Справа № 161/8028/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/1693/16 Категорія: 47 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Стрільчука В.А.,

суддів Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання Кирилюк О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про надання проїзду до земельної ділянки шляхом встановлення сервітуту за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом і просив встановити на його користь земельний сервітут, який полягає у праві проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, щодо земельної ділянки площею 0,0141 га, розташованої по вул. Прилуцькій, 27а в місті Луцьку, яка належить на праві власності Луцькій міській раді, без визначення строку та плати за користування зазначеною земельною ділянкою.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в судові засідання, призначені на 15 вересня 2016 року, 12 жовтня 2016 року, 28 жовтня 2016 року, позивач та його представник не зявилися і не подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи і зроблені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, якою керувався суд при постановленні оскаржуваної ухвали, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічне положення міститься і в п. 3 ч. 1 ст. 207 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що залишити позовну заяву без розгляду суд може у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якою слід вважати другу поспіль неявку за умови неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Однією з обовязкових умов залишення заяви без розгляду є належне повідомлення позивача про час і місце судового засідання.

Питання щодо судових викликів і повідомлень, тобто щодо належного повідомлення осіб, які викликаються в суд, врегульовані статтями 74, 76 ЦПК України, згідно з якими, за загальним правилом, судові виклики осіб, які беруть участь у справі, здійснюються судовими повістками про виклик, які повинні бути вручені особам, що викликаються, не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Судова повістка разом з розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, яка з поміткою про дату вручення повертається до суду. Вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці і повертає її до суду. В такому випадку особа вважається повідомленою.

З матеріалів справи вбачається, що ні позивач ОСОБА_1, ні його представник ОСОБА_3 жодного разу не були належним чином повідомлені чи викликані в судові засідання, неявка в які стала підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Так, позивач взагалі не повідомлявся і не викликався в суд у спосіб, визначений процесуальним законом (йому не надсилатися і не вручалися судові повістки, телеграми, факси тощо).

Адвокат ОСОБА_3 вступив у справу як представник позивача 28 липня 2016 року (а. с. 61). Дані про належне повідомлення цього представника про час і місце судових засідань в матеріалах справи також відсутні. Не можна вважати належним повідомленням наявну в матеріалах справи розписку ОСОБА_3 про розгляд справи 12 жовтня 2016 року (а. с. 70), оскільки за змістом вищенаведених положень процесуального закону під розписку може бути повідомлено лише особу, яка зявилася в судове засідання, у разі відкладення розгляду справи. Згідно з довідкою секретаря судового засідання 15 вересня 2016 року фіксування призначеного на цей день судового засідання не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у справі (а. с. 69), а отже ОСОБА_3, який був відсутній в цьому судовому засіданні, не міг бути повідомлений про час і місце наступного засідання під розписку.

Що стосується наявних у матеріалах справи заяв і клопотань позивача ОСОБА_1, його дружини ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи з різних причин (а. с. 63, 68, 72, 81, 89), то вони також не містять доказів про належне повідомлення судом осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду, оскільки в них відсутня інформація про час вручення повідомлення, про розяснення наслідків неявки та інші відомості, передбачені ст. 75 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи відсутність однієї з обовязкових умов залишення позовної заяви без розгляду згідно з ч. 3 ст. 169 та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, а саме належного повідомлення позивача про час і місце судових засідань, у суду не було правових підстав для вчинення вказаної процесуальної дії.

У звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та допущеними ним порушеннями вищенаведених норм процесуального права, що призвело до незаконного залишення позовної заяви без розгляду, оскаржувану ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п. п. 3, 4 ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року в даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді