Провадження № 2/127/4495/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Ан О.В.,

при секретарі: Бородіч О.О.,

за участю: представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідачів: ОСОБА_2 - ОСОБА_3; ОСОБА_4- ОСОБА_5; ОСОБА_6- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та за зустрічними позовами ОСОБА_8, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання договорів поруки припиненими,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовна заява мотивована тим, що 29.04.2005 року між ОСОБА_2 та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (далі - АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), було укладено кредитний договір №МL-001/109/2005, згідно з умовами якого АКБ «Райффайзенбанк Україна» надав ОСОБА_2 кредит у сумі 59000,00 доларів США зі строком повернення до 28.04.2015 року. Відповідач ОСОБА_2, в свою чергу, зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п.п. 1.5.1. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені кредитним договором. Відповідно до п. 2.4 умов Додаткового договору №3 від 07.10.2014 року до Кредитного договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року датою остаточного повернення кредитних коштів встановлено 28.04.2025 рік.В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_2, по кредитному договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року був укладений Договір поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року (далі по тексту - договір поруки) між банком та ОСОБА_6. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_2, її зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2, по кредитному договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року був укладений також Договір поруки №СR-001/109/2005/1 від 07.02.2014 року між Банком та ОСОБА_8. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_2, її зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

У відповідності до укладених додаткових договорів до Кредитного договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року були підписані і додаткові договори до вищевказаних договорів поруки.

Оскільки відповідач ОСОБА_2, не виконувала належним чином умов кредитного договору, у неї утворилася заборгованість за кредитним договором №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року та станом на 20.04.2016 року становить 11 660,73 Доларів США, що станом на 20.04.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =25,443478 грн.) еквівалентно 296 689,52 гривень з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 10 091.83 доларів США, що станом на 20.04.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =25,443478 грн.) еквівалентно 256 771,25 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 1 568,90 доларів США, що станом на 20.04.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =25,443478 грн.) еквівалентно 39 918,27 грн.

Крім того, 20.08.2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк»), було укладено кредитний договір №СNL-В00/162/2007, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі 86021,25 доларів США зі строком повернення до 19.08.2022 року.

Відповідач ОСОБА_2, в свою чергу, зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.4.. 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п.п. 1.5.1. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися щомісяця у розмірі та строки визначені кредитним договором.

Відповідно до п. 2.4 умов Додаткового договору №5 від 07.10.2014 року до Кредитного договору №СNL-В00/162/2007 датою остаточного повернення кредитних коштів встановлено 19.08.2027 року.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року був укладений Договір поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року між банком та ОСОБА_9. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем його зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Також, в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року був укладений Договір поруки №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року між Банком та ОСОБА_6. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем його зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

У відповідності до укладених додаткових договорів до Кредитного договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року були підписані і додаткові договори до вищевказаних договорів поруки.

Оскільки відповідач ОСОБА_2, не виконувала належним чином умов кредитного договору, у неї утворилася заборгованість за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року та станом на 20.04.2016 року становить 84 261,97 Доларів США, що станом на 20.04.2016 року відповідно офіційного курсу НБУ (1 долар США =25,443478 грн.) еквівалентно 2 143 917,58 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 67 594,38 доларів США, що станом на 20.04.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =25,443478 грн.) еквівалентно 1 719 836,12 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 16 667,59 доларів США, що станом на 20.04.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =25,443478 грн.) еквівалентно 424 081,46 грн.

Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідачами ОСОБА_4, та ОСОБА_6, було подано зустрічні позови про визнання припиненими договорів поруки, в яких відповідачі обґрунтовують свої позовні вимоги тим, що між позивачем та відповідачами дійсно було укладено договори поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року та №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007. У січні 2015 року ПАТ «ОТП Банк» було направлено на адресу ОСОБА_2, досудову вимогу № 22-2/863140 від 20.01.2015 про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року в повному обсязі впродовж 30 календарних днів з дати відправлення банком цієї вимоги. Тим самим «ОТП Банк» - Кредитор - встановив новий строк виконання основних зобовязань за вказаним Кредитним договором, а саме до 19 лютого 2015 року. Таким чином ПАТ «ОТП Банк» було встановлено строк виконання основного зобов'язання 19 лютого 2015 року. Отже шестимісячний строк для звернення до поручителів за вказаними договорами поруки сплив 19 серпня 2015 року. ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з первісним позовом лише у червні 2016 року. Тобто, порука, передбачена договорами поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року та №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року, припинена на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки згідно з направленою ПАТ «ОТП Банк» досудовою вимогою строк виконання за відповідним Кредитним договором настав 19 лютого 2015 року, а ПАТ «ОТП Банк» не звернувся з позовом чи з іншою вимогою до поручителів протягом шести місяців з того часу. Також, відповідачі у своїх зустрічних позовах зазначили, що між ними та позивачем ПАТ «ОТП Банк» було укладено договори поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року та №СR-001/109/2005/1 від 07.02.2014 року. З наданого Позивачем розрахунку вбачається, що останній платіж ОСОБА_2 здійснила 11.09.2014 року. Як зазначено вище, вимогу до поручителів про виконання ними солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто, серед іншого, протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням ( якщо за умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). Тобто, дані Договори поруки доцільно вважати припиненим на підставі ч.1, ч.4 ст. 559 ЦК України.

Представник позивача в під час судового розгляду справи, уточнив позовні вимоги та просив стягнути із відповідачів заборгованість за кредитним договором №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року, яка станом на 14.09.2016 року становить 12131,91 Доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 320597,67 гривень з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 10 091.83 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США = 26,425985 грн.) еквівалентно 266686,55 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 2040,08 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 53911,12 грн.; заборгованість за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року, яка станом на 14.09.2016 року становить 88.360,03 Доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 2335000,83 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 67 594,38 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 1786248,07 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 16 667,59 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 548752,76 грн. Уточнені позовні вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Щодо задоволення зустрічних позовів заперечував в повному обсязі, просив в їх задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, у запереченнях на позовну заяву, та в судових засіданнях з позовними вимогами не погодився, просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на відсутність обґрунтованих розрахунків заборгованості за кредитними договорами.

Представник відповідача позивача ОСОБА_6 ОСОБА_7, та представник відповідача ОСОБА_4, - ОСОБА_10, в судовому засіданні позов не визнали, заперечили щодо задоволення позову про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити та визнати припиненими договори поруки у звязку із пропуском позивачем шестимісячного строку для звернення до суду з вимогами до поручителів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Судом досліджено докази наявні у матеріалах справи:

-копія кредитного договору №МL-001/109/2005, згідно з умовами якого АКБ «Райффайзенбанк Україна» надав ОСОБА_2 кредит у сумі 59000,00 доларів США зі строком повернення до 28.04.2015 року та додаткових договорів (на а.с. 8-18).

-Копія договору поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року та додаткових договорів до нього (на а.с. 19 - 24).

-Копія договору поруки №СR - 001/109/2005/1 від 07.02.2014 року та додаткових договорів до нього (на а.с. 25 - 27).

-Копія Додатку №1 до Додаткового договору №3 до Кредитного договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року (на а.с. 29)

-Графік платежів від 07.10.2014 року (на а.с. 30-33)

-Копія кредитної заявки на отримання коштів (на а.с. 34).

-Валютний меморіальний ордер №1 від 04.05.2005 року (на а.с. 35).

-Виписка про видачу готівки з поточного рахунку за 04.05.2016 року (на а.с. 36).

-Копія кредитного договору №СNL-В00/162/2007, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі 86021,25 доларів США зі строком повернення до 19.08.2022 року та додаткових договорів до нього (на а.с. 37-51).

-копія договору поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року між банком та ОСОБА_9 та додаткових договорів до нього, в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року (на а.с. 52-56).

-копія договору поруки №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року між банком та ОСОБА_11 Сергієвичем та додаткових договорів до нього, в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року (на а.с. 57-61).

-копія Додатку №1 до Додаткового договору №6 до Кредитного договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року та графік платежів від 07.10.2014 року (на а.с. 62-66);

-копія кредитної заявки на отримання кредитних коштів (на а.с. 66).

-валютний меморіальний ордер №1 від 21.08.2007 року (на а.с. 67).

-Виписка про видачу готівки з поточного рахунку за 21.08.2007 рік (на а.с. 68).

-Копія паспорту і коду відповідачів (на а.с. 69 - 73).

-Розрахунок заборгованості по кредитному договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року (на а.с. 74, 101-102, 167-168, 180-181).

-Розрахунок заборгованості по кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року (на а.с. 75, 103, 169-170, 178-179).

-копія свідоцтва про реєстрацію АТ «ОТП Банк» (на а.с. 78-79).

-копія довідки з ЄДРПОУ АТ «ОТП Банк» (на а.с. 80).

-копія Витягу зі Статуту АТ «ОТП Банк» (на а.с. 81-83).

-Копія досудової вимоги за вих.№22-2/863140 від 20.01.2015 року адресована ОСОБА_2 та опис вкладення в цінний лист (на а.с. 118-119, 137-138).

Вказані докази суд вважає належними та допустимими.

В судовому засіданні та із досліджених судом доказів встановлено наступні факти та належні їм правовідносини:

Судом встановлено, що 29.04.2005 року між ОСОБА_2 та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», було укладено кредитний договір №МL-001/109/2005, згідно з умовами якого АКБ «Райффайзенбанк Україна» надав ОСОБА_2 кредит у сумі 59000,00 доларів США зі строком повернення до 28.04.2015 року.

Відповідач ОСОБА_2, в свою чергу, зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п.п. 1.5.1. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені кредитним договором.

На виконання кредитного договору банком надано, а ОСОБА_2 отримано кредитні кошти в сумі 59000,00 доларів США, що підтверджується особистим підписом позичальника у заяві на видачу готівки від 04.05.2005 року (а.с. 34) та меморіальним ордером на отримання коштів (а.с. 35).

Відповідно до п. 2.4 умов Додаткового договору №3 від 07.10.2014 року до Кредитного договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року датою остаточного повернення кредитних коштів встановлено 28.04.2025 рік.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_2, по кредитному договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року був укладений Договір поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року (далі по тексту - договір поруки) між банком та ОСОБА_6. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_2, її зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2, по кредитному договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року був укладений також Договір поруки №СR-001/109/2005/1 від 07.02.2014 року між Банком та ОСОБА_8. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_2, її зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

У відповідності до укладених додаткових договорів до Кредитного договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року були підписані і додаткові договори до вищевказаних договорів поруки.

Крім того, 20.08.2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк»), було укладено кредитний договір №СNL-В00/162/2007, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі 86021,25 доларів США зі строком повернення до 19.08.2022 року.

Відповідач ОСОБА_2, в свою чергу, зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі (зокрема, в п.п. 1.4.. 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п.п. 1.5.1. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися щомісяця у розмірі та строки визначені кредитним договором.

На виконання кредитного договору банком надано, а ОСОБА_2 отримано кредитні кошти в сумі 86021,25 доларів США, що підтверджується особистим підписом позичальника у заяві на видачу готівки від 20.08.2007 року (а.с. 66) та меморіальним ордером на отримання коштів (а.с. 67).

Відповідно до п. 2.4 умов Додаткового договору №5 від 07.10.2014 року до Кредитного договору №СNL-В00/162/2007 датою остаточного повернення кредитних коштів встановлено 19.08.2027 року.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року був укладений Договір поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року між банком та ОСОБА_9. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем його зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Також, в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року був укладений Договір поруки №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року між Банком та ОСОБА_6. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем його зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

У відповідності до укладених додаткових договорів до Кредитного договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року були підписані і додаткові договори до вищевказаних договорів поруки.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом, відповідач (ОСОБА_2Л.) свої зобовязання згідно кредитних договорів, не виконувала належним чином, внаслідок чого, утворилась заборгованість яка станом на за кредитним договором №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року, яка станом на 14.09.2016 року становить 12131,91 Доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 320597,67 гривень з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 10 091.83 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США = 26,425985 грн.) еквівалентно 266686,55 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 2040,08 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 53911,12 грн.; заборгованість за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року, яка станом на 14.09.2016 року становить 88.360,03 Доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 2335000,83 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 67 594,38 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 1786248,07 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 16 667,59 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 548752,76 грн., що підтверджується випискою по рахунку боржника та розрахунком заборгованості (а.с. 24-25, 63-87).

Відповідно до п. 1.9 кредитних договорів, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань та/чи інших умов кредитного договору. Зобовязання позичальника щодо повного дострокового погашення боргу повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

ПАТ «ОТП Банк» за вихідним №22-2/863140 від 20.01.2015 року ОСОБА_2 надсилалась досудова вимога про дострокове виконання боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. (а.с. 118-119).

Проте, вищевказана вимога залишена позичальником без виконання.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами в розмірі у розмірі за кредитним договором №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року, яка станом на 14.09.2016 року становить 12131,91 Доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 320597,67 гривень з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 10 091.83 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США = 26,425985 грн.) еквівалентно 266686,55 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 2040,08 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 53911,12 грн.; заборгованість за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року, яка станом на 14.09.2016 року становить 88.360,03 Доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 2335000,83 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 67 594,38 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 1786248,07 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 16 667,59 доларів США, що станом на 14.09.2016 року відповідно до офіційного курсу НБУ (1 долар США =26,425985 грн.) еквівалентно 548752,76 грн., є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а відтак підлягають задоволенню.

Крім того, варто зауважити, що представник відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні фактично не заперечувала щодо укладення позичальником кредитних договорів та отримання коштів на їх виконання, а також утворення заборгованості по кредитних договорах, про що свідчить клопотання ОСОБА_2 про врегулювання досудової вимоги мирними договірним шляхом (на а.с. 166).

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6, заборгованості за кредитними договорами, як з поручителів, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, то позовні вимоги в цій частині позову слід відмовити, в свою чергу зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_6 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання договорів поруки припиненими підлягають до задоволення та їх доводи у зустрічній позовній заяві щодо пропуску позивачем відносно поручителів строку дії договорів поруки такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи з огляду на наступне.

Як зазначено вище, в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_2, по кредитному договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року був укладений Договір поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року (далі по тексту - договір поруки) між банком та ОСОБА_6. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_2, її зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2, по кредитному договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року був укладений також Договір поруки №СR-001/109/2005/1 від 07.02.2014 року між Банком та ОСОБА_8. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_2, її зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

У відповідності до укладених додаткових договорів до Кредитного договору №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року були підписані і додаткові договори до вищевказаних договорів поруки.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року був укладений Договір поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року між банком та ОСОБА_9. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем його зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року був укладений Договір поруки №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року між Банком та ОСОБА_6. Поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем його зобов'язань перед Позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (п.п. 2.1 Договору поруки). Також п.1.2. Договору поруки передбачено, що боржник та поручитель відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

У відповідності до укладених додаткових договорів до Кредитного договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року були підписані і додаткові договори до вищевказаних договорів поруки.

Відповідно до пункту 4.1 договорів поруки, сторони, керуючись умовами частини четвертої статті 559 ЦК України встановили, строком припинення поруки встановленої цим договором є повне виконання позичальником або поручителем своїх обовязків передбачених основним зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договорів поруки, про їх дію до повного виконання зобовязань боржника не свідчать про те, що цими договорами установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Саме така правова позиція була викладена Верховним судом Постанові від 24.02.2016 року, за наслідками розгляду справи №6-2239цс 15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до фізичної особи, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Продсервістранзит-. про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 червня 2015 року. Зокрема, Верховним судом України зазначено: «З пункту 6.1. договору поруки вбачається, що порука припиняється за цим договором з припиненням зобовязання. Таким чином, у договорі поруки не встановлено строк її дії відповідно до статті 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу, про те, іцо порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Таким, чином, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (б місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, встановленого сторонами в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав указані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.»

Окрім цього Верховним судом України у Постанові від 20.04.2016 р., прийнятої за наслідком розгляду справи №2662цс15 зазначене наступне: «Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосування норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предявлять вимоги до поручителя. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду...».

Окрім цього, як зазначається в «Аналізі застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобовязання» від 26.12.2014 року у розділі 5 «Припинення поруки з підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК»: «Досить часто при укладенні договору поруки сторони включають до нього умову про дію договору поруки до повного виконання основного зобовязання. Верховний Суд України неодноразово висловлював свою позицію з цього питання постанови від: 21 травня 2012 року у справах: Ш6-48цсІІ, №6-68цс11; 23 травня 2012 року у справі № б-33цс12; 18 липня 2012 року у справі №б-78цс12). Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається від роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на дію яка має неминуче настати, визначається термін певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст.251, ч. 2ст. 252 ЦК України).

Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонам договору поруки строком припинення поруки.

Отже, зазначення замість строку, обчисленого датою, терміну припинення договору і поруки (події, з якою пов'язується таке припинення) не дає підстав не застосовувати ч. 4 ст. 559ЦК...».

Тому порука ОСОБА_4, ОСОБА_6 перед ПАТ «ОТП Банк» за договори поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року та №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань ОСОБА_2 по Кредитному договору №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007року згідно із частиною четвертою, припиняється, після спливу шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

У січні 2015 року ПАТ «ОТП Банк» було направлено на адресу ОСОБА_2, досудову вимогу № 22-2/863140 від 20.01.2015 про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року в повному обсязі впродовж 30 календарних днів з дати відправлення банком цієї вимоги. Тим самим «ОТП Банк» - Кредитор - встановив новий строк виконання основних зобовязань за вказаним Кредитним договором, а саме до 19 лютого 2015 року. Таким чином ПАТ «ОТП Банк» було встановлено строк виконання основного зобов'язання 19 лютого 2015 року. Отже шестимісячний строк для звернення до поручителів за вказаними договорами поруки сплив 19 серпня 2015 року. ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з первісним позовом лише у червні 2016 року. Тобто, порука, передбачена договорами поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року та №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року, припинена на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки згідно з направленою ПАТ «ОТП Банк» досудовою вимогою строк виконання за відповідним Кредитним договором настав 19 лютого 2015 року, а ПАТ «ОТП Банк» не звернувся з позовом чи з іншою вимогою до поручителів протягом шести місяців з того часу.

Порука ОСОБА_4, ОСОБА_6 перед ПАТ «ОТП Банк» за договори поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року та №СR-001/109/2005/1 від 07.02.2014 року.

З наданого Позивачем розрахунку вбачається, що останній платіж ОСОБА_2 здійснила 11.09.2014 року (а.с. 101-102, 167-168, 180-181 ).

Як зазначено вище, вимогу до поручителів про виконання ними солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто, серед іншого, протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням ( якщо за умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). Тобто, дані Договори поруки доцільно вважати припиненим на підставі ч.1, ч.4 ст. 559 ЦК України.

З урахуванням вищенаведеного слідує висновок про те, що шестимісячний строк протягом якого кредитор вправі звернутися до поручителя з вимогою про виконання основного зобовязання розпочав перебіг з лютого 2015 року, оскільки досудова вимога про дострокове виконання боргових зобовязань за кредитним договором за вихідним № 22-2/863140 ОСОБА_2 надсилалась 20.01.2015 року (а.с. 137), та сплинув у липні 2015 року.

Таким чином, оскільки шестимісячний строк на протязі якого кредитор вправі звернутися до поручителів з вимогою про виконання основного зобовязання розпочав перебіг з лютого 2015 року та сплинув у липні 2015 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою 16 червня 2016 року, зобовязання, які випливають з договорів поруки від 20.08.2007 року, вважаються припиненими.

Як уже зазначалося, частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачено три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

З матеріалів справи вбачається. що позовна заява у даній справі зареєстрована Вінницьким міським судом Вінницької області судом 16 червня 2016 року, ( а.с. 2).

