У Х В А Л А

іменем України

24.11.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Кузь В.Я.

при секретарі Янковській С.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за ново виявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова у справі № 1326/9352/2012 від 04 лютого 2014 року, яке залишено в силі відповідно до ухвали апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2014 року та набрало законної сили,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся в суд з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 за участю третіх осіб: Львівської міської ради, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжними землекористувачами та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Заяву мотивує тим, що 29.09.2016 року відповідачу стало відомо про доказ , який не був та не міг бути відомим сторонам на час розгляду справи, а саме технічний паспорт на присадибну ділянку по вул. Сухій, 17 у м. Львові, який сформований 12.12.1970 року та виявлений Обласним комунальним підприємством " Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" лише у серпні 2016 року при опрацюванні матеріалів архівних справ.

Вважає обставини істотними, оскільки такі впливають на встановлення факту щодо фактичного користування присадибною ділянкою по вул. Сухій,17 у м. Львові та встановлення факту про те, що спірна земельна ділянка ніколи не відносилась до вул. Окружної, 22 у м. Львові та не була у користуванні та у власності користувачів будинку № 22 по вул. Окружній у м. Львові.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та додатково пояснив, що із технічного паспорт на присадибну ділянку по вул. Сухій, 17 у м. Львові, вбачається, що загальна площа присадибної ділянки становила 873,90 кв.м, з яких під забудову 112,60 кв.м, під двір - 265,00 кв.м., під сад - 496,30 кв.м.. Відтак, виходячи із схематичного плану присадибної ділянки вбачається, що така була закріплена за будинковолодінням № 17 по вул. Сухій у м. Львові, суцільно огороджена та в межі якої входила спірна земельна ділянка по даній цивільній справі. Крім того, із технічного паспорту вбачається, що станом на 1970 рік в межах частини присадибної ділянки під "сад" збудований сарай, що перебував у користуванні жителів будинку № 17 по вул. Сухій у м. Львові, а на титульній сторінці технічного паспорту зазначено, що власником присадибної ділянки є міська рада, користувачем в цей час є ЖЕК - 29, а відтак фактичними користувачами присадибної ділянки були жителі будинковолодіння № 17 по вул. Сухій у м. Львові. Заявник, вважає, що із даного технічного паспорту випливає, що власники будинковолодіння по вул. Окружній, 22 у м. Львові ніколи були користувачами спірної земельної ділянки.

У судовому засіданні заявник та його представники доводи заяви підтримали та додатково пояснили, що відомості їм стали відомі із документів, отриманих у БТІ.

Крім того, згідно довідки № 3/7728 від 03.06.2016 року, виданої ЛОКП БТІ та ЕО заявника повідомлено, що згідно інвентаризаційної справи , металевий гараж під літ "В-1", що знаходиться у користуванні співвласників будинку №17 по вул. Сухій у м. Львові розташований на бетонному фундаменті, не рахується самовільним будівництвом згіднго Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 09.08.2012 року та є об"єктом нерухомого майна.

Разом з тим, у рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.02.2014 року зазначено протилежне, що позивач є користувачем спірної земельної ділянки, гараж який знаходиться на цій ділянці є самочинним будівництвом та підлягає знесенню, оскільки є перешкодою у користуванні позивачем спірною земельною ділянкою.

Тобто, докази, що надані ЛОКП БТІ та ЕО не відповідають обставинам встановлених рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.02.2014 року та можуть вплинути на права та інтереси ЛОКП БТІ та ЕО, оскільки ставлять під сумнів достовірність документів про присадибну ділянку по вулиці Сухій у м. Львові.

Просять заяву задоволити, скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 04.02.2014 року та прийняти нове, яким у позові ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не прибули, подали заяву про слухання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами за їх відсутності та відмовити у задоволенні такої, з підстав викладених в запереченнях. Зокрема, зазначають, що спірна земельна ділянка відноситься до земель м. Львова, що не надані у власність або користування, відтак вважає безпідставними доводи заявника про те, що вказана земельна ділянка була виділена у користування мешканцям будинку № 17 по вул. Сухій у м. Львові. Звернув увагу суду, що технічний паспорт від 12.12.1970 року не є правовстановлюючим документом , що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою чи закріплення її за будинком в розумінні ст.23 Земельного кодексу України.

Вважає, факти, що викладені у заяві ОСОБА_1 не є нововиявленими обставинами, а ОСОБА_2 земельна ділянка передана у встановленому законом порядку, а саме: ухвалою Львівської міської ради №1182 від 26.01.2012 року, якою погоджено місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0331 га на вул. Окружна, 22 у м. Львові у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель, що не надані у власність та користування. На підставі вказаної ухвали розроблено проект землеустрою щодо виведення вказаної земельної ділянки.

Із цих підстав просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинам.

В черговому судовому засіданні представник ОСОБА_2проти задоволення заяви та скасування рішення заперечив, покликавшись на свої письмові заперечення.

Представник Інспекції ДАБК у Львіській області в судовому засіданні проти заяви заперечив, покликавшись на відсутність доказів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, із підстав викладених у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Суд , заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали витребуваної із Франківського районного суду м. Львова цивільної справи №1326/6723/2012, приходить до висновку , що у задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю такої.

Судом встановлено, що рішеннямФранківського районного суду м. Львова від 04.02.2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконною відмову відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, як суміжних землекористувачів з адресою: м. Львів, вул. Окружна,22, погоджено акт обстеження та показу меж земельної ділянки (акт визначення та погодження меж земельної ділянки) ОСОБА_2 на ділянку: 0,0331 га., за адресою: м. Львів, вул. Окружна,22.;

Визнано право ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки: 0,0331 га., за адресою: м. Львів, вул. Окружна,22, без погодження акта обстеження та показу меж земельної ділянки (акта визначення та погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами;

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: м. Львів, вул. Окружна, 22 шляхом знесення самочинно збудованих гаража та вульєра; вирішено питання судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.05.2014 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Як вбачається із змісту поданої заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами та доданими до неї додатків, заявник, як на підставу перегляду такого рішення, посилається на те, що стало відомо про доказ , який не був та не міг бути відомим сторонам на час розгляду справи, а саме технічний паспорт на присадибну ділянку по вул. Сухій, 17 у м. Львові, який сформований 12.12.1970 року.

В силу ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є:1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 р. "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Під час перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає дотриманню принцип юридичної визначеності. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов'язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Допускається можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, як нововиявлені розглядаються лише ті обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення (ухвали), але про них не знав і не міг знати заявник.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, скаргах або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог цивільного процесуального закону.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи №1326/9352/2012 при винесенні рішення від 04.02.2014 року судом детально були досліджені та проаналізовані в сукупності усі надані сторонами докази на той час.

Суд вважає, що обставина, на яку посилається заявник, як на нововиявлену , а саме технічний паспорт на присадибну ділянку по вул. Сухій, 17 у м. Львові, який сформований 12.12.1970 року , не може вважатися такою, оскільки на час вирішення справи судом не взято до уваги покликання відповідача на технічний паспорт на будинок № 17 по вул. Сухій у м. Львові виданий ЛОКП БТІ та ЕО 16.10.2007 року, як на такий що не є правовстановлючим документом, відтак наявність технічного паспорту виданого раніше не впливає на мотивацію рішення по суті.

Зважаючи на викладене у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 361,362, 365 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за ново виявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова у справі № 1326/9352/2012 від 04 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 за участю третіх осіб: Львівської міської ради, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжними землекористувачами та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яке залишено в силі відповідно до ухвали апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2014 року та набрало законної сили, за безпідставністю такої.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Суддя В. Кузь