ЄУН 337/3888/16-ц
Провадження № 2/337/1838/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 грудня 2016р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що 25.10.2012р. між ним та ОСОБА_4 шляхом складання розписки був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав від нього в борг гроші в сумі 12000,00 доларів США, які зобовязувався повернути в строк до 25.10.2013р. 07.07.2013р. ОСОБА_4 помер. Спадкоємцем ОСОБА_4 є його донька ОСОБА_2, яка прийняла спадщину в установленому законом порядку. 14.12.2013р. він направив до приватного нотаріуса ЗМНО ОСОБА_3 вимогу (претензію) до спадкоємців ОСОБА_4 про сплату заборгованості за договором позики. До теперішнього часу, відповідачка суму боргу йому не сплатила.

Просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором позики в розмірі 95880,00грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 958,80грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просять позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідачка в судове засідання не прибула, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала, причини неявки не повідомила.

Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Зі змісту ст.3,6,627,629 ЦК України вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобовязання передбачені ст. 611 ЦК України.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625цього Кодексу(ч.1 ст.1050 ЦК України).

Суд встановив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 25.10.2012р. був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 в борг гроші в сумі 12000,00 доларів США, які зобовязувався повернути в строк до 25.10.2013р.

Факт укладання такого договору та факт передачі грошових коштів підтверджується наданою позивачем розпискою.

07.07.2013р. ОСОБА_4помер.

На час смерті боржника ОСОБА_4 заборгованість за договором позики становила 12000,00 доларів США, що станом на 07.07.2013р. за офіційним курсом НБУ, еквівалентно95880,00грн.

Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

В силу вимог ст.608,1218,1219 ЦК України зобов'язання за договором позики входять до складу спадщини і обовязок померлої особи (боржника) переходить до іншої особи - її спадкоємців.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

За змістом ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Ч.1 ст.1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно копії спадкової справи №45-2013р., заведеної після смерті ОСОБА_4 у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, спадкоємцями після смерті останнього є його мати ОСОБА_5 та його донька ОСОБА_2

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, 18.12.2013р. звернулась його донька ОСОБА_2, його мати ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса станом на 05.12.2016р. не зверталася.

09.01.2014р. ОСОБА_2 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Станом на 05.12.2016р. спадкова справа є чинною.

Крім того, судом встановлено, що 14.12.2013р. ОСОБА_1, як кредитор звернувся до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3О із претензією про включення кредиторської вимоги про повернення позики до спадкоємців ОСОБА_4 до спадкової маси. Претензія зареєстрована нотаріальною конторою 14.12.2013р. і долучена до спадкової справи №45/2013.

До теперішнього часу претензія ОСОБА_1 спадкоємцем не задоволена.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозвязку з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності, враховуючи, що боржник ОСОБА_4 помер і на момент смерті мав заборгованість за договором позики, спадщину після його смерті в установленому порядку прийняла його донька ОСОБА_2 відповідачка у справі, позивач в установленому порядку звернувся із вимогою до спадкоємця про повернення позики, ця вимога включена до спадкової маси, але відповідачка до теперішнього часу добровільно її не задовольнила, суд вважає необхідним стягнути суму заборгованості за договором позики з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача в повному обсязі.

Розглядаючи справу відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд вважає необхідним визначивши розмір зобовязання за зазначеним договором в еквіваленті до національної валюти гривні станом на 07.07.2013р., як того просить позивач.

При цьому, суд враховує, що відповідачка в судове засідання не прибула, своїх заперечень щодо позову з відповідними доказами, які б могли вплинути на висновки суду, не надала, позовні вимоги не спростовувала.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Згідно з ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 958,80грн.

Керуючись ст. 3,6,15,16,526,530,608,610,627,629,1046,1047,1049,1050, 1216,1218,1219,1220, 1281,1282,1296 ЦК України, ст.3,4,10,11,57-61,88,212-215,224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, 29.10.1979р.н., РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 22.10.1949р.н., РНОКПП НОМЕР_2, заборгованість за договором позики від 25.10.2012р. в розмірі 95880,00грн. та в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 958,80грн., усього 96838 (девяносто шість тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Мурашова