Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 327/43/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Кущ Т.М.
Пр. № 22-ц/778/4497/16Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.,

за участі секретаря Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Розівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (надалі - Банк) до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

У 2016 році Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів - позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 - заборгованість за кредитним договором № 692-12/К-07 від 25 жовтня 2007 року станом на 03 лютого 2016 сума у розмірі 2281997,79 грн., яка складається із: 906647,86 грн. - тіла кредиту, 656430,89 грн. -відсотків, 679471,16 грн. - пені, 23782,35 грн. - суми за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту, 15665,54 грн. - суми за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту, від сплати якої на користь Банку відповідачі у добровільному порядку ухиляються, а також судові витрати 34229,97 грн.

Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2016 року (а.с. 113) провадження за вищезазначеним позовом Банку у цій справі відкрито.

Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року (а.с. 136) позовну заяву Банку у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі просив (а.с.141-142) ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу Банку (а.с. 158).

У судове засідання 29 листопада 2016 року представник Банку (позивача) та відповідач ОСОБА_4 не з'явились. При цьому, Банк та відповідач ОСОБА_4 були належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с.156-157), клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Навпаки, від Банку через представника ОСОБА_5 через канцелярію апеляційному суду надійшла заява (а.с. 159-160), в якій останній просив розглядати дану справу апеляційним судом без участі представника Банку, на задоволенні вимог апеляційної скарги наполягав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 через відповідача ОСОБА_3 подала апеляційному суду для долучення до матеріалів справи заяву (а.с.161), в якій просила розглядати дану справу апеляційним судом без її участі та без участі її представника, проти задоволення апеляційної скарги Банку заперечувала.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причину неявки у дане судове засідання представника Банку і відповідача ОСОБА_4 та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила заяви Банку (позивача) та відповідача ОСОБА_4 задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх та за відсутністю їх представників за присутністю відповідача ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3, як особи, яка бере участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Банку не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву Банку у цій справі, керувався ст. ст. 169 ч.3, 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України та виходив із того, що представник Банку повторно не з'явився у судові засідання у цій справі, при цьому, Банк був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду цієї справи, заява Банку про відкладення розгляду цієї справи чи заява про розгляд цієї справи за відсутністю позивача до суду не надходила.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, в силу вимог ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд першої інстанції мав право постановити ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви Банку у цій справі.

Оскільки, за змістом цієї статті суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що представник Банку повторно не з'явився у судові засідання у цій справі (23 серпня 2016 року та 06 вересня 2016 року а.с. 127, 135).

Юридичною адресою Банку, як юридичної особи, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних і фізичних осіб - підприємців, є: м. Київ вул. Щорса, 36 Б (а.с. 47).

У позові Банку у цій справі (а.с.1) взагалі було зазначено 3 (три) адреси Банку:

- м. Київ вул. Щорса, 36-б (юридична адреса);

- м. Київ бульвар Дружби народів, 38 (поштова адреса);

- м. Київ вул. Фрунзе, 39 (адреса представника Банку Штогріна О.О.),

Оскільки, Банк у своєму позові чи окремій заяві особисто чи через представника на ім'я суду першої інстанції не зазначав, на яку саме із зазначених трьох адрес Банку надсилати судові повісти у цій справі.

То на виконання вимог ст. 74 ч. 5 ЦПК України судом першої інстанції правильно судові повістки на вищезазначені дати судових засідань (23 серпня 2016 року та 06 вересня 2016 року) рекомендованим листом надсилались Банку, як юридичній особі, саме за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних і фізичних осіб - підприємців, а саме: м. Київ вул. Щорса, 36-б (а.с. 123, 131).

В силу вимог ст. 74 ч. 4 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена не пізніше, ніж за 3 (три) дні до судового засідання.

Встановлено, що вказані судові повістки на 23 серпня 2016 року та 06 вересня 2016 року були завчасно (15 серпня 2016 року та 01 вересня 2016 року) врученні Банку та отримані останнім (а.с. 123, 131), що підтверджується штампом Банку на останніх із зазначенням прізвища представника Банку, що отримував - Бельцова.

В силу вимог ст. 76 ч. 5 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи вважається врученням повістки і цій особі.

Банк не надав апеляційному суду до своєї апеляційної скарги матеріалів на підтвердження того, що Бельцова станом на день вручення Банку зазначених судових повісток 15 серпня 2016 року та 01 вересня 2016 року вже не працювала у Банку чи не мала повноважень від Банку на отримання цих повісток.

А тому доводи апеляційної скарги Банку про те, що вказані судові повістки на зазначені дати судових засідань Банком не отримувались (а.с.142), є безпідставними (а.с.142), такими, що ґрунтуються на припущеннях, та спростовуються матеріалами цієї справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Банком не надано до його апеляційної скарги у цій справі взагалі будь-яких належних, допустимих доказів у спростування обставин завчасного отримання Банком судових повісток на вищезазначені судові засідання у цій справі у суді першої інстанції при вищевикладених встановлених судом обставинах.

Неналежне виконання певними працівниками Банку своїх обов'язків щодо своєчасної передачі цих судових повісток відповідальній за цю справу особі Банку (юрисконсульту Банку та інш.) чи помилкове надіслання (передача) останніх не тій особі Банку (юрисконсульту Банку та інш.), не може бути підставою для скасування законної по суті ухвали суду першої інстанції у цій справі, що є предметом апеляційного оскарження на теперішній час.

Банк взагалі не подавав суду першої інстанції у цій справі заяв -повідомлень про причини неявки свого представника на вищезазначені дати судових засідань або заяв про відкладення розгляду цієї справи на останні з будь-яких причин.

Хоча в силу вимог ст. 77 ч. 2 ЦПК України Банк, як позивач, був зобов'язаний повідомляти суд першої інстанції про причини неявки свого представника у судові засідання письмово поштою, факсом , електронною поштою тощо.

Заява Банку чи представника останнього на ім'я суду першої інстанції про розгляд цієї справи останнім за відсутністю представника Банку у матеріалах цієї справи також відсутня.

Хоча Банк, як особа, яка бере участь у цій справі, зобов'язаний добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

В силу вимог ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доказів, наявних у матеріалах цієї справи та досліджених судом першої інстанції під час постановлення оскаржуємої ухвали, в межах доводів апеляційної скарги.

При повторній неявці представника Банку у судове засідання у цій справі при вищевикладених обставинах незалежно від причини цієї неявки суд першої інстанції мав розглядати дану справу.

Крім того, ст. 157 ч. 1 ЦПК України передбачено строки розгляду судом першої інстанції цивільних справ - протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Встановлено, що провадження у цій справі судом першої інстанції було відкрито ще 27 липня 2016 року (а.с. 113).

При вищевикладених обставинах, доводи Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність порушень вимог закону при постановленні оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі, ґрунтуються на припущеннях, а не на доказах, наявних у матеріалах цієї справи, є безпідставними та не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі.

Встановлено, що судом першої інстанції оскаржуємою ухвалою не вирішувалось питання про розподіл між сторонами понесених ними судових витрат у цій справі, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, тому останнє не було предметом апеляційного перегляду у цій справі апеляційним судом, та може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за наявності відповідної заяви (клопотання) осіб, які беруть участь у цій справі.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни.

У разі відмови апеляційним судом Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понесених ним судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 1378,00 грн. (а.с.140) при подачі останньої до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне роз'яснити Банку, що він не позбавлений у подальшому права звернутися до суду із вищезазначеним позовом до відповідачів повторно.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Ухвалу Розівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В.Осоцький І.І.