Справа №359/8009/16-ц
Провадження №2/359/2578/2016
УХВАЛА

20 жовтня 2016 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позо-вом ОСОБА_1 до Бориспільської центральної районної лікарні про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стяг-нення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом: просить скасувати накази головного лікаря Бориспільської ЦРЛ №185 від 4 квітня 2016 року, №362 від 9 серпня 2016 року, №373 від 18 серпня 2016 року, №385 від 31 серпня 2016 року; скасувати наказ головного лікаря Бориспільської ЦРЛ про звільнення ОСОБА_1 з роботи та поновити його на посаді завідуючого патологоанатомічним відділенням; стяг-нути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Крім того, позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судо-вого рішення у справі.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч.1 ст.82 цього Кодексу суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в п.60 рішення у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплати зборів цивільними судами у звязку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції. Однак сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин справи, включаючи спроможність заявника її сплатити, є важ-ливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала «розгляд судом» (рішення у справах «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» та «Аїт-Мугуб проти Франції»).

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений з роботи 26 вересня 2016 року. В документах, приєднаних до позову, відсутня інформація про те, що позивач влаш-тувався на нове місце роботи. Ця обставина свідчить про те, що він не має заробітку та позбавлений можливості сплатити судовий збір в розмірі 2756 гривень. Залишення позову без руху та надання ОСОБА_1 строку для сплати судового збору істотно обмежувати-муть його право на доступ до суду та будуть свідчити про порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суддя вважає, що допустимо відстрочити ОСОБА_1 сплату судо-вого збору до ухвалення судового рішення у справі.

За формою та змістом позовна заява відповідає вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України. Вона підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підсудна Бориспільському міськрайонному суду.

З огляду на це суддя вважає, що належить відкрити провадження у цивільній справі.

Проведення попереднього судового засідання є недоцільним.

Керуючись ст.122 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судо-вого рішення у справі.

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської центральної районної лікарні про поновлення на роботі, стягнення серед-нього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень.

Розгляд цивільної справи призначити на 13 годину 00 хвилин 5 грудня 2016 року.

Направити відповідачу копію позову з копіями доданих до нього документів та за-пропонувати подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Копію ухвали судді направити сторонам у цивільній справі.

Ухвала судді може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій його частині ухвала оскарженню не під-лягає.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_2