УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчука А.О., Мостової Г.І.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визначення права власності, за позовом ОСОБА_3 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_6, про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів та скасування акта державного виконавця, за касаційними скаргами ОСОБА_6, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, у якому просили: витребувати у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34/100 частини 735,9 кв. м, у тому числі житловою площею 34/100 частини від 369,6 кв. м; визнати за ОСОБА_3 право власності на 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1»; визнати прилюдні торги щодо продажу квартири АДРЕСА_2 недійсними; скасувати акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів, затверджений начальником Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 25 червня 2012 року; визнати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів НОМЕР_1 від 03 липня 2012 року недійсним; визнати недійсним протокол № 10/184/12/А проведення прилюдних торгів щодо продажу квартири АДРЕСА_2, складений Одеською філією ПП «Спеціалізоване підприємство«Юстиція» 8 червня 2012 року; витребувати у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_4 право власності на указану квартиру.

27 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів та скасування акта державного виконавця, у якому просив: визнати прилюдні торги щодо продажу 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34/100 частини 735,9 кв. м, у тому числі житловою площею 34/100 частини від 369,6 кв. м, недійсними; визнати недійсним протокол № 10/183/12/А проведення прилюдних торгів щодо продажу 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», складений Одеською філією «Спеціалізованепідприємство «Юстиція» 8 червня 2012 року; скасувати акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з продажу 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1», затверджений начальником Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 25 червня 2012 року.

Вимоги обґрунтовано тим, що 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_3 було придбано у ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 2010 року, а квартиру АДРЕСА_2 - на підставі договору купівлі-продажу від 8 липня 2011 року. 16 грудня 2011 року він (ОСОБА_3) подарував квартиру ОСОБА_4 Право власності на указану квартиру зареєстровано КП ОМБТІ та РОН в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19 грудня 2011 року.

На підставі заочних рішень суду від 25 листопада 2011 року та 13 лютого 2012 року, якими було визнано право власності на спірне майно за ОСОБА_11, вона здійснила відчуження 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» та квартири АДРЕСА_2 на користь третіх осіб.

У подальшому указані судові рішення було скасовано.

За таких підстав ОСОБА_11 не була уповноважена розпоряджатися спірною нерухомістю.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено.

Виребувано у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» (об'єкт незавершеного будівництва), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34/100 частини 735,9 кв. м, у тому числі житловою площею 34/100 частини від 369,6 кв. м.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» (об'єкт незавершеного будівництва), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34/100 частини 735,9 кв. м, у тому числі житловою площею 34/100 частини від 369,6 кв. м.

Визнано прилюдні торги щодо продажу квартири АДРЕСА_2 такими, що не відбулися.

Скасовано акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів, затверджений начальником Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 25 червня 2012 року.

Визнано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 03 липня 2012 року НОМЕР_1, засвідчене приватним нотаріусом Хома А.С., недійсним.

Визнано недійсним протокол № 10/184/12/А проведення прилюдних торгів щодо продажу квартири АДРЕСА_2, складений Одеською філією ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 08 червня 2012 року.

Витребувано у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2, яка складається в цілому з восьми житлових кімнат, житловою площею 135,1 кв. м, загальною площею 176,2 кв. м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_2, яка складається в цілому з восьми житлових кімнат, житловою площею 135,1 кв. м, загальною площею 176,2 кв. м.

У касаційних скаргах ОСОБА_6, ОСОБА_5 просять скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Установлено, що 25 травня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_7 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» (об'єкт незавершеного будівництва), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34/100 частини 735,9 кв. м, у тому числі житловою площею 34/100 частини від 369,6 кв. м (а. с. 8-10 т. 1).

Право власності на 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» (об'єкт незавершеного будівництва) ОСОБА_3 в установленому законом порядку зареєстровано не було.

За договором від 08 липня 2011 року ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2, яка складається з восьми кімнат житловою площею 135,1 кв. м, загальною площею 176, 2 кв. м (а. с. 151-152 т. 1).

16 грудня 2011 року ОСОБА_3 подарував квартиру ОСОБА_4 Право власності на указану квартиру було зареєстровано КП ОМБТІ та РОН уелектронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 19 грудня 2011 року за обдарованим (а. с. 153-154 т. 1).

11 листопада 2011 року ОСОБА_11 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визнання факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 та визнання укладених ним договорів купівлі-продажу недійсними, визнання за нею права власності на спірне майно.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2011 року позов ОСОБА_11 було задоволено, встановлено факт сумісного проживання з ОСОБА_7, визнано недійсними договори купівлі-продажу від 25 травня 2009 року та від 08 липня 2011 року, укладені із ОСОБА_3, визнано за ОСОБА_11 право власності на 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» та квартиру АДРЕСА_2.

20 січня 2012 року за заявою ОСОБА_3 ухвалою суду заочне рішення було скасовано, а справу призначено до слухання на загальних підставах. 07 березня 2012 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_11 залишено без розгляду на підставі її заяви.

На підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2011 року ОСОБА_11 подарувала 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_10 за договором від 20 грудня 2011 року.

Виконавчим написом нотаріуса Одеського міського нотаріального округу від 13 квітня 2012 року № 324 стягнуто із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики.

18 квітня 2012 року другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

08 червня 2012 року Одеською філією ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» проведено прилюдні торги з продажу 34/100 частини будівель та споруд «ІНФОРМАЦІЯ_1» (протокол проведення торгів від 08 червня 2012 року № 10/183/12/А). Результати торгів оформлено актом державного виконавця про проведення прилюдних торгів, затвердженим начальником другого Приморського ВДВС 25 червня 2012 року. За результатами прилюдних торгів переможцем визнано ОСОБА_6

ОСОБА_11 оскаржувала до суду й договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 16 грудня 2011 року та просила визнати право власності на вказане майно за собою.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2012 року позов ОСОБА_11 було задоволено.

На підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2012 року ОСОБА_11 подарувала квартиру ОСОБА_9 за договором від 15 березня 2012 року (а. с. 161, 162 т. 1).

ОСОБА_9 продала квартиру ОСОБА_8 відповідно до договору від 19 березня 2012 року (а. с. 163-165 т. 1).

Виконавчим написом нотаріуса Одеського міського нотаріального округу від 26 березня 2012 року із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 стягнуто заборгованість за договором позики від 16 березня 2012 року (а. с. 210 т. 1).

У межах провадження із примусового виконання виконавчого листа від 26 березня 2012 року було проведено прилюдні торги із реалізації майна боржника ОСОБА_8, а саме - квартири АДРЕСА_2. За результатами прилюдних торгів переможцем визнано ОСОБА_5

03 липня 2012 року на підставі акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів, затвердженого 25 червня 2012 року начальником Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції (протокол проведення торгів від 08 червня 2012 року №10/184/12/А), приватним нотаріусом видано ОСОБА_5 свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів р. НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 166, 167).

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсними протоколів проведення вказаних прилюдних торгів та скасування актів державного виконавця.

Апеляційним судом установлено, що прилюдні торги було проведено з порушенням порядку їх проведення.

Також ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом про визнання права власності та витребування майна з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Норма статті 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд обґрунтовано вказував на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були власниками майна та були протиправно позбавлені такого права на підставі судового рішення, яке було скасовано, тому вони мають право з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України витребувати це майно у добросовісного набувача. Прилюдні торги було проведено з порушенням порядку їх проведення.

Отже, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи та надавши їм відповідну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги.

Керуючись ст. ст. 334, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

Г.І.Мостова

О.В.Ступак