БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-о/356/39/16
Справа № 356/2058/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши заяву лікаря-психіатра Березанської міської лікарні ОСОБА_1 про госпіталізацію особи у психіатричний стаціонар в примусовому порядку

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 до Березанського міського суду з заявою про госпіталізацію особи у психіатричний стаціонар в примусовому порядку звернувся лікар-психіатр Березанської міської лікарні ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вимоги до змісту заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку закріплені в ст. 280 ЦПК України.

Так, частинами 1, 2 ст. 280 ЦПК України передбачено, що у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про примусову госпіталізацію додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 235 ЦПК України, позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Проаналізувавши подану заявником заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв'язку з тим, що подана без додержання вимог ст. 119, 235, 279, 280 ЦПК України.

Так, з аналізу статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» вбачається, що умовою допустимості примусової госпіталізації особи, яка страждає на психічний розлад, до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, є встановлення в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: 1) вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або 2) неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Водночас з аналізу змісту положень ч. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» випливає, що заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника в письмовій формі подається лікарем-психіатром до суду у випадку, коли є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок якого завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги, і лише за умови, що підстав, наведених в ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», не вбачається.

Відтак, в поданій заявником до суду заяві не зазначено належних підстав для надання відповідної психіатричної допомоги, визначених законом, так як до суду подано заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку, в той же час в якості обґрунтування її необхідності вказані підстави для проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку.

Приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 280 ЦПК України, а також всупереч вказівці в заяві про наявність в якості додатку до неї висновку комісії лікарів-психіатрів, вказаний висновок заявником долучений не був.

Окрім того, зі змісту заяви вбачається, що до складу комісії лікарів-психіатрів входили, зокрема, дільничний ОСОБА_2 та невролог ОСОБА_3, проте жодних вказівок на наявність в них правових підстав діяти як лікарів-психіатрів суду надано не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними субєктами цього виду провадження.

З аналізу матеріалів поданої заяви встановлено, що заявником не зазначено кола належних заінтересованих осіб, інтересів яких стосується розгляд поданої заяви.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 281 ЦПК України, справа за заявою про госпіталізацію у примусовому порядку розглядається у присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявником всупереч вимогам ст. 119, 281 ЦПК України не зазначено найменування суду, до якого подається заява, повне прізвище, імя та по-батькові, а також адресу законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги, який відповідно до ст. 281 ЦПК України має бути викликаний до суду і брати участь при розгляді справи.

Окрім того, особа, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, у відповідності до копії паспорта, за адресою, вказаною заявником, значиться знятою з місця реєстрації 22.03.2011.

Крім того, за змістом ч.1 ст.279 ЦПК України, заява про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку подається лікарем-психіатром до суду за місцем проживання особи, а заява про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку подається представником психіатричного закладу, до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

В той же час заявником в поданій до суду заяві виступає лікар-психіатр Березанської міської лікарні ОСОБА_1, яким не наведено жодних правових обґрунтувань його процесуального статусу як заявника по заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, що ставляться до форми і змісту заяви, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

На підставі наведеного, ст.ст. 121 ч.1, 235, 280, 279 ч.1 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря-психіатра Березанської міської лікарні ОСОБА_1 про госпіталізацію особи у психіатричний стаціонар в примусовому порядку, залишити без руху, надавши заявнику строк в п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити заявнику, що в разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко