Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 34 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Єдність про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом. В обґрунтування вимог зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. 15.09.2015 року близько 20.30 год. внаслідок винних дій власника підвального приміщення будинку №83 по вул. Шевченка в. Житомирі ОСОБА_2 було затоплено її квартиру, про що представниками ОСББ „Єдність було складено відповідний акт. Внаслідок залиття квартири їй завдано майнової та моральної шкоди. Оскільки відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду, просила стягнути з нього на свою користь з 23 290 грн. матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири, 2 000 грн. витрат, понесених на проведення експертного дослідження, 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судовий збір в розмірі 487грн.20коп.

В ході розгляду до участі у справі як співвідповідача було залучено Обєднання співвласників багатоквартирного будинку „Єдність.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23 290 грн. спричиненої матеріальної шкоди, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 2 000 грн. понесених витрат за проведення експертного дослідження, 487,20 грн. сплаченого судового збору та на користь держави 487, 20 грн. судового збору. В частині вимог до ОСББ„Єдність відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1, відшкодувати ОСОБА_2 судові витрати. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме винні дії ОСОБА_2 призвели до затоплення квартири ОСОБА_1, оскільки її квартира знаходиться над його приміщенням, вказана система каналізації (стічна) не передбачає наявності клапанів, так як вона не працює під тиском, а є стічною та не може мати, відповідно, аварійних клапанів, будь-які каналізаційні труби повинні бути герметичні, витоки з каналізаційних труб не допускаються. Вважає, що вина ОСОБА_2 нічим не встановлена, будь-яка експертиза з цього приводу не проводилась, акт про залиття квартири, складений комісією у складі членів ОСББ „Єдність не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання житлових будинків та прибудинкової території, містить численні порушення, а тому не може бути доказом вини ОСОБА_2 у нанесенні ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди. Крім того зазначає, що ОСОБА_5 не отримував судових повісток про виклик до суду, внаслідок чого був позбавлений можливості зявитись в судове засідання та надати докази для повного та обєктивного розгляду вказаної справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи позивачка ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2004 року є власником квартири №21, що розташована на 1-му поверсі шестиповерхового цегляного будинку №83 по вул. Шевченка в м. Житомирі /а.с.7-9/.

Відповідачу ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 22.06.2012 року на праві власності належить підвальне приміщенням блоку „Г вказаного будинку загальною площею 237,2кв.м./а.с.54-56/.

Актом про залиття квартири, що трапилось 15 вересня 2015 року, складеним комісією із членів ОСББ „Єдність ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 (сусіда позивача) підтверджується, що 15 вересня 2015 року близько 20.30 год. у АДРЕСА_2 сталося залиття квартири, в результаті чого із мийки кухні йшли нечистоти, вода, фекалії по всій кухні та кімнаті. Комісія прийшла до висновку, що залиття квартири сталося з вини власника підвального приміщення ОСОБА_2, яким було герметично упаковано каналізаційну трубу широким скотчем, що не дозволило спрацювати аварійному клапану, який би не допустив затоплення вказаної квартири. /а.с.10/. В акті відображено також заподіяну шкоду та зазначено, що кухонні меблі стали непридатними, розбухли та мають неприємний запах; килим бельгійського виробництва весь у фекаліях та має неприємний запах; ламінат в кімнаті піднявся, з-під нього витікає вода; стіни в кімнаті від підлоги на відстані 15-20см. мокрі; стіл письмовий в залі розбух та розмок.

17 вересня 2015 року в присутності власника квартири та голови ОСББ „Єдність судовим експертом ОСОБА_9 було проведено експертне дослідження №277/09.15 згідно з яким вартість спричиненої внаслідок залиття квартири матеріальної шкоди становить 23 290грн. /а.с.12-27/. Зазначене дослідження не спростовано та обґрунтовано оцінено судом першої інстанції як належний письмовий доказ.

