Провадження № 2/263/3105/2016
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді - Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 районного відділу державної виконавчої служби, третя особа: ОСОБА_5, про звільнення іпотечного майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», керуючись положеннями Цивільного процесуального кодексу України, звернувся до суду із зазначеним позовом, просив суд: звільнити з-під арештів нерухоме майно, розташоване за адресою Донецька область, м.Маріуполь, вулиця Аеродромна, 7, що належать на праві власності ОСОБА_5, включаючи (але не обмежуючись цим) нежитлову будівлю, основна будівля літ.А-1, підвал літ.А/п, загальною площею - 1403,9 кв.м., адреса: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Аеродромна, будинок 7, приміщення 1,2,3,4,5,6, номер РПВН: 17727387, та земельну ділянку, площею -0,0422 га., адреса: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Аеродромна, земельна ділянка 7, кадастровий номер :04:002:0161, що були накладені на підставі постанов відділів державної виконавчої служби.

В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві крім зазначеного просив суд розглянути справу у відсутності представника, проти проведення заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_3 примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не зявився, в наданих суду запереченнях позов не визнав, справу просив розглянути без участі представника відділу.

Представник відповідача ОСОБА_4 районного відділу державної виконавчої служби, як і третя особа - ОСОБА_5 належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки, чи відкладення розгляду справи суду не повідомили.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Як було зазначено позивач за правилами цивільного судочинства, вимагає від суду вирішення спірних правових відносин, що склалися між юридичними особами, внаслідок чого ставиться питання про визначення юрисдикції суду, який може вирішити вказаний спір.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі за наступних підстав.

Частина 1 статті 1 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦПК України визначає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частина 1 статті 1 ГПК України визначає, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно ст. 2 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Частиною 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Крім того, згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільник і кримінальних справ №5 від 3.06.2016 року, у разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна згідно зі статтею 15 ЦПК, статтями 1, 12 Господарського процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. У такому ж порядку вирішуються питання про юрисдикцію спорів за участю фізичних осіб-підприємців, якщо арешт майна повязаний з їх підприємницькою діяльністю.

Пункт 1 частини 1 статті 205 ЦПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які не підлягають розгляду в цивільному судочинстві, так як спір виник між юридичними особами, та позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Одночасно суд розяснює позивачу його право звернутися до відповідного господарського суду із зазначеними позовними вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.197,205 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 районного відділу державної виконавчої служби, третя особа: ОСОБА_5, про звільнення іпотечного майна з-під арешту закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя. Сторона, яка не була присутня при проголошенні ухвали може її оскаржити протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя : П.І. Папаценко