Справа № 147/1381/16-ц
Провадження № 2-о/147/61/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2016 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Костюк Г.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» про встановлення факту членства у колективному сільськогосподарському підприємстві,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» про встановлення факту членства у колективному сільськогосподарському підприємстві.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Позовне провадження це вид провадження у цивільному процесі, у якому розглядається спір про право цивільне, тобто спір, який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Наявність спору про право цивільне визначає і іншу характерну рису цього провадження участь у ньому двох сторін позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 вказаної статті справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, коло яких за змістом ст.3 ЦПК України визначається взаємовідносинами із заявником у зв'язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов'язки.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду із вимогами в порядку окремого провадження, однак учасників цивільного процесу вказала в порядку позовного провадження, тобто позивача та відповідача.

Таким чином, зазначаючи осіб, які беруть участь у справі ОСОБА_1 слід звернути увагу на вимоги ч. 2 ст. 26 та ч.4 ст. 235 ЦПК України щодо їх процесуального статусу.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, та навести докази його існування.

Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

В порушення вказаних норм, а також п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України ОСОБА_1 не у повному обсязі викладено обставини в обґрунтування своїх вимог. Не зазначено мети, з якою встановлюється факт, що позбавляє суд можливості зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 належить уточнити зміст заявлених вимог шляхом подання заяви у новій редакції, визначитись із видом провадження у якому слід розглядати дану справу (позовне, окреме), колом осіб, які беруть участь у справі, їх процесуальним статусом із зазначенням повної адреси відповідача (заявника).

Крім того, відповідно до частини 5 ст. 119 ЦПК України до заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору за ставками визначеними Законом України «Про судовий збір».

Визначаючись із видом провадження, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та надати докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Актуальні платiжнi реквiзити для перерахування судового збору розміщені на сторінці Тростянецького районного суду Вінницької області офіційного веб-порталу «Судова влада».

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним дану заяву залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 234,235,258 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» про встановлення факту членства у колективному сільськогосподарському підприємстві залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків тривалістю п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вказаних вимог суду, дана заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя