Справа №475/822/16-ц 05.12.2016 05.12.2016 05.12.2016
Cправа №475/822/16-ц Суддя суду першої інстанції ОСОБА_1
Провадження №22-ц/784/2670/16 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2016 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Шагай О.А.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2016 року в частині визначення розміру судових витрат, постановлену у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

УСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 предявила позов до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних зазначено, що з травня 1998 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживали однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

12 грудня 2003 року останні зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2013 року.

Сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2014 року з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 02 червня 2014 року щомісячно та до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовий сумі у розмірі 500 грн.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що у звязку із погіршенням економічної ситуації у країні, визначених за судовим рішенням коштів не достатньо для утримання дитини, та сума у 500 грн. є значно меншою ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просила змінити зазначений розмір аліментів, та стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом оплати судового збору за подачу позову.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням в частині необхідності сплати судового збору, ОСОБА_3 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення районним судом п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» і норм процесуального права просила ухвалу судді скасувати та постановити нову ухвалу про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без руху та надаючи їй строк для усунення недоліків, суддя районного суду виходив з того, що позов виник не з приводу стягнення аліментів, а з приводу зміни розміру аліментів, які вже стягнуті з відповідача за рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2014 року, що не є тотожним з позовом про стягнення аліментів, а тому позовні вимоги підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

Колегія суддів з таким висновком погоджується, вважає висновок судді районного суду щодо процесуальної долі позовної заяви ОСОБА_3 обґрунтованим, виходячи з наступного.

За Конституцією України, ст.27 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобовязаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст.4,5,10 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги процесуального права, з огляду на наступне.

Предявлення позову (заяви) це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

Стаття 119 ЦПК України передбачає перелік вимог, яким повинна відповідати позовна заява (заява), а саме: вона повинна містити імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; ціну позову щодо вимог майнового характеру, чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, а також повинні додаватися документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В преамбулі Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI установлено, що саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. При цьому, з 01 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 3, частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Пунктом 6 ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік.

Вимога про зміну розміру аліментів є майновою, так як вона підлягає грошовій оцінці, та обчислюється з урахуванням суми, на яку збільшуються чи зменшуються платежі, але не більше ніж за один рік.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 вищевказаного Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Названі положення вищевказаного Закону не підлягають розширеному тлумаченню.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються за рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2014 року з ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції вважав, що позивач всупереч вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України не сплатила за її подання судовий збір.

Отже, враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про зміну розміру аліментів та за даним позовом не вирішується спір про стягнення аліментів, то позивач, при зверненні до суду, мала сплатити судовий збір за вказані вимоги.

Оскільки ОСОБА_3 цього не зробила при подачі позовної заяви, то суддя районного суду мав залишити позовну заяву без руху, що він вірно і зробив.

Враховуючи, що апеляційна скарга не містить інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили порушення ним норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2016 року.

Відповідно ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 303,312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2016 року в частині визначення розміру судових витрат - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_6