Справа №: 343/1650/16-ц
Провадження №: 2/0343/763/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що у 2014 році вона проживала з відповідачем, з яким шлюб не реєструвала. Від спільного проживання у них 22.04.2015 р. народився син ОСОБА_3 Через невеликий проміжок часу вони почали проживати окремо, оскільки зрозуміли, що у них діаметрально протилежні погляди на сім'ю. Відповідач перестав допомагати дитині матеріально, не цікавиться її станом здоров'я, вихованням. ОСОБА_2 є працездатним, може сплачувати аліменти, він займається підприємницькою діяльністю і має регулярний дохід.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 подав письмову заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 800,00 грн. щомісячно.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_6 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 287614 від 29 квітня 2015 року ОСОБА_3 народився 22 квітня 2015 року, актовий запис № 15. Його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 3).

Довідка про склад сім'ї № 2150 від 17 серпня 2016 року свідчить про те, що до складу сім'ї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 - син (а.с. 4).

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо. Неповнолітній син ОСОБА_3 проживає з мамою ОСОБА_1 Відповідач участі в утриманні сина не бере, хоча зобов'язаний це робити на рівні з позивачкою, а тому суд приходить до переконання, що, оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина.

Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач, який 31.08.2012 р. змінив прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-НМ № 009741 від 31.08.2012 р. (а.с. 44), являється батьком ОСОБА_11 та ОСОБА_12, про що свідчать копії свідоцтв про народження І-НМ № 141348 від 21.02.2002 р. та І-НМ № 141349 від 21.02.2002 р. (а.с. 48).

Згідно рішення Долинського районного суду від 25 березня 2009 року неповнолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 залишено проживати з ОСОБА_10 (а.с. 43).

Про те, що ОСОБА_2 зареєстрований на постійне проживання та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 районі з синами ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які перебувають на повному його утриманні, свідчать: акт обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 20 жовтня 2016 року, складений у складі депутата Геринської сільської ради та сусідів (а.с. 42), довідки № 929, № 930 від 26.10.2016 р., видані виконавчим комітетом Геринської сільської ради (а.с. 45, 46).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 26 жовтня 2016 року, складеного депутатом Тяпчянської сільської ради, (а.с. 47), ОСОБА_2, зі слів ОСОБА_13, допомагає матеріально, купляє ліки та продукти харчування своїй мамі ОСОБА_13, яка є пенсіонером, що підтверджується копією посвідчення № 134590 (а.с. 49), та братові ОСОБА_14, який є інвалідом дитинства, про що свідчить копія посвідчення серії ААГ № 057041 (а.с. 50).

Таким чином, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я дитини, матеріальне становище платника аліментів та вищеописані обставини, що мають істотне значення, приймаючи до уваги визнання зменшених позовних вимог представником відповідача, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 800,00 грн. щомісячно, а зменшені позовні вимоги задовольнити.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_12 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРIШИВ:

Зменшені позовні вимоги задовольнити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 02 вересня 2016 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений: 30.11.2016р.