Провадження № 2/641/2730/2016 Справа № 641/7838/16-ц
29 листопада 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря Дрокіної С. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №27 по вул. Матросова, 18-Б в м. Харкові.
В обґрунтування позову посилаються на те, що позивачам у справі на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.07.1999 Відкритим акціонерним товариством «Харківзалізобетон», на праві власності належить квартира №27по вул. Матросова, 18-Б в м. Харкові. Відповідач у справі ОСОБА_3, який приходився позивачу у справі ОСОБА_1 чоловіком, з 03.01.2003 був зареєстрований у спірній квартирі. Однак 01.04.2015 відповідач ОСОБА_3 пішов із сімї, добровільно виселився і вивіз усе належне йому майно з квартири, вибувши в інше житлове приміщення.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.07.2016 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано. Місце проживання відповідача невідоме. Таким чином відповідач більше року у спірній квартирі не проживає,житло залишив добровільно. Будь-яких перешкод у користуванні житлом позивачі йому не чинили.
Враховуючи те, щовідповідач не мешкає в спірній квартирі, не користується нею, а, в свою чергу, позивачі несуть усі затрати та не мають можливості розпоряджатися належним їм майном, вони вимушені звернутися до суду.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на обставини,викладені в позовній заяві. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно з довідкою дільниці № 27 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 30.08.2016 року у спірній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач у справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.07.2016 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано (а.с.6).
З інформації, наданої Слобідським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28.09.2016 року, згідно обліків Слобідського ВП ГУНП в Харківській області будь-яких заяв та повідомлень від ОСОБА_3 протягом періоду з 01.04.2015 року по теперішній час не надходило.
Допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили суду, що відповідач у справі ОСОБА_3 більше одного року у спірному житловому приміщенні не проживає, його речей там немає, комунальні послуги не сплачує, відповідну квартиру залишив добровільно.
Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень свідків, у звязку з тим, що вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання.
Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачає підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням відповідач до суду не звернувся.
Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачам, безперечно, обмежує їх права власників по користуванню нерухомим майном, оскільки позивачі вимушені самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг.
У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, він є таким, що втратив право користування цим житлом, тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №27 по вул. Матросова, 18-Б в м. Харкові.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6