УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 до приватного підприємства «Мрія-Вік» про визнання договорів оренди землі недійсними, за касаційною скаргою приватного підприємства «Мрія-Вік» на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 звернулися до суду з указаним позовом. Зазначали, що в період з 2010 року по 2012 року вони уклали з відповідачем договори оренди належних їм земельних ділянок. Позивачі вважають, що під час укладення вказаних договорів, відповідач не забезпечив проведення агрохімічного обстеження ґрунтів, відповідні паспорти не отримав, у зв'язку з чим між сторонами не було досягнуто всіх істотних умов договору оренди, а саме умов щодо збереження стану об'єктів оренди та їх повернення, тому просили задовольнити позов.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 березня 2015 року, позов задоволено.

Визнано недійсними договори оренди землі від 26 липня 2010 року, укладені приватним підприємством «Мрія-Вік»: № 9 - з ОСОБА_16, № 10 - з ОСОБА_14, № 39 - з ОСОБА_13, № 41- з ОСОБА_22, № 42 - з ОСОБА_20; від 16 серпня 2010 року, укладені приватним підприємством «Мрія-Вік»: № 68 - з ОСОБА_27, № 69 - з ОСОБА_11, № 71 - з ОСОБА_5, № 72 - з ОСОБА_8, № 76, 77 - з ОСОБА_6, № 80 - з ОСОБА_9; від 24 квітня 2012 року, укладені приватним підприємством «Мрія-Вік»: № 30 - з ОСОБА_10, № 31 - з ОСОБА_7, № 49 - з ОСОБА_21; від 25 квітня 2012 року, укладені приватним підприємством «Мрія-Вік»: № 110 - з ОСОБА_23, № 111 - з ОСОБА_18, № 112 - з ОСОБА_17, № 132 - з ОСОБА_28., № 133 - з ОСОБА_26; від 26 квітня 2012 року, укладені приватним підприємством «Мрія-Вік»: № 140, 141 - з ОСОБА_24, № 142 - з ОСОБА_25, № 143 - з ОСОБА_12; від 27 серпня 2012 року договори № 172, 173, укладені приватним підприємством «Мрія-Вік» з ОСОБА_19

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року вказане рішення місцевого суду було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Оскаржуваною ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 березня 2015 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ПП «Мрія-Вік» просить зазначені рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суду, виходив із того, що у договорах оренди відсутні зазначення конкретних домовленостей між сторонами щодо всіх істотних умов договору оренди землі, досягнення яких вимагається ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» зокрема щодо умов збереження стану об'єктів оренди та умов повернення об'єктів оренди, що є підставою для визнання договорів оренди недійсними. При цьому, судом апеляційної інстанції зазначено, що під час укладення договорів оренди не було дотримано вимог ст. 37 Закону України «Про охорону земель», положень Указу Президента України від 02 грудня 1995 року № 1118/95 «Про суцільну агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення», зокрема щодо проведення обов'язкового агрохімічного обстеження стану об'єктів оренди при зміні користувача землі, що дало б змогу встановити у якому конкретно стані було передано земельні ділянки з відображенням цих даних в агрохімічних паспортах.

Однак, такий висновок зроблено судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, оцінки наданих ними доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України (в редакція чинній на момент виникнення спірних правовідносин), істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної

ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та

відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Судами попередніх інстанцій установлено, що в період 2010-2012 років між власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_25, ОСОБА_26 і ОСОБА_27 та приватним підприємством «Мрія-Вік» були укладені договори оренди земельних ділянок.

Відповідно до указу Президента України «Про суцільну агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення» від 2 грудня 1995 року № 1118/95 уразі зміни власника чи користувача землі її паспортизація здійснюється в обов'язковому порядку незалежно від часу останнього обстеження.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що паспортизація землі проводиться у разі зміни її власника чи користувача.

Позивачі були не користувачами земельних ділянок, а їх власниками і передали останні в оренду - тимчасове користування, тобто зміни власників земельних ділянок не відбулося, як і зміни землекористувача, оскільки правовий статус позивачів щодо земельних ділянок був іншим.

Чинним законодавством не передбачено обов'язкове проведення при передачі власником земельної ділянки в оренду (платне володіння та користування) паспортизації об'єктів оренди.

Суд апеляційної інстанції, повторно перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, залишив поза увагою висновки і мотиви, викладені в ухвалі ВССУ від 16 вересня 2015 року, які є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи (ч. 4 ст. 338 ЦПК України), у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що при укладенні договорів оренди обов'язково мала бути проведена паспортизація земельних ділянок.

Крім того, суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого суду, виходив із того, що в оспорюваних договорах відсутні умови збереження стану об'єктів оренди, які є істотними, однак, на порушення ч. 4 ст. 338 ЦПК України, поза увагою суду залишились доводи представника ПП «Мрія-Вік» про те, що в спірних договорах, зокрема у п. п. 16, 17 містяться умови збереження стану об'єктів оренди, які полягають у зобов'язаннях орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дотримуватися вимог протиерозійної організації території, дотримуватись режиму використання земельної ділянки, не допускати погіршення родючості грунту, застосовувати природоохоронні технології виробництва, не допускати погіршення екологічної обстановки на території, а в п. п. 21-23 договорів визначені умови повернення об'єктів оренди, в яких вказано, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду.

Апеляційний суд обмежившись вказівкою, що умови договорів в частині збереження об'єктів оренди є абсолютно формальними, дефектними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства і порушують законні права та інтереси позивачів, не врахував, що для визнання договорів недійсними необхідно встановити обставини, які існували на час їх укладення і з якими чинне законодавство пов'язує можливість визнання їх недійсними.

Крім того, вирішуючи даний спір та залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, яким визнано недійсними договори оренди, суд апеляційної інстанції повинен був дослідити всі оспорювані договори та встановити чи містяться в них усі істотні умови, оскільки в матеріалах справи наявні копії договорів оренди, які різняться за своїм змістом між собою та в одних договорах міститься лише 15 пунктів (том 1), а в інших 44 пункти (том 2), а також не містять всіх сторінок договорів, по деяким громадянам надані не договори, а тільки копії паспортів, а самі договори відсутні.

Тому висновок апеляційного суду про законність рішення суду першої інстанції є передчасним.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим ухвала апеляційного суду не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного підприємства «Мрія-Вік» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук