________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4085/14-ц
Провадження № 4-с/520/149/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просив суд визнати неправомірною та скасувати п.2 постанову державного виконавця від 24.05.2016 року повернення виконавчого документу стягувачеві в частині виведення постанови про стягнення з нього виконавчого збору в окреме провадження, та постанову про стягнення з нього виконавчого збору від 19.02.2016р.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову від 19.02.2016р. він не отримував, а тому вважає, що він не був обізнаним про надання державним виконавцем семиденного строку на добровільне виконання рішення суду.

За таких обставин представник заявника вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанов були незаконними та просить їх скасувати, у звязку з чим і звернувся до суду з даною скаргою.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав.

Державний виконавець Київського ВДВС Одеського МУЮ проти її задоволення заперечував, дав пояснення, що він належним чином направляв постанови на адресу боржника. Однак у нього не має даних про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено,що на примусовому виконанні у Київському ВДВС Одеського МУЮ перебував виконавчий лист Київського районного суду м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_2» 2929,11 грн.

Постановою державного виконавця Кіптікова І.О. від 3.02.2016 року було відкрито виконавче провадження ВП №50073914 з приводу примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Даною постановою боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення суду в строк до 7 днів.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржником до 19.02.2016р. не отримана.

19.02.2016р. державним виконавцем Кіптіковим І.О. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 292,91 грн., у звязку з невиконанням добровільно виконавчого листа.

7.04.2016р. ПАТ «Креді ОСОБА_2» надав державному виконавцю заяву про повернення виконавчого документу.

Крім того, пунктом 2 постанови від 24.05.2016 року державним виконавцем Кіптіковим І.О. виведено постанову в окреме провадження постанову від 19.02.2016р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Суд не погоджується з такими діями державного виконавця у зв'язку з наступним.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суд вказує, що в даному випадку підлягають застосуванню положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 2 ст. 25 вказаного закону передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п. 3.19 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. №512/5, яка була чинною на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, надсилання документів виконавчого провадження здійснюється згідно з положеннями статті 31 Закону. За письмовою заявою учасника виконавчого провадження інформаційні повідомлення щодо складання документів виконавчого провадження можуть надсилатися йому каналами факсимільного звязку або електронною поштою, смс-повідомленням. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного звязку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Пунктом 3.20. вказаної Інструкції передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі, або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження, у тому числі шляхом факсимільного звязку або електронною поштою.

Таким чином, для постанови про відкриття виконавчого провадження встановлено особливий порядок її надсилання та вручення, та державний виконавець перед початком примусового виконання рішення суду повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Частиною 1 ст. 28 Закону №606-XIV передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір.

При розгляді скарги на бездіяльність державного виконавця суд враховує, що Законом №606-XIV передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону).

В даному випадку суд вважає, що державним виконавцем Київського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_3 було допущено порушення положень Закону №606-XIV та передчасно винесено постанови про стягнення виконавчого збору та в подальшому виведення цієї постанови в окреме виконавче провадження, оскільки не було перевірено факту добровільного виконання рішення суду боржником та факту отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо визнання вказаних постанов неправомірними, суд вважає, що у цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 387 ЦПК України, про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 383, 385, 386, 387, 389 ЦПК України, ст. 1, 5, 11, 19, 25, 28, 31 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3.19, 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. №512/5, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 19.02.2016 року ВП №50073914 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 292,91 грн.

Скасувати пункт 2 постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 24.05.2016 року ВП №50073914, яким постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.02.2016р. ВП №50073914 виведено в окреме виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня одержання її копії.

Суддя Бескровний Я. В.