, коли про нього дізналася посадова особа, яка має право на застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно, перебіг зазначеного терміну розпочинається, коли проступок виявлено посадовою особою, до обов'язків якої входить контроль за додержанням трудової дисципліни, а не тільки керівником установи чи підприємства.

Щодо застосуванні дисциплінарного стягнення до позивача на підставі наказів № 45 від 15.12.2014р., № 1 від 13.01.2015р., № 21 від 27.02.2015р. встановлений законом строк для накладення на позивача дисциплінарних стягнень був дотриманий.

Щодо застосуванні дисциплінарного стягнення до позивача у виді звільнення відповідно до наказу № 30 від 22 квітня 2015 року, суд дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Так, згідно з протоколом № 1 загальних зборів трудового колективу столових № 11 и № 18 Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» від 31.03.2015 р. порядок денний обговорення докладної записки трудового колективу столових № 11 та № 18 від 20.03.2015 року. Виступив директор ОСОБА_3, який пояснив, що йому поступила доповідна від трудових колективів на дії завідуючої виробництвом ОСОБА_2, виступила секретар зборів ОСОБА_6, виступила контролер-касир ОСОБА_13, виступила повар ОСОБА_14 запропонувала звернутись до директора з проханням прийняти рішення про застосування до ОСОБА_2 відповідних заходів, і провести її заміну на іншого керівника. ОСОБА_2 запевнила, що в подальшому буде виконувати свої обовязки і знаходитиме спільну мову з колективом. Контролер-касир виявила сумнів до обіцянок завідуючої, оскільки та неодноразово порушувала свої обіцянки. Прийняли рішення, залишити в силі пропозицію звернення до директора з проханням про прийнятті до ОСОБА_2 відповідних заходів і про її заміну на іншого керівника (Т. 1 а.с. 52-53).

Для перевірки фактів викладених у доповідній записці, розпорядженнями № 2 від 30.03.2015 р. та № 3 від 31.03.2015 р. були призначені інвентаризації у столових №№ 11 та 18, за результатами яких були виявлені недостачі матеріальних цінностей, про що був складений акт від 06.04.2015 р. (Т.1 а.с. 182).

Отже документом, що встановив виявлення дисциплінарного проступку, був акт складений 06.04.2015 р. у складі комісії директора ДП «ОРС» ПАТ «АМК» ОСОБА_3, головного бухгалтера ОСОБА_15, провідного економіста ОСОБА_16, голови цехового комітету ОСОБА_17 про проведену перевірку та виявлену в ході перевірки недостачу товаро - матеріальних цінностей у столових № 11 та № 18.

Таким чином, наказ № 30 від 22.04.2015 року, складений в межах місячного строку, передбаченого ст. 148 КЗпП України, для застосування дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з акту від 06.04.2015 р. комісією створеною на підставі наказу № 27 від 26.03.2015г. в складі директора ДП «ОРС» ПАТ «АМК» ОСОБА_3, головного бухгалтера ОСОБА_18, провідного економіста ОСОБА_16, голови цехового комітету ОСОБА_17 складено вказаний акт про те, що за підсумками проведення перевірки встановлено:1. на 30.03.2015г. на балансі їдальні № 18 значилося товарно-матеріальних цінностей на суму 13311 грн. 61коп - при проведенні інвентаризації встановлено наявність товарно-матеріальних цінностей на суму 13033 грн. 46 коп. Таким чином, недостача товарно-матеріальних цінностей склала 278 грн. 15 коп.; 2. на 31.03.2015г. на балансі їдальні № 11 значилося товарно-матеріальних цінностей на суму 25223 грн. 75 коп, при проведенні інвентаризації встановлено наявність товарно-матеріальних цінностей на суму 25069 грн. 28 коп. Таким чином, недостача товарно-матеріальних цінностей склала 154 грн. 47 коп.

Загальна сума недостачі товарно-матеріальних цінностей по столовим № 11 та № 18 склала 432,62 грн.

ОСОБА_2 з приводу проведених ревізій було надано пояснення (Т.1 а.с. 183), в яких позивач зазначили, що вказані ревізії носять замовний характер та матеріально відповідальними особами була прибрана частина товару щоб була виявлена недостача, для того щоб був привід звільнити позивача із займаної посади.

Згідно з поясненнями повара 5 розряду ОСОБА_6, контролера касира ОСОБА_19, повара 5 розрядка ОСОБА_20, завідуюча виробництвом ОСОБА_2 брала з каси кошти, брала м'ясо, а кошти до каси не клала (Т.1 а .с. 184-186).

Відповідно до вимог посадової інструкції завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічно Акціонерного Товариства «Алчевський металургійний комбінат», завідуюча виробництвом їдальні ДП ОРС зобов'язана: пп.3.1.12. вести облік нормативних товарних запасів, матеріальних цінностей і забезпечувати їх збереження, що не було зроблено позивачем.

В статті 149 КЗпП України, зазначено, щодо застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, зміст вищезазначених норм закону зобов'язує адміністрацію при вирішенні питань щодо дисциплінарної відповідальності працівника довести до відома особу про встановлені факти порушень з її сторони, зажадати від неї пояснення.

Як вбачається з копії наказу № 30 від 22 квітня 2015 року ОСОБА_2 відмовилася від підпису, у звязку з тим, що не було отримано згоду профспілки (Т. 1 а.с. 47).

Посилання позивача на те, що з іншими наказами вона не була ознайомлена спростовано матеріалами справи.

Отже, відповідно до Наказу № 30 від 22.04.2015 року «Про звільнення з займаної посади», ОСОБА_2 звільнено з посади завідуючої виробництвом з 22 квітня 2015 року за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Під систематичним невиконанням трудових обовязків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. Таким чином, для звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обовязків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець прагне звільнити за п. 3 ст. 40 КЗпП) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов'язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому маються на увазі не заходи громадського впливу на кшталт проведення з ним так би мовити «виховної» бесіди, а саме стягнення, передбачені законодавством, які не погашені строком давності (з часу їх накладення пройшло менше року), зокрема, догана, оголошена наказом роботодавця.

Як зазначалося вище до позивача були застосовані заходи стягнення за порушення трудової дисципліни: догани відповідно до наказів № 45 від 15.12.2014 року, № 1 від 13.01.2015 року та № 21 від 27.02.2015 року.

При цьому, кожне з них містять самостійні ознаки складу проступку, тобто вони різночасні, як за юридичними властивостями так і за юридичною оцінкою. Також було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено правопорушення, попередня робота працівника.

Оскільки судом встановлено, що накази № 45 від 15.12.2014 року, № 1 від 13.01.2015 року та № 21 від 27.02.201 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган є правомірними, суд вбачає систематичне невиконання позивачем без поважних причин обовязків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Попередні дисциплінарні стягнення не втратили юридичної сили.

Щодо урахування при обранні виду стягнення власником або уповноваженим ним органом ступеню тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, слід зазначити, що відповідачем було враховано ступінь тяжкості, шкоду, обставини, за яких вчинено проступок та попередню роботу позивача.

Отже, маючи дисциплінарні стягнення, які погашені не були, протягом 2015 року ОСОБА_2 знову піддана дисциплінарному стягненню, у звязку з чим, суд вважає, що невиконання без поважних причин ОСОБА_2 обовязків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції носять систематичний характер, що підтверджено в судовому засіданні належними доказами.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідач своїм наказом № 30 від 22.04.2015 року правомірно застосував до ОСОБА_2 заходи дисциплінарного стягнення та виніс наказ про його звільнення.

Таким чином, виходячи з викладеного, звільнення позивача відбулось відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме: на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням порядку застосування дисциплінарних стягнень визначеного ст. 149 КЗпП України, а отже позовні вимоги в частині скасування наказу Дочірнього підприємства «Відділ робочого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» № 30 від 22.04.2015 року про її звільнення з займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України та визнання його незаконним є такими, що не підлягають задоволенню.

У звязку з тим, що судом відмовлено позивачу ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу № 30 від 22.04.2015 року про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади, то суд доходить висновку, що ОСОБА_2 не набула статусу незаконно звільненого працівника, а отже, у неї не виникло права, на поновлення її на роботі на посаді завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робочого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», стягнення на її користь з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу, у звязку з чим позовні вимоги в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді завідуючої виробництвом Дочірнього підприємства «Відділ робочого постачання» ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», стягнення на її користь з Дочірнього підприємства «Відділ робочого постачання» Публічного акціонерного товариства«Алчевський металургійний комбінат» заробітної плати за час вимушеного прогулу, задоволенню не підлягають.

Відповідно д ч. 4 ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Оскільки позивач є особою, звільненою від сплати судового збору, на підставі ч. 4 ст. 88 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивач такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України ст.ст. 43, 124 Конституції України, ст.ст. 7, 8 Загальної декларації прав людини, ст.ст. 21, 40, 139, 147, 147-1, 148, 149, 150, 237-1 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА