Справа № 732/1288/16-ц
Провадження № 2/732/495/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Лиманської М.В., з участю секретарів - Дударенко Ю.П., Бруй І.В., позивача - ОСОБА_1, відповідачки - ОСОБА_2, представників третьої особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (орган опіки та піклування) - Городнянська районна державна адміністрація,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після розірвання у 2015 році шлюбу з відповідачкою за взаємною згодою було визначено місце проживання дітей: ОСОБА_5 - з позивачем, а ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з відповідачкою. Сторони утворили нові сім'ї. Спілкування відповідачки з сином ОСОБА_7 відбувається дуже рідко і негативно впливає на дитину. Син ОСОБА_7 називає нову дружину позивача мамою. В них склалися чудові стосунки і розуміння один одного. Відповідачка фактично не приймає участі у вихованні, утриманні і виконанні інших батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_7. Обов'язок щодо турботи, виховання і утримання сина позивач виконує спільно зі своєю дружиною, яка бажає усиновити ОСОБА_5. Позивач створив всі необхідні умови для виховання, навчання та розвитку дитини. Враховуючи це, просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо сина ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні з підстав, зазначених в позовній заяві, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Пояснив, що відповідачка, навіть перебуваючи з ним у шлюбі та проживаючи разом з ним та дітьми, не цікавилась сином ОСОБА_7. Дозволяла собі залишати маленьких дітей вдома без нагляду, в той час як сама відвідувала розважальні заклади, коли він знаходився на роботі. Син ОСОБА_7 мав захворювання травної системи та потребував стаціонарного лікування, яке відповідачка не здійснювала. Відповідачка зловживала та продовжує зловживати спиртними напоями, з дитиною бачиться тільки в дитсадку. Позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що не спілкується із дитиною у зв'язку з наявністю перешкод з боку позивача, неприязними відносинами з членами його родини, які після розірвання шлюбу налаштовані проти неї та налаштовують проти неї сина. Вона не відмовляється від дитини, але не має матеріальної можливості утримувати сина ОСОБА_7, бо ніде не працює. Після розірвання шлюбу з позивачем вона одружилася з ОСОБА_8, який утримує її саму та її сина ОСОБА_9. Визнала той факт, що вона виконує свої батьківські обов'язки відносно сина ОСОБА_7 неналежним чином. Просила суд надати їй можливість виправити ситуацію, не позбавляти її батьківських прав, оскільки вона бажає піклуватися про сина, брати участь у його житті, проявляти щодо нього материнську турботу.

Представники органу опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги вважали обґрунтованими, просили суд їх задовольнити. Також підтримали наданий до матеріалів справи письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Свідки з боку позивача ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердили факти неналежного виконання відповідачкою батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_7 як під час перебування сторін у шлюбі, так і після їх розлучення.

Свідок з боку відповідачки ОСОБА_8 показав, що їхня з відповідачкою сім'я фактично є малозабезпеченою. Він до літа цього року перебував в зоні дії АТО, після цього він працює, але неофіційно, утримує відповідачку та її сина ОСОБА_9. По можливості створює для нього всі необхідні умови. Після розірвання шлюбу між сторонами вони визначили добровільно місце проживання їхніх синів. Відповідачка не має матеріальної можливості утримувати сина ОСОБА_7, бо вона не працює. Позивач, який офіційно є батьком і ОСОБА_6, останнього також не утримує, коштів не виділяє. Відповідачка вітає сина ОСОБА_7 зі святами та Днем народження, рідко має з ним зустрічі. Позивач та його рідні налаштовані проти відповідачки та не бажають спілкування дитини з матір'ю.

Заслухавши пояснення сторін, представників органу опіки та піклування, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 10 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис про народження № 01(а.с.5).

Дослідженням рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.10.2015 року встановлено, що шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_1, зареєстрований 06 серпня 2011 року відділом ДРАЦС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №50, розірвано(а.с.6).

Дослідженням витягу з протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини Городнянської райдержадміністрації від 15.12.2015 року встановлено, що при розгляді заяви ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, комісією було вирішено дозволити ОСОБА_1 залишити на постійне місце проживання малолітню дитину ОСОБА_5 (а.с.7).

Дослідження виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та довідки дитячої консультації від 20.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку в дитячій консультації Городнянської ЦРЛ та в м. Чернігові в дитячого лікаря хірурга та потребує постійного нагляду і лікування. Мама участі в лікуванні і догляді за дитиною не бере з вересня 2015 року(а.с.35-38).

Дослідженням психолого-педагогічної характеристики Городнянського ясла-садка № 4 відносно ОСОБА_5 встановлено, що дитина розвивається, виявляє цікавість, до садочка ходить чиста і доглянута. У сім'ї цікавляться питаннями виховання дитини та приділяють їй достатньо уваги(а.с.39).

Дослідженням акту обстеження умов проживання дитини - ОСОБА_5 у родині батька встановлено, що для дитини створені всі належні умови для навчання, виховання та розвитку(а.с.24).

Докази по справі свідчать про те, що позивач забезпечує належні умови для проживання та виховання дитини - ОСОБА_5

Дослідженням акту обстеження умов проживання дитини у родині відповідачки встановлено, що для дитини створені належні умови для навчання та виховання(а.с.63).

Дослідженням висновку органу опіки та піклування Городнянської райдержадміністрації від 11.10.2016 р. № 02-16/823 встановлено, що орган опіки та піклування Городнянської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.(а.с.25).

Розв'язуючи спір по суті, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, де, зокрема, зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 даної статті як підставу позбавлення батьківських прав встановлено ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.16 Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення і т.д.

При цьому Пленум Верховного Суду України у цій постанові орієнтує суди нижчих ланок на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. У зв'язку з цим у виняткових випадках при доведеності винної поведінки батьків з урахуванням її характеру, особи батьків та інших конкретних обставин суд може відмовити в задоволені позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

. Отже застосування цієї крайньої міри впливу судом має відбуватися тоді, коли всі інші заходи впливу виявились безрезультатними.

Пред'явленню позову про позбавлення батьківських має передувати профілактична, попереджувальна робота з неблагополучними батьками. Таку роботу з батьками, що не забезпечують виховання дітей, мають здійснювати в першу чергу органи опіки та піклування. Суд також може бути органом, який здійснює профілактичні заходи, оскільки у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків при розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд вправі відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав і попередити відповідача про необхідність зміни свого ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Орган опіки та піклування не надав жодних даних щодо здійснення заходів соціального супроводу сім'ї відповідачки, а також даних про проведення профілактичних заходів з відповідачкою під час розгляду спірного питання.

У відповідності до ч.5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подав до суду письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав (а.с.17), з яким суд у відповідності з нормами статті 19 Сімейного кодексу України може не погодитись.

Доводи позивача, ретельно досліджені та перевірені у судовому засіданні, заслуговують на увагу та підтверджують факти неналежного виконання відповідачкою батьківських обов'язків відносно сина ОСОБА_7, але на думку суду, ці доводи є недостатніми для висновку про необхідність застосування до відповідачки такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Тому на думку суду у задоволенні позову про позбавлення відповідачки батьківських прав слід на даний момент відмовити. При цьому відповідачку слід попередити про необхідність відповідального ставлення до виконання нею батьківських обов'язків відносно її малолітнього сина ОСОБА_7.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11,88,169,209,212-216,294 ЦПК України, ст. 5,7,19,150,151,152,155,164, 193 Сімейного кодексу України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-V1 від 08.07.2011 року, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ? відмовити повністю.

Попередити відповідачку ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5 про необхідність змінити ставлення до своїх обовязків по вихованню і утриманню своєї дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на орган опіки та піклування Городнянської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо своєї дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Лиманська М.В