Справа № 128/3824/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Шеванюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визначення розміру ідеальних часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.12.2013 року та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 06 квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить належна йому частка у вказаній квартирі. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_2 як його дочка. Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає. Позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 розлучилися ще 21.10.1996 року. Позивач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняла належним чином, звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_2 не має можливості, оскільки частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності не визначена. Так як спірна квартира належала позивачам та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, позивачі вважають, що частки у праві власності на квартиру є рівними і мають дорівнювати по 1/3 частці для кожного. Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина саме на 1/3 частку спірної квартири. За вказаних обставин позивачі звернулись до суду з даним позовом, який просять задовольнити.

В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 в поданих заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити, а представник відповідача - сільський голова Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області у вирішенні спору покладається на думку суду.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки та позиції учасників процесу, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.12.2013 року та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 06 квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією вказаного свідоцтва (12-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця помер ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 18.09.2015 року (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої увійшла належна йому частка квартири АДРЕСА_1, що підтверджується ксерокопією технічного паспорта (а.с. 15-18).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 як його дочка, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_4 від 03.05.1979 року (а.с. 11).

Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_3 немає, що підтверджується копією спадкової справи № 30/2016 року, заведеної 19.01.2016 року Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 (а.с. 35-37).

З ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 21.10.1996 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано ще 21.10.1996 року (а.с. 10).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька прийняла належним чином, звернувшись у встановлений законом строк з заявою про її прийняття до нотаріальної контори, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно вона не має можливості, оскільки частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 у праві власності на квартиру не визначена, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 3122/02-17 від 01.11.2016 року (а.с. 20).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частиною 1 статті 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

В пункті 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Зазначене також вбачається з п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Так, позивачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками відповідних часток квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до позовної заяви, при визначенні розміру часток спірної квартири позивачі виходили з того, що вона належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому їх частки у праві власності на квартиру є рівними і мають дорівнювати по 1/3 частці на кожного, а саме: 1/3 частки ОСОБА_2, 1/3 частки ОСОБА_1 та 1/3 частки спадкодавця ОСОБА_3 Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 відкрилась спадщина саме на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що позивачі та спадкодавець однаково володіли та користувалися житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їх частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному з них, як співвласнику, належить право власності на 1/3 частку квартири. В зв'язку з цим вимоги позивачів про визначення за ними ідеальних часток в квартирі, що належала їм та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, підлягають задоволенню.

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 на законних підставах володів і користувався своєю часткою у спірній квартирі, а позивач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після нього, тому суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення позовну вимогу про визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на належну йому 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Крім того, у зв'язку з відсутністю клопотання позивачів про стягнення з відповідачів судових витрат на сплату судового збору, суд вважає залишити судові витрати за позивачами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 15, 16, 328, 355, 368-370, 1216, 1218, 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59, 60, 61, 88, 158, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, 1/3 ідеальну частку.

Визначити ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, 1/3 ідеальну частку.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, складає 1/3 ідеальну частку.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається на рішення суду до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: