Справа № 591/1439/16-ц
Провадження № 2/591/1142/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

при секретарі Тищенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до газети «Сумщина» про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, остаточно уточнивши свої вимоги, ставить питання про визнання недостовірною інформацію відносно ОСОБА_1, поширену у відкритому листі під назвою «Хто зупинить земельних рейдерів?», в абзаці під назвою «Суддя спортивної статури», який надрукований 09 грудня 2015 року в № 46 газети «Сумщина», а саме: «….. Згодом до нас підїхало ще одне авто, а саме: біла «Toyota Land Cruiser» із державним знаком 2555, з неї вийшов незнайомий молодий чоловік 30-40 років спортивної статури. Свого імені не назвав, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали кричати, що приїхав «свій суддя», який зараз «все розрулить». ОСОБА_2 додав, що це його син. Підійшовши до співробітників міліції та СБУ, чоловік почав голосно кричати на них нецензурними словами,погрожуючи масовими звільненнями та увязненнями. Ми пропонували проїхати до відділу міліції, але «суддя» повідомив, що все має проходити так, як він бажає. Він сказав, що зараз викличе «свою» міліцію, яка йому, «як завжди», допоможе та все вирішить. Потім «суддя» непомітно підійшов впритул до одного з представників ПАТ «Конотоптехагросервіс», назвемо його Б, та завдав йому удар ногою у пах (після цього нападу Б два місяці перебував на лікуванні в лікарні і може залишитися безплідним). …. Молодик, який приїхав останнім на білій «Toyotі», почав кричати, що він суддя. Як стало відомо, це був ОСОБА_1, і він дійсно займає посаду діючого слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Сподіваємося, що слідство зясує, звідки у судді взялися гроші на таке дороге авто, і як він, взагалі, став суддею. Адже, зі слів ОСОБА_2, посаду своєму сину він купив за 80 тисяч доларів США. Суддя Галян С.В. також знаходився у стані алкогольного спяніння , про що свідчила нечітка хода та різкий запах алкоголю. Він не припиняв спроб завдавати ударів оточуючим. А його батько, ОСОБА_2, знову підбіг до А і ще раз ударив його, тепер у живіт. Удар був такий сильний, що А випустив із рук мобільний телефон. При цьому ОСОБА_1 провокував осіб з своєї «групи підтримки» до фізичного конфлікту. Він говорив, що чоловіки можуть нас бити, жодне покарання за це їм не загрожує, адже він суддя….»

Окрім того, просить зобовязати газету «Сумщина» протягом місяця після набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію, вказану в попередньому пункті, шляхом опублікування газетою «Сумщина» особистого публічного вибачення», із зазначенням у ньому такого тексту: «Газета «Сумщина» публічно вибачається перед ОСОБА_1, за те що 09 грудня 2015 року в № 46 газети «Сумщина» в абзаці під назвою «Суддя спортивної статури» відкритого листа під назвою «Суддя спортивної статури» відкритого листа під назвою «Хто зупинить земельних рейдерів?», опублікувала недостовірну інформацію та не перевірену інформацію стосовно ОСОБА_1»

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Факт поширення інформації відповідачем встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Так, 09 грудня 2015 року в № 46 газети «Сумщина» був надрукований відкритий лист тимчасово виконуючого обовязки голови правління ПАТ «Конотоптехагросервіс», ОСОБА_4 під назвою «Хто зупинить земельних рейдерів?».

В даному листі серед іншого був надрукований також абзац під назвою «Суддя спортивної статури» такого змісту «…..Згодом до нас підїхало ще одне авто, а саме: біла «Toyota Land Cruiser» із державним знаком 2555, з неї вийшов незнайомий молодий чоловік 30-40 років спортивної статури. Свого імені не назвав, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали кричати, що приїхав «свій суддя», який зараз «все розрулить». ОСОБА_2 додав, що це його син. Підійшовши до співробітників міліції та СБУ, чоловік почав голосно кричати на них нецензурними словами,погрожуючи масовими звільненнями та увязненнями. Ми пропонували проїхати до відділу міліції, але «суддя» повідомив, що все має проходити так, як він бажає. Він сказав, що зараз викличе «свою» міліцію, яка йому, «як завжди», допоможе та все вирішить. Потім «суддя» непомітно підійшов впритул до одного з представників ПАТ «Конотоптехагросервіс», назвемо його Б, та завдав йому удар ногою у пах (після цього нападу Б два місяці перебував на лікуванні в лікарні і може залишитися безплідним). …. Молодик, який приїхав останнім на білій «Toyotі», почав кричати, що він суддя. Як стало відомо, це був ОСОБА_1, і він дійсно займає посаду діючого слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Сподіваємося, що слідство зясує, звідки у судді взялися гроші на таке дороге авто, і як він, взагалі, став суддею. Адже, зі слів ОСОБА_2, посаду своєму сину він купив за 80 тисяч доларів США. Суддя Галян С.В. також знаходився у стані алкогольного спяніння , про що свідчила нечітка хода та різкий запах алкоголю. Він не припиняв спроб завдавати ударів оточуючим. А його батько, ОСОБА_2, знову підбіг до А і ще раз ударив його, тепер у живіт. Удар був такий сильний, що А випустив із рук мобільний телефон. При цьому ОСОБА_1 провокував осіб з своєї «групи підтримки» до фізичного конфлікту. Він говорив, що чоловіки можуть нас бити, жодне покарання за це їм не загрожує, адже він суддя(а.с.111).

У відкритому листі (а.с.96-101 та 191-196). йдеться про земельний спір між ПАТ «Конотопагротехсервіс», фермером ОСОБА_3 та приватною агрофірмою «Соснівське» в особі директора ОСОБА_2 В цьому ж листі, згадується і син директора агрофірми суддя Конотопського міськрайонногго суду Сумської області Галян С.В., який у подіях, що відбувалися 16 вересня 2015 року в с. Соснівка, Конотопського району Сумської області, висвітлений у неприглядному вигляді.

Суду надані підтвердження того, що позивача ОСОБА_1, відповідно до встановленої в державі процедури, наказом №60-б від 27 липня 2010 року призначено на посаду судді Конотопського міськрайонного суду строком на пять років (а.с. 87).

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 06 квітня 2016 року рекомендовано ОСОБА_1 для обрання на посаду судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області безстроково (а.с.83-85).

Із показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, вбачається, що інформація, викладена в статті не відповідає дійсності. ОСОБА_5 пояснила, що о 21-00 год. до неї звернувся в телефонному режимі ОСОБА_2 та повідомив, що склалася надзвичайна ситуація, просив приїхати, сказав що за нею приїде його син. Разом з ОСОБА_1 вони приїхали на вказане поле, яке знаходиться біля с. Соснівка. Позивач був схвильований, але в нормальному стані, в стані алкогольного спяніння не перебував, він телефонував на гарячу урядову лінію та міліцію. ОСОБА_1 нікого не чіпав та не провокував, хоча невідомий чоловік з ліхтарем в руках бігав за ним та фотографував на телефон. Аналогічні пояснення щодо цих подій надали і інші свілки, допитані судом.

Окрім того, заява ОСОБА_7, щодо спричинення йому позивачем тілесних ушкоджень не підтверджена доказами про нанесення йому ударів позивачем, у звязку з чим постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_8 від 16 грудня 2015 року кримінальне провадження за заявою ОСОБА_7 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1, у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення закрито (а.с.19).

Також, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 лютого 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_8 від 16 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження відмовлено (а.с. 20). В апеляційній інстанції вказана ухвала залишена без змін, що підтверджується копією ухвали апеляційного суду Сумської області від 29 лютого 2016 року (а.с.21).

Всупереч ст. 277 ЦК України та ст. 10 ЦПК України відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які можуть підтвердити обставини, які свідчать про те, що поширена газетою «Сумщина» інформація є достовірною.

Отже, суд вважає, що в даному випадку мало місце поширення щодо позивача недостовірної інформації, були порушені особисті немайнові права позивача, оскільки інформація та висловлювання, поширені відповідачем, безпосередньо стосуються особи позивача, його честі та гідності, носять негативний характер.

В судовому засідання свідок ОСОБА_9 пояснив, що в 2015 році виконував обовязки головного редактора газети «Сумщина». У вересні жовтні 2015 року до редакції газети «Сумщина» завітала жінка, яка представилася юристом ПАТ «Конотопагротехсервіс» ОСОБА_10, яка мала бажання розмістити в газеті інформацію про рейдерське захоплення земельної ділянки. ОСОБА_9 погодився з розміщенням резонансної теми, при цьому запропонував підготувати інформацію письмово. В жовтні-листопаді на електронну пошту газети від ОСОБА_10 надійшла чернетка, а на початку грудня вона надіслала текст відкритого листа на бланку ПАТ «Конотопагротехсервіс» з печаткою цього ж підприємства за підписом т.в. обовязки голови правління ПАТ «Конотопагротехсервіс» ОСОБА_4 з долученням деяких документів. Оригінал вказаного відкритого листа, жінка привезла в кінці листопада, оформленому не на фірменному бланку, однак з мокрою печаткою. Отже, безпосередньо ОСОБА_10 надавала статтю «Хто зупинить земельних рейдерів?» на паперовому носії та в електронному вигляді.

Свідок ОСОБА_9 вважає, що газета, публікуючи відкритий лист т.в. обовязки голови правління ПАТ «Конотопагротехсервіс» ОСОБА_4 «Хто зупинить земельних рейдерів» діяла правомірно, оскільки ніхто не знав, що викладена в листі інформація є недостовірною. При цьому до відкритого листа було додано копії документів, які підтверджують позицію, викладену у листі. Окрім того, редакція газети ніяким чином не ставила собі за мету скомпрометувати позивача по справі. При цьому достовірність інформації, викладеної у відкритому листі редакцією не перевірялася.

ОСОБА_4 , заперечуючи підписання ним оригіналу відкритого листа, пояснив, що про надходження до редакції відкритого листа, який в подальшому був надрукований в газеті «Сумщина», дізнався від головного редактора газети «Сумщина» ОСОБА_9 Вказує, що відкритий лист від імені ПАТ «Конотопагротехсервіс» він не підписував, наявний в листі підпис поставила інша особа, не надавав інтервю та не спілкувався з представниками редакції газети «Сумщина» з приводу даного листа.

Із висновку експерта №19/119/6-6/65е від 09 листопада 2016 року Сумського НДЕКЦ МВС України, вбачається, що згідно зразків, наданих на дослідження, підпис від імені ОСОБА_4 на останньому аркуші відкритого листа ПАТ «Конотопагротехсервіс» із назвою «Хто зупинить земельних рейдерів» виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою (а.с. 244-250).

Судом встановлено, що на момент публікації 09 грудня 2015 року в № 46 газети «Сумщина» відкритого листа, редакція мала в розпорядженні лише копію відкритого листа, без оригіналу печатки. Текст відкритого листа з мокрою печаткою надійшов до редакції (згідно даних про його реєстрацію) 10.12.2015 року, тобто вже після його публікації.

Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе, членів своєї сімї, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної розповсюдженням недостовірної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України та ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.

Так, ст. ст. 270 і 297 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

За правилом ст. 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Захист такого права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Судом достовірно було встановлено факт порушення відповідачем права на повагу до гідності, честі позивача.

Статтями 94, 299 ЦК України передбачено, що фізична та юридична особи мають право на недоторканність своєї ділової репутації і можуть звернутися до суду з позовом про захист цих прав.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснитиу такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенції) кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Як вбачається з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, н априклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

Як вбачається з абзацу 2 п. 26 цієї ж постанови, суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає, що в процесі розгляду справи знайшли підтвердження доводи позивача про те, що інформація, поширена у відкритому листі під назвою «Хто зупинить земельних рейдерів?» щодо позивача є недостовірною, а тому вимоги позивача в цій частині є такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає, що позивач має право на спростування поширеної щодо нього інформації, але ним не вірно обраний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки діюче законодавства не пердбачає можливості спросування інформації шляхом принесення вибачень, тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити в зв»язку з необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію відносно ОСОБА_1, поширену у відкритому листі під назвою «Хто зупинить земельних рейдерів?», в абзаці під назвою «Суддя спортивної статури», який надрукований 09 грудня 2015 року в № 46 газети «Сумщина», а саме: «….. Згодом до нас підїхало ще одне авто, а саме: біла «Toyota Land Cruiser» із державним знаком 2555, з неї вийшов незнайомий молодий чоловік 30-40 років спортивної статури. Свого імені не назвав, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали кричати, що приїхав «свій суддя», який зараз «все розрулить». ОСОБА_2 додав, що це його син. Підійшовши до співробітників міліції та СБУ, чоловік почав голосно кричати на них нецензурними словами,погрожуючи масовими звільненнями та увязненнями. Ми пропонували проїхати до відділу міліції, але «суддя» повідомив, що все має проходити так, як він бажає. Він сказав, що зараз викличе «свою» міліцію, яка йому, «як завжди», допоможе та все вирішить. Потім «суддя» непомітно підійшов впритул до одного з представників ПАТ «Конотоптехагросервіс», назвемо його Б, та завдав йому удар ногою у пах (після цього нападу Б два місяці перебував на лікуванні в лікарні і може залишитися безплідним). …. Молодик, який приїхав останнім на білій «Toyotі», почав кричати, що він суддя. Як стало відомо, це був ОСОБА_1, і він дійсно займає посаду діючого слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Сподіваємося, що слідство зясує, звідки у судді взялися гроші на таке дороге авто, і як він, взагалі, став суддею. Адже, зі слів ОСОБА_2, посаду своєму сину він купив за 80 тисяч доларів США. Суддя Галян С.В. також знаходився у стані алкогольного спяніння , про що свідчила нечітка хода та різкий запах алкоголю. Він не припиняв спроб завдавати ударів оточуючим. А його батько, ОСОБА_2, знову підбіг до А і ще раз ударив його, тепер у живіт. Удар був такий сильний, що А випустив із рук мобільний телефон. При цьому ОСОБА_1 провокував осіб з своєї «групи підтримки» до фізичного конфлікту. Він говорив, що чоловіки можуть нас бити, жодне покарання за це їм не загрожує, адже він суддя….».

В іншій частині позовних вимог відмовити в зв»язку з необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя