Справа № 569/7757/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

під головуванням судді - Галінської В.В.

при секретарі - Капріян І.В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5, Кредитна спілка "Рівненщина" про визнання недійсним договір факторингу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить визнати недійсним договір факторингу № 2 від 13.02.2012 року укладений між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" в частині відступлення права вимоги за: договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.10.2007 року; договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.02.2008 року. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року укладений між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" в частині відступлення права вимоги за: договором іпотеки № 67914 від 23.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 23.10.2007 року за №5291; договором поруки №152186 від 23.10.2007 року; договором іпотеки №13587 від 28.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 28.02.2008 року за №1123; договором поруки №183887 від 28.02.2008 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити.

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримали подані до суду заперечення. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Треті особи ОСОБА_5, Кредитна спілка "Рівненщина" в судове засідання не з"явилися, згідно поданих до суду письмових клопотань просили позовні вимоги задоволити в повному обсязі, справу розглянути у їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанком" (в подальшому юридична особа змінила назву на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 за умовами якого Банк надав позивачу кредит у сумі 67 000 доларів США, яка дорівнює еквіваленту 338350 грн. за курсом НБУ на день укладення цого Договору. Кінцевий термін остаточного погашення кредитної заборгованості встановлений не пізніше 20 жовтня 2028 року (п.1.2.2 ).

В якості забезпечення виконання зобов"язань по даному кредитному договору 23 жовтня 2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанком" було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 р. №3568, за умовами якого ОСОБА_4 передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, в якості забезпечення виконання зобов"язань по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23 жовтня 2007 року, між ОСОБА_5 та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанком" було укладено Договір поруки №152186 від 23 жовтня 2007 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 р. №3568, за умовами якого Поручитель зобов"язався перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_8 усіх її зобов"язань перед Кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту (надалі - Основний договір).

28 лютого 2008 року, в якості забезпечення виконання зобов"язань по даному Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанком" та Кредитною спілкою "Рівненщина", в особі голови правління ОСОБА_5, було укладено іпотечний договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7, за умовами якого Іпотекодержатель передає в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: офісне приміщення, що знаходиться за адресою Рівненська область, м.Рівне, вул.Кн.Ольги, 9 та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Рішення Господарського суду Рівненської області (Справа № 14/324/ від 03.10.2007 року), та ухвали Господарського суду Рівненської області (Справа №14/324/ від 15.10.2007 року) та зареєстрованих Комунальним підприємством Рівненське міське бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на об"єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 12748271, в книзі № 16, номер запису 126-2380. Загальна площа іпотеки становить 40,5 кв.м.

Крім того, 28 лютого 2008 року між ОСОБА_5 та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанком" було укладено Договір поруки №183887 від 28 лютого 2008 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 р. №1348, за умовами якого Поручитель зобов"язався перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_8 усіх її зобов"язань перед Кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 28 лютого 2008 року.

13.02.2012 року між АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладено Договір факторингу № 2, згідно умов якого АТ "УкрСиббанк" зобов"язується передати у власність ТОВ "Кей-Колект", а ТОВ "Кей-Колект" прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження АТ "УкрСиббанк" за плату та на умовах цього Договору, обсяг яких визначений у Додатку № 1 до Договору.

Також, 13.02.2012 між АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладений Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно умов якого АТ "УкрСиббанк" передає, а ТОВ "Кей-Колект" приймає права вимоги за Договорами іпотеки відповідно до Додатку № 1 до цього Договору. У відповідності до вищевказаних договорів відбувся перехід права вимоги, в тому числі, і за зобов"язаннями ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.10.2007 року та за договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.02.2008 року, а також за договором іпотеки №67914 від 23.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 23.10.2007 року за №5291, за договором поруки №152186 від 23.10.2007 року, за договором іпотеки №13587 від 28.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 28.02.2008 року за №1123; за договором поруки №183887 від 28.02.2008 року.

Також судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2012 року заяву ТОВ "Кей-Колект" про заміну сторони у справі за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено. Замінено у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа виданого Рівненським міським судом 18.11.2010 року, сторону стягувача ПАТ "УкрСиббанк" набувачем права вимоги за кредитним договором ТОВ "Кей-Клект"

За змістом п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов"язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порядок укладання договору факторингу, його поняття, предмет, сторони, тощо регламентовано положенням ОСОБА_7 73 ЦК України

Згідно із вимогами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження іншої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов"язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов"язання клієнта перед фактором. Зобов"язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг пов"язаних і грошовою вимогою, право якої він відступає.

За змістомст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб"єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Статтею 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов"язань або відповідальності перед боржником у звязку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

За змістом положень ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п"ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Представник позивачки, як на підставу недійсності договору факторингу в частині відступлення права вимоги за договорами про надання споживчого кредиту та договорами іпотеки посилається на невідповідність його п. 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03.04.2009 року "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг".

Однак, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №352 від 06 лютого 2014 ролку, пунк 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03.04.2009 року "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг" визнано не чинним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили.

Крім цього, за змістом положень п. 11 ч. 1 ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" факторинг вважається фінансовою послугою.

У ч. 5 ст. 5 цього Закону встановлено, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги факторингу може надавати послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Будь-яких обмежень та застережень щодо особи боржника (юридична чи фізична особа) при відступлені права грошової вимоги при укладенні договорів факторингу ЦК України, який має вищу юридичну силу не містить.

Твердження представника позивачки про те, що договір факторингу може укладатися лише стосовно боржників, які є суб"єктами господарювання, на вимогах закону не ґрунтуються.

Судом встановлено, що TOB "Кей-Колект" є фінансовою установою, яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 300 серія ФК, виданої Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 08.12.2011 року, надає такий вид фінансової послуги як факторинг, надання якого є його виключною діяльністю.

Договір факторингу та договір відступлення прав вимог були досліджені в судовому засіданні, за якими ПАТ "УкрСиббанк" передав ТОВ "Кей-Колект" право вимоги за договорами іпотеки вказаними в Додатку № 1 до цього Договору. У відповідності до вищевказаних договорів відбувся перехід права вимоги, в тому числі, і за зобов"язаннями ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.10.2007 року та за договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.02.2008 року, а також за договором іпотеки №67914 від 23.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 23.10.2007 року за №5291, за договором поруки №152186 від 23.10.2007 року, за договором іпотеки №13587 від 28.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 28.02.2008 року за №1123; за договором поруки №183887 від 28.02.2008 року, укладеним з позивачем 25.03.2008 р. У суду не має підстав ставити під сумнів укладання вказаних договорів. В зв"язку з чим спростовані доводи позивача.

Таким чином, договір факторингу №2 від 13.02.2012 року та договір відступлення права вимог укладені між ПАТ "Укрсиббанк", та ТОВ "Кей - Колект" відповідають вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та главі 73 ЦК України.

При укладенні договору факторингу відповідачами було додержано вимоги чинного законодавства України зокрема щодо форми та змісту укладання Договору факторингу, а також не було порушено положень ст. 1077 ЦК України, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Щодо посилання представника позивача на Конвенцію УНІДРУА про міжнародний факторинг, суд зазнає наступне.

Конвенцією УНІДРУА про міжнародний факторинг не встановлено заборон укладати договори факторингу у інших випадках, крім передбаченої нею уступки права грошової вимоги, яка виплаває з договорів купівлі продажу товарів.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг, ця Конвенція застосовується щоразу, коли грошові вимоги відступлені згідно з договором факторингу, випливають з договору купівлі-продажу товарів і постачальником та боржником, які знаходяться на території різних держав. Преамбула Конвенції свідчить про те, що держави-учасниці підписали конвенцію, усвідомлюючи той факт, що міжнародний факторинг відіграє значну роль у розвитку міжнародної торгівлі.

Тобто сфера застосування Конвенції, як вбачається з її назви, спрямована на сприяння міжнародному факторингу та підтримання справедливої рівноваги інтересів між різними сторонами, які беруть участь у факторингових операціях та які розташовуються на території різних держав, а сторонами договору факторингу, який оспорюється, є юридичні особи-резиденти, а відтак застосування до даних правовідносин положень Конвенції є безпідставними.

Крім того, клопотання представника ПАТ "Укрсиббанк" про застосування строків позовної давності не підлягає до розгляду, оскільки позовні вимоги є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5, Кредитна спілка "Рівненщина" про визнання недійсним договору факторингу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя -