АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2-560/10 Головуючий в І інстанції Дамчук О.О.
Провадження №22-ц/791/2238/16 Доповідач Стародубець М.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоСтародубця М.П.,
cуддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.,
секретарПісоцька Т.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 09 вересня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_7, спадкоємцями якої є її діти: відповідач ОСОБА_5 та ОСОБА_8. Остання є недієздатною особою, а тому не змогла прийняти спадщину у вигляді земельної ділянки, площею 4,82 га, яку у повному обсязі прийняв відповідач, повідомивши нотаріуса, що інших спадкоємців немає.

У 2010 році її призначено опікуном ОСОБА_8.

За таких обставин, просила суд поновити строк звернення до суду та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Високопільською селищною радою Херсонської області 15 березня 1999 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 09 вересня 2010 року позов задоволено.

Продовжено строк ОСОБА_6 на звернення до суду з позовом про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на ? частину земельної ділянки згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Високопільською селищною радою Херсонської області 15 березня 1999 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та воно прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача й осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 та визнаючи за нею право власності на майно в порядку спадкування за законом, місцевий суд виходив з того, що остання є опікуном недієздатної спадкоємиці, яка вчасно не прийняла спадщину у зв'язку зі станом здоров'я та повідомленням відповідачем нотаріуса про відсутність інших спадкоємців.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки до них суд дійшов у порушення ряду норм матеріального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7.

Спадкоємцями останньої є ОСОБА_8 та ОСОБА_5, що ніким не оспорюється.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2008 року та відповіді Високопільської державної нотаріальної контори від 10 серпня 2010 року на запит суду вбачається, що спадщину після ОСОБА_7 у повному обсязі прийняв ОСОБА_5. Зі згаданої відповіді нотконтори також вбачається, що ОСОБА_5. повідомив нотаріуса про відсутність інших спадкоємців.

Відповідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 червня 2010 року ОСОБА_8 з 1980 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, є інвалідом другої групи та з 1996 року знаходиться на повному державному забезпеченні й зареєстрована за адресою комунального закладу Херсонської обласної ради « Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат».

Зазначеним вище рішенням ОСОБА_8 визнано недієздатною та призначено опікуна позивача у справі ОСОБА_6.

Чиним законодавством України встановлено захист майнових прав осіб, які не можуть в силу своїх обмежених фізичних чи розумових здібностей розпоряджатися та захищати свої права, зокрема частиною першою статті 1241 ЦПК України передбачене право повнолітньої непрацездатної дитини спадкодавця на обов'язкову частку у спадковому майні.

Як вбачається з вищезазначеного рішення місцевого суду, ОСОБА_8 з 1980 року є інвалідом другої групи і, враховуючи діагноз « Шизофренія, параноїдальна форма» та перебування у психоневрологічному будинку-інтернаті, є непрацездатною людиною, тому в силу ч.1 ст. 1241 ЦПК України має право на обов'язкову частку у спадковому майні після померлої матері та за нормами ч.4 ст.1268 ЦПК України є такою, що прийняла спадщину.

Така позиція відповідає висновкам Конституційного Суду України, викладеним у своєму рішенні № 1-рп/2014 від 11 лютого 2014 року, у якому визначено, що право на обов'язкову частку у спадковому майні мають повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

За принципом диспозитивності у цивільному процесі, кожен має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів, при цьому у відповідності до норм ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Правилами ч. 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При цьому строк видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений часом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_6 не зверталась до нотаріальної контори в інтересах підопічної з відповідною заявою. Відтак позивачем не вірно обрано спосіб захисту майнових прав недієздатної особи та звернення до суду з даним позовом є передчасним.

Колегія суддів звертає увагу також на наступне.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом з метою захисту прав недієздатної матері, опікуном якої вона є.

Поняття опіки визначене Правилами опіки та піклування , затверджених наказом N 34/166/131/88 від 26.05.99 державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України та являє собою особливу форму державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка встановлюється зокрема для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом

здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати

свої обов'язки.

Відповідно до норм діючого законодавства України сама по собі недієздатність не позбавляє таку особу майнових та не майнових прав.

Таким чином, приймаючи на себе обов'язок опікуна, позивач зобов'язана діяти в інтересах підопічної, зокрема у даних правовідносинах вчинити дії , направлені на захист її майнових прав спадкоємиці у передбачений цивільним процесуальним законодавством України спосіб.

Визнаючи право власності на спадкове майно за ОСОБА_6, місцевий суд керувався тією обставиною, що остання є опікуном недієздатної спадкоємиці. Крім зазначеного вище, такий висновок суперечить також нормам матеріального права, які визначають коло осіб спадкоємців та черговість спадкування за законом, відповідно яких опікуни не входять до числа спадкоємців передбачених ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, як таке , що ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 09 вересня 2010 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 290,56 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.П. Стародубець

судді: Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко