Справа №463/4622/16-ц
Провадження №2/463/1981/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Головатий Р. Я., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення 260533 грн. 80 коп. заборгованості.

Крім цього, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення за адресою: м.Винники, вул.І.Франка, 44, загальною площею 123,5 кв.м, які належать ОСОБА_3 на підставі договору про поділ нерухомого майна №688 від 18.09.2013, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Заяву мотивує тим, що відповідач ухиляється від повернення відповідачу значної суми коштів, розмістив оголошення про продаж належних йому нежитлових приміщень, що свідчить про існування загрози того, що відповідач має реальну можливість реалізувати вказані нежитлові приміщення, що в подальшому зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, тому просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.4 Постанови від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, у поданій заяві про забезпечення позову не наведені обґрунтовані підстави, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки як вбачається з представленої представником позивача інформаційної довідки, відповідачу належать не лише нежитлові приміщення за адресою: м.Винники, вул.І.Франка, 44, загальною площею 123,5 кв.м, а й інше майно.

Крім цього, до матеріалів позовної заяви не долучено оригіналів розписок про зобов'язання відповідача повернути грошові кошти.

Враховуючи вищенаведене, оскільки надані позивачем на підтвердження своїх вимог докази, не дають достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу нежитлові приміщення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151,152, 153 ЦПК України, -

ухвалив:

в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Я. Головатий