Апеляційний суд Житомирської області
Справа №281/347/16-ц Головуючий у 1-й інст. Денисюк І. І.
Категорія 27 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Шевчук А.М.,

за участю секретаря: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Лугинський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом та в обґрунтування вимог зазначила, що 15.07.2016 року вона отримала від Лугинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ У Житомирській області постанову від 07.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51585805 по виконавчому напису № 3882, який виданий 12.05.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) заборгованості в сумі 76579,85 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», оскільки нею не отримано письмову вимогу кредитора про усунення порушень основного зобов»язання, банком не доведено безспірність боргу за кредитним договором, нотаріусом не взято уваги, що закінчився строк позовної давності. Просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що чинне законодавство не містить вимог, які зобов»язують нотаріусів перевіряти безспірність заборгованості, кредитний договір є чинним, право на стягнення суми, визначеній у написі виникло лише в 2016 році, строк позовної давності у даному випадку застосовуватися не може.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір, згідно якого останній Банком надано кредит у розмірі 3640,00 грн. на строк 24 місяці, зі сплатою 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості (а.с. 9-10).

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 18.06.2014 року в позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відмовлено в зв'язку з пропуском строку позовної давності (а.с. 21-25).

12.05.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути борг за цим кредитним договором у сумі 74879,85 грн. з ОСОБА_1 (а.с. 17).

Постановою держвиконавця від 07.07.2016 року відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного напису нотаріуса (а.с. 15).

У відповідності до вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У відповідності до пункту 3.1, 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Разом з тим, кредитним договором передбачалося повернення кредиту у строк до 05.10.2008 року, виконавчий напис вчинено 12.05.2016 року. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що трирічний строк вчинення виконавчого напису пропущений.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Разом з тим, як вбачається з виписки з рахунку боржника, сума пені, про стягнення якої просив Банк, нарахована за період з грудня 2006 року по квітень 2016 року, а тому заборгованість не може вважатися безспірною (а.с. 26).

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому на підставі ст. 308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

При цьому посилання апелянта на відсутність вимог закону, які зобов»язують нотаріусів перевіряти безспірність заборгованості, на те, що строк позовної давності у даному випадку застосовуватися не може, спростовуються вищевказаними вимогами закону.

Посилання на те, що кредитний договір є чинним, право на стягнення суми, визначеній у написі виникло лише в 2016 році є надуманними та на привильність рішення не впливають.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді