ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8148/16-ц
провадження № 2/753/4759/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва:
в складі головуючого судді - Комаревцевої Л.В.
за участю секретаря - Борисова М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
У квітні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що перебувала в незареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народилась дитина, син ОСОБА_4.
Відповідач з березня 2013 року не допомагає матеріально сину. Протягом всього часу виховання дитини займалась позивач, відповідач не виконував обов'язків батька по вихованню дитини, не цікавиться життям та станом її здоров'я, усунувся від виховання дитини. Враховуючи інтереси дитини, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Зазначила, що проживає у громадянському шлюбі з іншим чоловіком, який займається вихованням її сина та в подальшому бажає його офіційно усиновити.
Позивач заявила клопотання про заочний розгляд справи за наданими суду доказами.
Відповідач у судове засідання не з'явився, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надавав.
Представник третьої особи до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Просив розглнути справу за наданими матеріалами, з врахуванням Висновку третьої особи.
Ухвалою суду від 23 червня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов про позбавлення батьківських прав відповідача таким, що підлягає - задоволенню.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав зазначених у частині 1 цієї статті у випадках їх винної поведінки. Зокрема, однією з підстав зазначено ухилення батьків від виконання обов'язків по вихованню дітей, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя(п.2 ч. 1).
Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що перебувала в незареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народилась дитина, син ОСОБА_4.
Відповідно до Свідоцтва про народження дитини (а.с. 9) батьком ОСОБА_4 вказано ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_2.
Відповідно до Висновку від 21.03.2016 № 2060/41/3/103 зазначено, до комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулася ОСОБА_2 з питанням щодо надання висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На час розгляду зазначеного питання Комісією встановлено, що батьки дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали в громадянському шлюбі, стосунки між ними припинилися у березні 2013 році. З того часу малолітній ОСОБА_4 постійно проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, яка самостійно займається його вихованням та утриманням. В квартирі створені належні умови для проживання та виховання дитини.
Батько дитини ОСОБА_3 з сином не проживає, з 2013 року вихованням та утриманням не займається, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально не допомагає.
Малолітній ОСОБА_4, 2012 р.н., відвідує дошкільний навчальний заклад № 53 Дніпровського району м. Києва з 15.09.2014 року. Батько ОСОБА_3 вихованням дитини в дошкільному закладі не цікавився, заклад не відвідував, у батьківських зборах участі не приймав, дитину в дитячий заклад не приводив та не забирав, що підтверджується характеристикою, наданою завідуючою ДНЗ № 53 О. Ястремською.
Громадянин ОСОБА_3 був присутній на засіданні Комісії та підтвердив, що він тривалий час не займається вихованням та утриманням дитини та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.
За таких обставин, за результатами Висновку від 21.03.2016 № 2060/41/3/103
встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень сину, не турбується про стан його здоров'я. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4.
Відповідно до довідки від 04.02.2016 з Дошкільного навчального закладу № 53 зазначено, що з дитячого садка дитину забирає позивач. Батько дитини вихованням сина не займається.
Відповідно до ст. 11 Закону № 2402 -111 сім`я є природним середовищем для фізичного , духовного , інтелектуального , культурного , соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього . Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків . Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.
Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст. 164 СК України , батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав , якщо буде встановлено , що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми , шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою , а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов'язків , і способом захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до Закону України ,,Про охорону дитинства,, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.
Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»в п. 16 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач здійснює не належне виховання свого сина, матеріально не допомагає, його життям не цікавиться.
Крім того Відповідач на засіданні комісії не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - ухиляється , нехтує батьківськими правами, не піклується про сина, не приймає мір для вирішення питання виконання батьківських обов'язків по його вихованню.
Крім того з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті збору в сумі 551.20 грн. на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України.
На підставі викладеного ст.ст. 164 , 165 ,166 СК України, Закону України ,,Про охорону дитинства,,, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та керуючись ст.ст.79,88, 212-215 ЦПК України , суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітньго сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовийзбір в сумі 551.20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Комаревцева Л.В.