Справа № 310/1192/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованих будівель, стягнення завданої шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що йому на праві власності належить 12/80 частин житлового будинку №25 по вул.Свердлова в м.Бердянську. Одним із співвласників цього будинку є відповідач ОСОБА_3, яка самовільно побудувала на території вказаного домоволодіння двоповерховий будинок «З» без згоди інших співвласників, в тому числі позивача. При спорудженні вказаного самовільної споруди відповідачка порушила протипожежні норми, а саме не провела вогнезахисну обробку деревяних конструкцій горища та порушила відстань між самовільною спорудою та іншими спорудами на території домоволодіння. Тому позивач хвилюється, що у разі займання самовільної будівлі пожежна машина не зможе погасити пожежу і може загорітись житло позивача, до якого впритул побудована ця самовільна споруда.

Крім того, відповідачка самовільно здійснила реконструкцію прибудови «а9», яка впритул прибудована до частини стіни житлової кімнати №5-15, якою користується позивач, встановивши там душ і туалет. В результаті в житловій кімнаті позивача зявилася пліснява, яку він тривалий час не може ліквідувати.

Позивач вважає, що незаконними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він мотивує моральними стражданнями, загостренням хронічних захворювань, необхідністю захищати свої законні права. Тому в своєму позові позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: вул.Свердлова 25 в м.Бердянську Запорізької області шляхом знесення самовільно збудованого житлового будинку «ЗІІ» та переобладнання прибудови «а9» таким чином, щоб в прибудові не було розміщено туалет, душ та ванни, а також засипати зливну яму, до якої зливаються стоки з квартири №3 (що належить ОСОБА_3І.), що розміщена біля вікна квартири №4 (що належить ОСОБА_1Є.)., а також стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. в якості компенсації за моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також додали, що самовільно збудований відповідачем будинок розташований на відстані 3 метрів від вікна житлового приміщення позивача, тому затіняє вікно. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали та пояснили, що житловий будинок «З» є дійсно самовільною будовою, але побудований з дотриманням всіх будівельних норм. Вогнезахисна обробка деревяних конструкцій горища цього будинку на час розгляду справи в суді здійснена відповідачем добровільно. Порушення відстаней до інших споруд стосується не житлового будинку, в якому проживає позивач, а інших будівель і споруд, які формально йому не належать. Будь-яка залежність плісняви у житловому приміщення позивача від душу та туалету у прибудові «а9» не доведена. А зливна яма, яку позивач в своєму позові просить засипати насправді є колодязем центральної каналізації, встановленої на законних підставах. Тому відповідач та її представник вважають, що будь-які права та законні інтереси позивача в результаті дій відповідача не порушені, просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови від задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Згідно довідки Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 25.11.2015р., право власності на житловий будинок №25 по вул.Свердлова в м.Бердянську Запорізької області належить на праві власності шістьом співвласникам, в тому числі позивачу ОСОБА_1 (12/80 часток) та відповідачу ОСОБА_3 (1/8 частка).

Згідно технічного паспорту на вказаний житловий будинок станом на 25.12.2012р., будинок розташований на земельній ділянці площею 665 кв.м.

Суд вважає встановленим та доведеним, що вказана земельна ділянка не приватизована і знаходиться в користуванні співвласників вказаного житлового будинку. Цей факт підтверджений всіма учасниками судового розгляду.

Також суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що на вказаній земельній ділянці відповідачем ОСОБА_3 здійснено самочинне будівництво побудований двоповерховий будинок «З». Вказаний факт також визнаний всіма учасниками судового розгляду.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК)…

Відповідно до п.22 вказаної Постанови, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до п.24 вказаної Постанови, знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

В даному випадку порушення відповідачем будівельних норм і стандартів під час самочинного будівництва житлового будинку «З» мотивується позивачем експертним висновком протипожежного стану обєкту від 01.12.2009р., яким виявлено порушення вимог діючих протипожежних норм та правил: не проведено вогнезахисна обробка деревяних конструкцій горища житлового будинку, а також відстань від житловим будинком та спорудами не відповідає нормативним документам.

Відповідачем до суду надана акт прийняття виконаних робіт від 28.05.2010р. про проведення вогнезахисної обробки деревяних конструкцій горища житлового будинку по вул.Свердлова 25 в м.Бердянську. Суд не може прийняти цей документ як доказ усунення відповідачем вказаного порушення будівельних норм і стандартів, оскільки у ньому вказана квартира №3, тому неможливо достовірно встановити, горище якого саме приміщення було насправді оброблено. Але, на думку суду є очевидним, що усунення вказаного порушення є можливим і від цього відповідач не відмовляється.

Крім того, згідно довідки МНС України від 02.06.2010р., невідповідність будівельним нормам і стандартам відносно відстані самочинної будівлі (житлового будинку «З») до інших споруд стосується відстані до господарчих споруд «Д» і «К», а не житлового будинку, яким користується позивач. При цьому всіма учасниками судового розгляду підтверджено, що домоволодіння №25 по вул.Свердлова в м.Бердянську не поділено між співвласниками, порядок користування ним не визначений у встановлений законом спосіб. Тому, відповідно, приналежність господарчих споруд «Д» і «К» не встановлено. За таких обставин порушення прав та законних інтересів саме позивача ОСОБА_1 суд вважає недоведеним.

При цьому суд вважає найважливішим те, що відповідачем не надано будь-яких доказів того, що це порушення неможливо усунути шляхом перебудови, клопотання про витребування таких доказів, в тому числі із залученням відповідного спеціаліста, не заявлялись, відмова про здійснення такої перебудови відповідачем не проголошувалась. За таких обставин позовні вимоги в частині знесення самовільної будівлі є передчасними, необхідність такого знесення не доведеною, і тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги в іншій частині на підставі наступного.

В судовому засіданні підтверджено всіма учасниками судового розгляду, що в прибудові «а9», якою користується відповідачка, нею встановлений туалет та душ. Але до суду не надано будь-якого доказу того, що саме ці дії відповідача призвели до появи плісняви в житловому приміщенні, яким користується позивач, а також будь-яких доказів того, що ця пліснява або завищена вологість взагалі в наявності. При цьому суд не приймає як належні та переконливі докази надані позивачем фотознімки, оскільки з них неможливо встановити, де та коли вони зроблені, що на них зафіксовано. Крім цього, ці фотознімки жодним чином не доводять причинний звязок між діями відповідача та вказаними позивачем наслідками.

Крім того, суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що зливна яма, яку в своєму позові просить засипати позивач, насправді є колодязем в системі підключення приміщень, якими користується відповідач до централізованої каналізації. Ця каналізація проведена у відповідності до діючих норм та правил, доказів протилежного до суду надано не було. Не було до суду також надано будь-яких доказів того, що існування вказаного колодязю якимось чином порушує права та законні інтереси позивача.

За таких обставин не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, оскільки завдання такої шкоди та вина відповідача у її завданні є недоведеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованих будівель, стягнення завданої шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_5