Провадження № 2/761/2485/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Піхур О.В.,

при секретарі Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про відшкодування майнової і моральної шкоди.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй належить квартира АДРЕСА_1. 20 лютого 2015 року квартиру позивача було затоплено відповідачем, який мешкає в квартирі АДРЕСА_2 вищезазначеного будинку, про що був складений акт. Під час обстеження встановлено, що залиття відбулося внаслідок прориву труби гарячого водопостачання від електронагрівача в квартирі АДРЕСА_2, де проживає ОСОБА_2. Унаслідок залиття квартира позивача потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування збитків, проте відповідач відмовився вчинити вказані дії.

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача збитки, завдані залиттям у розмірі 28432,00 грн.; відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн.; вартість проведення оцінки майна в розмірі 2500,00 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.

Відповідно до ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу квартири від 08 листопада 2007 року.

Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року відбулося залиття квартири позивача, про що було складено 20.02.2015 року Акт обстеження санітарно-технічного стану квартири АДРЕСА_1 в зв`язку з залиттям, який затверджено заступником ВОН «Шулявка» ТОВ «Комфортна вежа».

При обстеженні квартири позивача комісією у складі головного інженера ОСОБА_4, майстра т/д ОСОБА_5, майстра р/д ОСОБА_3, слюсаря-сантехніка ОСОБА_6, електрика ОСОБА_7, які склали вищезазначений Акт, було встановлено: коридор: загальна площа - 5.5 м.кв., стеля - підвісна гіпсокартонна водоемульсійне пофарбування, пошкоджено ~ 2,5 м.кв., стіни - шпалери поліпшеного виробництва, пошкоджено ~ 2,5 м.кв.; кухня: загальна площа - 6,9 м.кв., стеля - підвісна гіпсокартонна водоемульсійне пофарбування, пошкоджено ~ 3,5 м.кв.; кімната: загальна площа - 18,2 м.кв., стеля - вапняне пофарбування, пошкоджено ~ 5,5 м.кв., стіни - шпалери поліпшеного виробництва, пошкоджено ~ 6,5 м.кв., а також пошкоджена електропроводка ~ 28 м.п..

Відповідно до висновку комісії у складі головного інженера ОСОБА_4, майстра т/д ОСОБА_5, майстра р/д ОСОБА_3, слюсаря-сантехніка ОСОБА_6, електрика ОСОБА_7, які склали Акт обстеження санітарно-технічного стану квартири АДРЕСА_1 в зв`язку з залиттям: залиття відбулося внаслідок пориву труби гарячого водопостачання від електронагрівача в квартирі АДРЕСА_2.

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу квартири від 03 березня 2006 року.

Згідно до Звіту про оцінку майна, який складено суб`єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «Аверті», зазначено, що за результатами виконаних розрахунків, оцінювач робить висновок, що сума збитку, нанесеного оздобленню приміщень в результаті залиття квартири АДРЕСА_1, з ПДВ, склала 27592 гривні.

Також, позивач у позовній заяві зазначає, що внаслідок залиття був пошкоджений килим у кімнаті (розміром 2/3 = 6 м.кв.), внаслідок чого вона змушена віддати була його до хімчистки і сплатила за цю послугу 840 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем дійсно було сплачено 840,00 грн. за чистку килима, що підтверджується копією товарного чеку від 25.02.2015 року.

Крім того, позивачем було здійснено оплату ПП «Аверті» за надання послуг з незалежної оцінки у сумі 2500,00 грн. на підставі Договору про надання послуг з незалежної оцінки від 28.10.2015 року, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 38 від 05 листопада 2015 року.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Отже, даючи оцінку поясненням представника позивача та доказам по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення збитків, завданих залиттям квартири та вартості проведення оцінки майна підлягають задоволенню, а тому з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 30932,00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (Постанова Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок залиття позивач змушена була неодноразово звертатися до лікарів та переживати негативні емоції і переживання з приводу пошкодженого майна та неможливості користуватися ним, порушення звичного способу життя, а тому, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме у розмірі 487,20 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 625, 1166 ЦК України; ст. ст. 3, 57, 58, 60, 61, 79, 84, 88, 169, 208, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, Постанова Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди кошти в розмірі 30932,00 грн., у відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 2000,00 грн., судові витрати в розмірі 487,20 грн., а всього підлягає стягненню 33419,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя