Провадження № 2-о/522/426/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України про встановлення фактів. що допомога годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування та втрати джерела засобів до існування, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою, по якій просить суд встановити факт того, що допомога годувальника, помер голо чоловіка, ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, була для заявниці постійним і основним джерелом засобів до існування; встановити факт того, що ОСОБА_1 втратила джерела засобів до існування.

Заявниця до судового засідання не з'явилась, згідно наданої до суду письмової заяви просила розглядати справу за її відсутності, заяву задовольнити.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси надав до суду заперечення, по яким просив у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі. При цьому посилався на те, що переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника в розмірі фактичних збитків не є можливим, оскільки довідка про заробітну плату від 22.07.1996 року, яка знаходиться в архівній пенсійній справі гр.. ОСОБА_2, видана з порушенням чинного законодавства. Також, оскільки ОСОБА_2 помер в 200 році і відповідно не отримував пенсію, перераховану згідно з постановою КМУ від 21.11.2011 №1210 з урахуванням довідки від 22.07.1996, в переході на пенсію по втраті годувальника відмовлено.

Відповідно до ч. 2 Ст. 36 Закону країни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно ч. 3 Ст. 36 Закону країни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цій статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

П. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.05.1995 р. №5 (зі змінами), згідно якого - встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (и.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним І основним жерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. ч. 1, 2, 4 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України , якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтерисованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як зазначено в роз'ясненнях Верховного суду України у листі від 01.01.2012 року, якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов'язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Суд вважає за необхідне заяву залишити без розгляду, оскільки під час розгляду справи виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 209, 210, 235 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України про встановлення фактів. що допомога годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування та втрати джерела засобів до існування- залишити без розгляду.

Роз'яснити сторонам по справі, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: А. Ю. Бойчук