УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

при секретарі Поліщук Н.Л.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1,

державного виконавця Беккер О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні ГТУ юстиції у Херсонській області, ОСОБА_4, на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця відділу виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона головного територіального управління у Херсонській області про арешт коштів боржника від 19.07.2016 року по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа №666/4097 від 13.01.2016 року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона та визнання її незаконною, де в обґрунтування своїх вимог зазначає, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 05.11.2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 було стягнуто суму боргу і розмірі 50633,48 грн. та судовий збір 506,33 грн., було видано виконавчий лист. 19.02.2016 року державний виконавець наклав арешт на рахунки, які були відкриті боржником, як субєктом господарювання для здійснення розрахунків під час ведення господарської діяльності, в тому числі накладено арешт на кошти, які призначались для сплати заробітної плати та інших обовязкових платежів до держаного бюджету.

Представник скаржника ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі, яку просила задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні ГТУ юстиції у Херсонській області ОСОБА_5 у судовому засіданні вважала скаргу безпідставною та необґрунтованою, просила відмовити у задоволенні скарги.

ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 666/4097/5 виданого 13.01.2016 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 56253,79 грн., виконавче провадження відкрито 08.07.2016 року.

В межах зазначеного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Беккер О.М. 19.02.2016 року винесено постанову про накладання арешту на кошти, що містяться на рахунку(ах) скаржника: код фінансової установи: 352479, назва фінансової установи: ХЕРСОН.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_2, номер рахунку 5612, код валюти рахунку: 980; код фінансової установи: 352479, назва фінансової установи: ХЕРСОН.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_2, номер рахунку 2356, код валюти рахунку: 980.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваної постанови, передбачені обов'язки і права державних виконавців, відповідно до якої, державний виконавець зобов'язаний прийняти усі можливі та необхідні заходи щодо виконання виконавчого документу, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1, ч.4, ч.7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист прав заробітної плати від 01.07.1949 року №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, Конвенція застосовується до осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сімї.

У п.9 ч.2 ст.55 розділу VI Бюджетного кодексу України захищеними видатками бюджету визначаються видатки на оплату праці та нарахування на заробітну плату.

Відповідно до ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Ч.6 ст.24 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги заробітної плати працівниками не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

З податкового розрахунку самозайнятої фізичної особи НОМЕР_1 ОСОБА_3 за другий квартал 2016 року та квитанції №2 вбачається, що останній використовує найману працю за двома трудовими договорами.

Згідно ч.1, абз.1-3 ч.2 ст.56 «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

У п. 23 Постанова Пленуму ВССУ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень цивільних справах» визначено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Наведений у додатку до Закону про виконавче провадження перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно. Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса (стаття 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку"). Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу (частина п'ята статті 52 Закону про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Проте відмову державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнано в судовому порядку необґрунтованою, коли очевидно, що цією вимогою не порушено інтересів стягувача й не ускладнено виконання рішення.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухвалено відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

До обставин, якими обґрунтовуються доводи скаржника входять, у тому числі, факти, з яких вбачається, що мають місце факти порушення державним виконавцем чи іншою посадовою особою державної виконавчої служби під час виконання судового рішення прав сторони.

Так, державний виконавець перед початком примусового виконання рішення не перевірив отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснення ним дій, спрямованих на добровільне виконання рішення.

Окрім того, всупереч положень ч. 5, ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення, що є нерухомим майном, провадиться у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна, державний виконавець, не перевірив наявність у позивача коштів та інших цінностей для задоволення вимог стягувача. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Отже, враховуючи наведене, постанова державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області про арешт коштів боржника від 19.02.2016 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 58-60, 212, 383-387 ЦПК України, ст.ст.11, 58, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3, заінтересовані особи: відділ ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні ГТУ юстиції у Херсонській області, ОСОБА_6, на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона головного територіального управління у Херсонській області про арешт коштів боржника від 19.07.2016 року по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа №666/4097 від 13.01.2016 року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Єпішин Ю.М.