Справа № 344/1195/16-ц
Провадження № 2/344/2603/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 58 724,72 грн. за кредитним договором № б/н від 05.03.2015 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 378,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 58 724,72 грн. за кредитним договором № б/н від 05.03.2015 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 378,00 грн., посилаючись на те, що відповідачка відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт отримала у позивача кредит в розмірі 44 703,61 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.03.2018 року та зобовязалася виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачкою наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 58 724,72 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив вимоги позову задоволити.

Представник відповідачки в судовому засіданні 15.04.2016 року вимоги позову заперечив, посилаючись на недостовірність розрахунків щодо суми заборгованості за кредитним договором.

В судові засідання, призначені на 31.05.2016 року, 15.09.2016 року, 07.11.2016 року, 22.11.2016 року відповідачка, представник відповідачки не з'явилися, повторно, про причину неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 91, 106, 116, 124-127).

Беручи до уваги, що представником відповідачки давались пояснення по суті позовних вимог, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки та її представника.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Судом встановлено, що 05.03.2015 року між ПАТ «Акцент-Банк», та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за яким банк надав, а позичальник (відповідачка) отримала кредит в розмірі 44 703,61 грн. строком на 36 місяців з 05.03.2015 року по 31.03.2018 року. Умовами Генеральної угоди встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.5-20).

Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

За змістом п.2.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.7.6.. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відстоків і комісій.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Умовами Генеральної угоди було визначено щомісячний платіж на погашення кредиту в розмірі 1 621,85 грн. (п.2.1.).

Позивачем станом на 03.11.2016 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.03.2015 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за кредитними зобов'язаннями в сумі 58 724 грн. 72 коп., а саме: заборгованість по кредиту 43 654,75 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 4 772,53 грн., заборгованість по пені та комісії 8 730,95 грн., штраф 1 566,49 грн. (а.с. 4).

Представник відповідачки посилався на невірність проведених позивачем розрахунків, однак, будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою чи її представником не представлено суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 58 724,72 грн. за кредитним договором № б/н від 05.03.2015 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 378,00 грн. - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, місцезнаходження якого: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11, з зарахуванням на рахунок № 0010, МФО 307770, 58 724 (п"ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 72 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.03.2015 року, та 1 378 грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.