Заперечуючи проти позову представник відповідача ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції заявила клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, посилаючись на те, що затоплення квартири сталося не з вини ОСОБА_2

Колегією суддів таке клопотання було задоволено, зважаючи на принцип змагальності цивільного процесу, оскільки відповідач у розгляді справи в суді першої інстанції участі не брав, про розгляд справи був повідомлений через оголошення в пресі/а.с.67/.

ОСОБА_10 експерта №342/10-2016 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.10.2016 року встановлено, що у підвальному приміщенні, належному на праві власності ОСОБА_2, та розташованому під квартирою №21 в житловому будинку по вул. Шевченка,83 в м. Житомирі частина чавунної каналізаційної мережі була замінена на полівінілхлоридні (ПВХ) труби. При цьому кріплення труб, їх ухил не відповідає вимогам ДБН та ДСТУ-Н /а.с.212-226/.

Експерт встановив, що причиною залиття квартири №21 в будинку по вул. Шевченка,83 і у м. Житомирі, що трапилося 15 вересня 2015 року, є забиття трубопроводу внутрішньої каналізаційної системи. Ймовірною причиною забиття могло стати потрапляння в систему каналізації сторонніх предметів або виконання робіт по заміні ділянки трубопроводу чавунних на полімерні труби з порушенням вимог нормативних документів. Встановити прямий причинно-наслідковий зв'язок між проведеними роботами із заміни частини каналізаційної мережі в підвальному приміщенні та залиттям квартири не вбачається за можливе /а.с.225 зворот/.

Відтак, проведеною експертизою не встановлено однозначно та категорично відсутність вини відповідача у залитті квартири, яка розташована над його підвальним приміщенням.

Експерт у своєму висновку вказав, що встановити ким саме та в який період було здійснено часткову заміну каналізаційної мережі з чавунних труб на полівінілхлоридні (ПВХ) за результатами натурного обстеження не вбачається за можливе.

Необхідно зауважити, що таке питання перед експертом не ставилось.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 купив підвальне приміщення блоку «Г» 22.06.2012 р. у ОСОБА_11, якій воно належало з 20.09.2010 року на підставі договору дарування./а.с.54/.

Тобто на момент залиття відповідач був власником підвального приміщення, а тому, як власник, несе тягар відповідальності за його утримання.

За повідомленням голови ОСББ «Єдність» підвальне приміщення не обслуговується обєднанням, оскільки не є його власністю, воно (обєднання) не має доступу до підвалу та ключів від нього /а.с119/. Вказана обставина відповідачем не спростована.

На виконання клопотання експерта щодо дослідження схеми улаштування каналізаційної мережі житлового будинку №83 по вул. Шевченка в м. Житомирі Приватним підприємством «СЛМ-ПРОЕКТ» було виготовлено таку схему, проведено технічне обстеження внутрішньої каналізаційної мережі та складено звіт про технічний стан існуючої внутрішньої каналізаційної мережі будівлі /а.с.135-150/.

У звіті вказано, що каналізаційна мережа будинку виконана з чавунних труб, але ділянка трубопроводу, на якій проводиться технічний огляд (підвальне приміщення, належне відповідачу), замінена з чавунних труб на полівінхлоридні (ПВХ). Ділянка каналізаційної мережі діаметром 50 мм прокладена з ПВХ труб від чавунного стояка.

У характеристиці внутрішньої каналізаційної мережі зазначено, що при проведенні досліджень було виявлено низку грубих порушень при монтажі системи каналізації даної ділянки трубопроводу, перелічених у 6-ти пунктах, зокрема, ухил трубопроводу на даній ділянці становить 0,0232 (нормативний ухил і=0,03). При порушенні цієї умови розрахункова швидкість стічних вод в трубопроводі зменшується і це дає можливість завислим речовинам осідати в трубах, що стає причиною їх засмічень /а.с.140/.

Згідно висновку, який міститься у вказаному звіті, технічний стан каналізаційної мережі відноситься до ІІІ категорії не придатний до нормальної експлуатації (обмежено роботоспроможний), що вказує на необхідність виконання ремонту, підсилення або заміни конструкції, а тому необхідно передбачити наступні види робіт (всього чотири пункти), зокрема, збільшити гідравлічний ухил трубопроводу до значення 0,03 або збільшити діаметр трубопроводу з 50 мм до 100мм, при якому нахил допускається приймати 0,02/а.с.142/.

