АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2606/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Воронкова І. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівМіщенка С.В., Сіренка Ю.В.
секретарГаджієва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Біленьківська виправна колонія Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 99), відділ Державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, про відшкодування майнової шкоди особі, яка потерпіла від злочину, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 25 жовтня 2008 року по 26 серпня 2014 року у Біленьківській виправній колонії №99 управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області відбував покарання ОСОБА_7, якого було засуджено апеляційним судом Запорізької області за вчинення злочину проти життя її сина. Вироком суду із засудженого ОСОБА_7 на її користь стягнуто 17 000 грн. матеріального збитку та 100 000 грн. моральної шкоди.

Для примусового виконання судового рішення позивачкою неодноразово направлявся виконавчий лист до відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції. Однак, кожного разу державним виконавцем виконавчий лист повертався з посиланням на те, що нібито боржника в колонії не працевлаштовано, а тому немає можливості для погашення заборгованості.

Після звільнення з місць відбування покарання ОСОБА_7 став проживати в м. Харкові. У вересні 2015 року ВДВС черговий раз повернув виконавчий лист, за яким будь-яких утримань коштів з ОСОБА_7 не проводилося, оскільки за змістом постанови державного виконавця від 26.05.2015 року у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За повідомленням начальника Біленьківської виправної колонії № 99 від 22.03.2016 року засудженого ОСОБА_7 було працевлаштовано з листопада 2013 року по червень 2014 року, але він не виконував норм виробітку, а тому мав низьку заробітну плату. З цієї причини утримання з останнього на користь позивачки не проводилося. Позивачка вважає, що відповідно до ст. 1177 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною, тому просила суд стягнути за рахунок Державного бюджету України на її користь в рахунок.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилається на те, що рішення суду містить висновки, що не відповідають встановленим на підставі доказів обставинам, які мають значення для справи. неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Апелянт просить скасувати рішення Тальнівського районного суду від 17 жовтня 2016 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що вироком апеляційного суду Запорізької області від 09.09.2008 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 187 КК України, засуджено його до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років та задоволено частково цивільний позов ОСОБА_6, яким стягнуто з ОСОБА_7 на її користь матеріальну шкоду в сумі 17 000 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000 грн. (а.с. 3-8).

Як вбачається з виконавчого листа від 09.09.2008 року № 1-32/18, виданого апеляційним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 17000 грн. матеріальної шкоди, 100 000 грн. - моральної шкоди, стягнень із засудженого не проводилось (а.с. 9-10).

Згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Запорізького районного управління юстиції від 11.09.2012 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, 07.09.2012 року до відділу надійшла відповідь з БВК № 99 про те, що боржник ОСОБА_7 відбуває покарання, але не отримує заробітну плату та не має можливості для погашення заборгованості, тому виконавчий лист повертається стягувачеві (а.с. 11).

Згідно листа відділу ДВС Запорізького району управління юстиції Запорізької області від 07.12.2012 року № 18758 виконавчий документ повертається для подальшого пред'явлення його на примусове виконання для відповідного ВДВС за місцем отримання доходу (а.с. 12).

Листами Біленьківської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 99 від 22.03.2016 року № 10/1820/14 та від 25.07.2016 року № 3855/9 повідомлено, що засуджений ОСОБА_7 відбував покарання у даній колонії з 25.10.2008 року по 26.08.2014 рік, був працевлаштований з листопада 2013 року по червень 2014 року, не виконував норму виробітку, тому мав низьку заробітну плату, через що утримання на користь ОСОБА_6 не проводились (а.с. 13, 23-24).

У позовній заяві ОСОБА_6 посилалась на положення ст. 1177 ЦК України та вказувала, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1207 ЦК України. Проте, позивачкою не було змінено підстави позову, та суд прийшов до висновку щодо безпідставності позовних вимог.

Згідно ст. 1177 ЦК України у чинній редакції шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1207 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю внаслідок злочину, відшкодовується потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Умови та порядок відшкодування державою шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, встановлюються законом.

Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учневі, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

3) інвалідам - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті.

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують право ОСОБА_6 на відшкодування шкоди в порядку ст. 1207 ЦК України.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на вказану норму закону є помилковим. Однак, даний факт не впливає на вирішення справи по суті та не є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

У листі Комітету ВР України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності від 11.07.2014 року "Аналіз проблеми законодавчого врегулювання питання щодо відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (злочином), за рахунок державного бюджету" роз'яснено, що шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом (частина третя статті 127 КПК, ст. 1177 ЦК України).

На сьогодні єдиним окремим законом про відшкодування шкоди, завданої злочином, за рахунок державного бюджету, є Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", яким передбачено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна тощо.

Отже, чинне на сьогодні законодавство передбачає можливість реалізації норми цивільного законодавства про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок Державного бюджету лише у випадку, коли кримінальне правопорушення вчинено спеціальним суб'єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури або суддя) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна.

У випадках, коли кримінальне правопорушення вчинене іншим суб'єктом, відшкодувати шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, яке вчинила ця особа, за рахунок Державного бюджету неможливо.

Таким чином, потерпілим має бути реалізоване право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка скоїла злочин.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Біленьківська виправна колонія Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 99), відділ Державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, про відшкодування майнової шкоди особі, яка потерпіла від злочину - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :