Справа №560/942/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить суд визнати за ним право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Золоте по вулиці Л. Українки, 154, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 04 вересня 2003 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 04 вересня 2003 року, відкрилася спадщина на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Золоте по вулиці Л. Українки, 154, Дубровицького району Рівненської області. Він є спадкоємцем першої черги за законом. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не зміг, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій матері

До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №124848 від 05 вересня 2003 року, ОСОБА_3 померла 04 вересня 2003 року (а.с.9).

Відповідно до частини 4 статті 25 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до частини 1 пункту 11 статті 346 Цивільного кодексу України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 заповіту не склала, а тому право на спадкування після її смерті згідно статті 1223 Цивільного кодексу України, здійснюється за законом.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно виписки з погосподарської книги №644 від 25 квітня 2016 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Дубровицького району Рівненської області, в погосподарській книзі №8, особовий рахунок №685, будинок №154 по вул. Л. Українки в с. Золоте, Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно довідки №666 від 26 квітня 2016 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Дубровицького району Рівненської області вбачається, шо ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Проживала одиноко (а.с.10).

Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто до 01 січня 2004 року, то до цих відносин застосовується законодавство, яке діяло на час їх виникнення. За чинним на той час законодавством, а саме відповідно достатті 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Матеріалами справи встановлено, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 04.09.2016 року, державним нотаріусом Дубровицької районної державної нотаріальної контори Рівненської області, 28.08.2012 року на ім'я позивача, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні длянки площею 0,67 га, 0,43 га, 0,23 га, 1,02 га, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, належної спадкодвцю ОСОБА_3 та на земельні ділянки, площею 0,67 га, 0,21 га, 1,15 га, 0,43 га, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Дубровицького району Рівненської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, належної спадкодвцю ОСОБА_4 (а.с.10).

Вищенаведеним підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 в силу ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), якою визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном

За цією підставою ОСОБА_1 і прийняв спадщину. Однак, юридично своїх прав не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Відповідно до частини 1 статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем майна померлого за законом, прийнявши спадщину, звернувся до Дубровицької районної державної нотаріальної контори для оформлення права на неї, однак довідкою №01-16/297 від 09 серпня 2016 року йому було роз'яснено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.13).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_5, який станом на 05 травня 2016 року видав технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №154 по вул. Л. Українки в с. Золоте, Дубровицького району Рівненської області, на ім'я ОСОБА_1 (а.с.14-16).

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22 червня 2011 року №703, відповідно до пункту 2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №31396568 від 15 вересня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, який розташований по вул. Л. Українки, 154 в с. Золоте, Дубровицького району Рівненської області ( а.с.6).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набула або володіла житловим будинком по вулиці Л. Українки, 154 в с. Золоте, Дубровицького району Рівненської області неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Отже, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинок по вулиці Л. Українки, 154 в с. Золоте, Дубровицького району Рівненської області, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому є підстави до визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок по по вулиці Л. Українки, 154 в с. Золоте, Дубровицького району Рівненської області в порядку спадкування за законом.

Керуючись частиною 4 статті 25, пунктом 11 частини 1 статті 346, статтями 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, частиною 3 статті 1268, статтями 1296, 1297 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", статтями 10, 60, 159, 212, 213-215, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Золоте по вулиці Л. Українки, 154, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 04 вересня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_6