Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 331/5613/16Головуючий у 1-й інстанції Світлицька В.М.
Пр. № 22-ц/778/4951/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.,

за участі секретаря Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 Ісмаіла в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду

у справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 Ісмаіла до Прокуратури Запорізької області, Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання та досудового слідства

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 Ісмаіл (надалі ОСОБА_2Ш.М.І.) звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив відшкодувати моральну шкоду, завдану незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, у розмірі 100000,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року (а.с. 63) провадження за вищезазначеним позовом позивача у цій справі відкрито.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року (а.с. 161) позов позивача у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2Ш.М.І. в особі представника ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 173-178) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача відкрито (а.с. 186), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.188).

Відповідач ОСОБА_5 казначейська служба України в особі Головного управління ДКСУ у Запорізькій області подала апеляційному суду через канцелярію для долучення до матеріалів цієї справи письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу позивача (а.с. 190-192).

У судове засідання 06 грудня 2016 року належним чином повідомлені про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом, у тому числі позивач телефонограмою за мобільним номером телефону, зазначеним в його позові (а.с. 1, 197), що узгоджується з вимогами ст. 74 ч. 6 ЦПК України, та представник позивача за договором адвокат (а.с. 167-169) ОСОБА_6 через свого довірителя ОСОБА_2Ш.М.І., що узгоджується із вимогами ст. 76 ч. 5 ЦПК України, (а.с. 194-198) всі особи, які беруть участь у цій справі, окрім представника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області за довіреністю (а.с. 199) ОСОБА_7, не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причини неявки у дане судове засідання всіх нез'явившихся осіб, які беруть участь у цій справі, та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області за довіреністю (а.с. 199) ОСОБА_7

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області за довіреністю (а.с. 199) ОСОБА_7, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2Ш.М.І. в особі представника ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 4 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлено, що залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_2Ш.М.І. у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. ст. 77, 157, 169 ч.3, 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України та виходив із того, що позивач в судове засідання на 25.10.2017 року повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю або заяви про відкладення розгляду справи суду не подавав.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Дійсно в силу вимог ст. 207 ч.1 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дійсно станом на час постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали у матеріалах цієї справи була відсутня заява від ОСОБА_2Ш.М.І. про розгляд цієї справи за його відсутності.

Однак, у матеріалах цієї справі також відсутні, належні допустимі докази того, що позивач ОСОБА_2Ш.М.І. був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду цієї справи на дати судових засідань 10 жовтня 2016 року та 25 жовтня 2016 року у цій справі.

Так, у матеріалах цієї справи містяться лише докази направлення судом першої інстанції судових повісток позивачеві ОСОБА_2Ш.М.І. на дати судових засідань 10 жовтня 2016 року (а.с. 69-70) та 25 жовтня 2016 року (а.с.85-86) у цій справі.

Належні, допустимі докази отримання ОСОБА_2Ш.М.І. судових повісток суду першої інстанції на дати вказаних судових засідань 10 жовтня 2016 року та 25 жовтня 2016 року у цій справі взагалі відсутні.

Ст. 169 ч. 3 ЦПК України передбачено, що лише у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Дійсно за змістом ст. 27 ч. 3 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі (ст. 157 ч. 1 ЦПК України).

В силу вимог ст. 77 ЦПК України:

1. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться;

2. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У матеріалах цієї справи відсутня заява ОСОБА_2Ш.М.І. про зміну місця проживання або місцезнаходження, тому суд першої інстанції правильно надсилав позивачеві судові повістки на вказані дати судових повісток саме за адресою, зазначеною у позові позивача у цій справі.

Однак у матеріалах цієї справи відсутні конверти із судовими повістками суду першої інстанції на імя позивача, які повернулись би на адресу суду з будь-якими відмітками поштового відділення станом на час постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали у цій справі, тобто станом на 25 жовтня 2016 року.

У матеріалах цієї справи міститься лише один конверт із судовою повісткою суду першої інстанції на імя ОСОБА_2Ш.М.І. на дату судового засідання 10 жовтня 2016 року (а.с.165) з відміткою поштового відділення «по истечению срока», який повернувся на адресу суду першої інстанції лише 31 жовтня 2016 року, тобто вже після постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали у цій справі.

Як зазначає позивач у своїй апеляційній скарзі та що не спростовується матеріалами цієї справи судову повістку на 25 жовтня 2016 року він отримав 27 жовтня 2016 року, тобто вже після дати цього судового засідання і після постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали у цій справі.

При вищевикладених обставинах, позивач ОСОБА_2Ш.М.І. не міг повідомити про причини своєї неявки суд першої інстанції на вказані дати судових засідань, якщо не був повідомлений судом першої інстанції належним чином на останні, у тому числі завчасно, тобто за не менше, ніж за 3 (три) дні до судового засідання, як того вимагають положення ст. 74 ч. 3 ЦПК України.

Встановлено, що ОСОБА_2Ш.М.І. у суді першої інстанції участь приймав без представника.

Крім того, встановлено, що позивачем ОСОБА_2Ш.М.І. в його позові було повідомлено суду першої інстанції інші засоби звязку із ним, оскільки він мешкає в іншій області, зокрема номер мобільного телефону (а.с. 1).

В силу вимог ст. 74 ч. 6 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Однак, суд першої інстанції не застосував у цій справі всіх можливих засобів звязку для повідомлення позивача про дати судових засідань у цій справі, зокрема за допомогою мобільного звязку, про вищезазначені дати судових засідань у цій справі.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

При вищевикладених обставинах у суду першої інстанції були відсутні підстави залишати без розгляду вищезазначену позовну заяву ОСОБА_2Ш.М.І. у цій справі на підставі ст. ст. 169 ч.3, 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України

За таких обставин, доводи позивача ОСОБА_2Ш.М.І., як особи, яка подала апеляційну скаргу через представника у цій справі, у цій частині ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо її законності та обґрунтованості, є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у цій справі, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 307 ч. 2 п. 4 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2Ш.М.І. був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції у цій справі в силу вимог Закону України «Про судовий збір».

Згідно із ст. 37 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 Ісмаіла в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_8ОСОБА_9