ОСОБА_10 експерта №342/10-2016 від 27.10.2016 року вбачається, що до чавунної труби приєднано ПВХ трубу діаметром 50 мм за допомогою влаштованого трійника, зафіксованого клейкою стрічкою «скотчем», щоб кріплення не розєднувалось. Експерт вказує, що трійник не призначений для виконання функцій «аварійного клапану», а тому фіксація трійника каналізаційної мережі «скотчем» не могла стати причиною залиття квартири.

Тобто експерт виходить тільки з того, що у підвалі по технічним параметрам аварійного клапану не повинно бути.

Водночас в акті про залиття квартири вказано, що власник підвального приміщення ОСОБА_2 перемотав труби каналізації широким скотчем в підвальному приміщенні, що не дозволило спрацювати аварійному клапану який би не допустив затоплення квартири.

Із змісту експертного висновку та звіту ПП «СЛМ-Проект» вбачається, що саме на ділянці трубопроводу, зафіксованій скотчем, до чавунної труби приєднана труба ПВХ діаметром у двічі меншим необхідного. Для того, щоб труби не розєднувались під тиском води трійник було зафіксовано скотчем, що не відповідає п.9.18 ДБН В.2.5-64:2012, відповідно до якого кріплення трубопроводів слід виконувати кріпильними деталями відповідно до кожного типу труб і згідно з рекомендацією виробників /а.с.226/. Експерт вказує у висновку, що при вірному кріпленні системи трубопроводів внутрішньої каналізації, фасонні частини фіксуються в певному положенні, що виключає їхнє переміщення в просторі та роз»єднання складових частин мережі.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини.

Відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що відповідач не довів відсутність своєї вини у залитті квартири позивачки, не надав належних та допустимих доказів, що залиття квартири сталося з вини інших осіб, а тому висновки суду першої інстанції про стягнення з нього спричиненої залиттям квартири шкоди, є обґрунтованими.

Відповідачем також не спростовано розмір завданої матеріальної шкоди, про що зазначено вище.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в результаті залиття квартири позивачці було завдано моральної шкоди, що виявилися у пошкодженні її майна та порушенні звичайного життєвого ритму та затишку у квартирі, незручностей та необхідності докладання зусиль щодо відновлення майна.

Погоджуючись із визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди у 5000грн., колегія суддів бере до уваги також те, що на момент залиття квартири позивачка здійснювала догляд за своєю новонародженою дитиною, що підтверджується довідкою з місця її роботи /а.с.32/. Зазначена обставина свідчить про те, що до напруженого періоду догляду за дитиною у перші місяці її життя, додалися нервові потрясіння, що негативно впливають також на фізіологічний стан матері, пов'язаний із вигодовуванням дитини. Окрім того наявність немовляти у квартирі на момент її залиття створювало більші незручності для позивачки по відновленню попереднього плину свого життя порівняно із звичайною обстановкою та задавало ще більше клопотів.

Доводи наведені в апеляційній скарзі про відсутність вини відповідача з тих підстав, що квартира позивачки знаходиться над приміщенням належним відповідачу, а тому залиття не могло статися, є безпідставними, оскільки Актом про залиття квартири підтверджується, що залиття квартири позивачки, яка розташована на першому поверсі будинку, відбулось не з верхнього поверху, а з підвального приміщення. Акт про залиття квартири відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Вартість експертного дослідження № 277/09.15 від 17.09.2015 року по заяві фізичної особи ОСОБА_1 на суму 2000грн. не є судовими витратами, а тому рішення суду першої інстанції, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки зазначену суму, підлягає скасуванню. Також суд помилково зазначив у рішенні про стягнення з відповідача на користь держави 487,20грн. судового збору, що також підлягає скасуванню.

В решті рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209,218,303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника Костюкевич - ОСОБА_12 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000грн. понесених витрат за проведення експертного дослідження та 487,20грн. судового збору на користь держави скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді