Справа № 513/1079/16-ц
Провадження № 2/513/746/16
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., секретаря Коржан О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними.

Свої вимоги він мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили з серпня 2011 року, мешкають окремо. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, просив задовольнити позов (а.с. 26).

Відповідачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення (а.с. 29).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у шлюбі з 14 березня 1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 260702, виданого 18 жовтня 2016 року Саратським районним віддлом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 5).

Шлюбні відносини сторони не підтримують з серпня 2011 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу.

Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання відповідачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище Марина.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 3-8, 10-11, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 14 березня 1986 року виконавчим комітетом Фараонівської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис за № 6, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище - Марина.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька