Ухвала

іменем україни

09 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_5 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останньому надано кредит в сумі 20 тис. доларів США терміном до 08 серпня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних.

На забезпечення належного виконання боржником умов договору цього ж дня між банком та ОСОБА_6 укладений договір поруки.

Позивач зазначав, що ОСОБА_5 не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 24 вересня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 21 968,3 доларів США, що еквівалентно 473 968 грн 90 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 19 764,91 доларів США, що еквівалентно 426 430 грн 48 коп.; заборгованості зі сплати відсотків - 2 203,39 доларів США, що еквівалентно 47 538 грн 42 коп.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором станом на 24 вересня 2015 року в сумі 21 968,3 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку - 473 968 грн 90 коп., та судові витрати в сумі 7 109 грн 53 коп. в рівних частках.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року зазначене судове рішення в частині стягнення із ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 7 109 грн 53 коп. судового збору скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 6 690 грн судового збору.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалені в справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 08 серпня 2007 року між ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/7336/74/115643, на підставі якого відповідачеві наданий кредит в сумі 20 тис. доларів США у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, терміном до 08 серпня 2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних.

30 липня 2010 року позивач та ОСОБА_5 уклали додаткову угоду, відповідно до якої на період з 15 серпня 2010 року до 14 серпня 2011 року зменшено розмір щомісячних платежів за кредитним договором.

Крім того, 09 вересня 2011 року сторони також уклали додаткову угоду, якою зменшено розмір щомісячних платежів протягом періоду з 15 вересня 2011 року до 14 вересня 2012 року.

08 серпня 2007 року між позивачем та ОСОБА_6 укладено договір поруки, згідно з яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання ОСОБА_5 кредитних зобов'язань в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату відсотків, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів.

Матеріали справи свідчать, що станом на 24 вересня 2015 року заборгованість за кредитним договором складає 21 968,3 доларів США, що еквівалентно 473 968 грн 90 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 19 764,91 доларів США, що еквівалентно 426 430 грн 48 коп.; заборгованості зі сплати відсотків - 2 203,39 доларів США, що еквівалентно 47 538 грн 42 коп.

Указані обставини підтверджуються наданим позивачем розрахунком, будь-яких доказів на спростування суми боргу суду не надано.

Установивши, що ОСОБА_5 порушив зобов'язання за кредитним договором, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів в солідарному порядку вказаної заборгованості.

Разом із тим апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки ОСОБА_5 є учасником бойових дій та відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

Г.І.Мостова