Справа № 191/2314/16-ц
Провадження № 2/191/756/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Якимчук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем - ОСОБА_2, вона зареєструвала шлюб 06 червня 1998 року, у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 65.

Від цього шлюбу мають двох дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які являються неповнолітніми, проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні.

Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу дітям та не бажає брати участі в додаткових витратах на них та у їх вихованні.

Вона не в змозі забезпечити прожитковий мінімум своїм дітям та необхідні витрати по їх навчанню та догляду, оскільки її коштів взагалі недостатньо для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку дітей.

В той же час відповідач являється працездатним, працює, а зароблені гроші в більший частині витрачає на свої власні потреби. Відповідач при цьому ніякими захворюваннями не страждає, на обліку у медичних установах не знаходиться, непрацездатних осіб на його утриманні немає. Ніякі стягнення по виконавчим листам з відповідача не здійснюється.

Оскільки відповідач має постійне місце роботи і заробіток, а діти потребують матеріальну допомогу від батька та в постійних витратах у зв'язку з повсякденними грошовими витратами (в тому числі й харчування, одяг, особисті речі, навчання), вважає, що аліменти на неповнолітніх дітей з відповідача повинні бути стягнені в розмірі 1/4 на кожну дитину зі всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дітей.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою:Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Елеваторна, 41 - на її користь, на утримання доньки -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією, відповідно до закону; Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою:Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Елеваторна, 41 - на її користь, на утримання сина -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією, відповідно до закону; Стягнення аліментів почати з дня подачі до суду позовної заяви і проводити до повноліття дітей; Рішення суду допустити негайному попередньому виконанню в межах суми платежів за один місяць.

До початку відкритого судового засідання позивач надала уточнення до позовної заяви мотивуючи його тим, що у звязку з тим, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Відповідач до початку відкритого судового засідання надав заперечення, які обґрунтовує тим, що в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів його доходу. Позов визнає частково з наступних підстав: від шлюбу із позивачкою він дійсно має дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_3 Нікіту ІНФОРМАЦІЯ_5. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, зазначені в ст.182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини,' що мають істотне значення. Зазначає, що він має непрацездатну матір - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка досягла встановленого законом пенсійного віку, яка має право на пенсію. Тому вважає, що аліменти на кожну дитину має бути зменшено з 25% до 16,5%, що разом має складати 33%, тобто 1/3 частину доходу на двох дітей.

При цьому, виплата, яка буде здійснюватися щомісячно на дітей не суперечить вимогам ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З 01.05.2016 року мінімальний прожитковий мінімум в Україні:- на дітей до 6 років 1228 грн.,- на дітей від 6-ти до 18-ти років - 1531 грн. Просить ухвалити рішення, яким визначити розмір коштів на утримання (аліменти) дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягувати їх із нього на користь позивачки, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач у відритому судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити та пояснила, що з березня 2016 року відповідач матеріальної допомоги дітям не надає. Вона працює, її щомісячний дохід складає 2000,00 грн. щомісячно, проживає разом з батьками, які є пенсіонерами і також працюють.

Відповідач у відритому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтримав заперечення та просив стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу.

Представник відповідача у відритому судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, підтримала заперечення та просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Копіями свідоцтв про народження серії 1-КИ № 313377 від 12 січня 2011 року та серії І-КИ № 026396 від 21 січня 1999 року підтверджується факт походження неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно від батьків, які є сторонами у справі.

Згідно довідки туберкульозного кабінету лікаря ОСОБА_6.ОСОБА_7 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на «Д» обліку у фтізіатра з 17.11.115 року, проходить стац.лікування в ДОКК ЛПО «Фтізіатрія» з 16.1115 року по 22.01.2016 року, діагноз ВДТБ (17.11.2015 року) верхньої долі правої легені. На даний час потребує «Д» обліку у фтізіатра строком до 2019 року.

У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.6 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними.

Факт звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів вже свідчить про відсутність домовленості між сторонами щодо участі відповідача в утриманні дитини і у разі наявності у відповідача з цього приводу заперечень, він повинен довести суду факт належного виконання ним своїх батьківських обовязків згідно ч.1 ст.60 ЦПК України. У даному випадку відповідач позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дитини частково визнав, однак не погодився з розміром аліментів, який просить стягнути позивачка.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, а позивач в свою чергу має право вимагати надання такої допомоги від відповідача.

Відповідач та його представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не погоджується з розміром, який просить стягнути позивач.

У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одночасно з цим у ч.1 ст.184 СК України зазначено у яких випадках суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі це наявність у платника аліментів нерегулярного, мінливого доходу, отримання ним частини доходу в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як зазначила представник відповідача у судовому засіданні, відповідач не працює і у звязку з цим просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів суд керується вимогами ч.1 ст.182 СК України, де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Як було встановлено у судовому засіданні та не оспорювалося сторонами, позивач проживає разом з малолітніми дітьми та батьками, які працюють та отримують пенсію, позивач отримує заробітну плату в середньому 2000,00 грн., факт перебування дитини на Д обліку не є підтвердженням факту та розміру понесення позивачем додаткових витрат на дитину.

Факт того, що відповідач не працює, не може бути підставою для звільнення його від обовязку сплачувати аліменти, оскільки він є працездатним, має можливість працювати та сплачувати аліменти, однак, виходячи зі змісту вимог ч.1 ст.184 СК України, визначення аліментів у твердій грошовій сумі є правом, а не обовязком суду.

Враховую, що позивач не надала суду жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог в частині розміру аліментів, який вона просить стягнути з відповідача, наявність у неї щомісячного доходу та батьків, які надають їй матеріальну допомогу, відсутність жодного доказу щодо розміру несення нею затрат на дітей? суд приходить до висновку, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, і, з урахуванням матеріального стану сторін, вимог розумності і справедливості, розмір аліментів повинен становити 1/3 частини всіх видій доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та достатнім буде розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача..

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, ч.3 ст.181, ч. 1 ст. 179, ст. 186, ч.1 ст.191, ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 130, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився у м.Синельникове Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка народилася у м.Синельникове Дніпропетровської області, аліменти на утримання дітей - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 07 грудня 2016 року включно.

Стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився у м.Синельникове Дніпропетровської області, на користь держави отримувач: Управління Державного казначейства України у м. Синельникове Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, банк: Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ, МФО банку: 805012, р/р 0034, КБКД 22030001 "Судовий збір Державної судової Адміністрації України", судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_10