Частина 4 ст. 559 ЦК України, у розрізі трактування поняття «вимога» дійсно дає можливості неоднозначного її трактування.

Однак, для уникнення неоднакового застосування судами одних і тих самих норм матеріального права з приводу зазначеного питання вже склалася чинна судова практика, зокрема на рівні Верховного суду України, яка є обовязковою для застосування, яка наголошує на тому, що саме предявлення кредитором позову до поручителя є належною вимогою у розумінні ст. 559 Цивільного кодексу України.

Так, Верховним судом України у Постанові від 20.04.2016 року, прийнятої за наслідком розгляду справи № 6-2662цс15, яка вже приводилась вище, зазначено: «...З огляду на преклюзивний характер строку й зумовлене цим припиненням права кредитора на реалізацію забезпечення порукою зобовязання в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «Предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, л не будь - якої ї іншої вимоги до поручителя.

Верховний суд України у Постанові від 24.02.2016 року, за наслідками розгляду, справи №6-2239цс15 зробив наступний висновок: «... вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (б місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, встановленого сторонами в договорі). Тому, навіть якщо в межах строку дії поруки була предявлена претензія і поручитель не виконав указані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки, із закінченням строку припинилося матеріальне право».

Тому суд відхиляє посилання представника позивача про те, що позивач не втратив право вимоги, оскільки листом від 20.01.2016 року він висунув вимогу до відповідача про повернення коштів.

Відповідно до умов договору, зокрема Додатку 1, який є невідємною частиною Договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно року згідно з графіком погашення кредиту.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 цього Кодексу).

З наданого Позивачем розрахунку вбачається, що останній платіж ОСОБА_2 здійснила 11.09.2014 року (а.с. 101-102, 167-168, 180-181), тобто у кредитора виникло право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Отже протягом 6 місяців з моменту дня настання строку виконання зобовязання по кредитних договорах поручителі повинні погасити заборгованість. За вказаних обставин суд вважає, що висуваючи вимоги до поручителів позивач ПАТ "ОТП Банк" пропустив строк позовної давності і тому позовні вимоги, висунуті до ОСОБА_6, ОСОБА_4, щодо договорів поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року та №СR-001/109/2005/1 від 07.02.2014 року не підлягають задоволенню, оскільки порука по вказаним договорів припинилася.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Разом з тим, згідно з абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, згідно з офіційним курсом НБУ, станом на день ухвалення судом рішення 12131,91 дол. США (за кредитним договором №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року) еквівалентно 315672,30 грн. (12131,91 х 26,02 = 315672,30), 88360,03 дол. США (за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року) еквівалентно 2299127,98 грн. (88360,03 х 26,02 = 2299127,98) а тому, суд вважає необхідним зазначити в мотивувальній частині рішення суду еквівалентну заборгованості саме станом на день прийняття рішення (08.12.2016 року).

Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2, боргу за кредитним договором №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року, 12131,91 Доларів США, з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 10 091.83 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 2040,08 доларів США; заборгованість за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року - 88.360,03 Доларів США, з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 67 594,38 доларів США; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 16 667,59 доларів США, а в задоволенні позовних вимог пред'явлених позивачем до ОСОБА_4, ОСОБА_6, слід відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про визнання припиненими договорів поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року та №СR-001/109/2005/1 від 07.02.2014 року та додаткових договорів до них; договорів поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року та №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року та додаткових договорів до них, суд вважає обґрунтованими, такими що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому вказані вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно даний в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем ОСОБА_2, порушені, тому вони підлягають захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, оскільки вимоги позивача до ОСОБА_2 заявлені правомірно та задоволені судом, витрат повязані зі сплатою судового збору в розмірі 39833,98 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача. Також, оскільки підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_4, до ПАТ «ОТП Банк» про припинення договорів поруки, тому з ПАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_6, підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1102,42 грн., та на користь ОСОБА_4 1102,42 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256-258, 260-262, 264-267, 512, 514, 526, 530, 536, 549, 553, 559, 1049, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», боргу за кредитним договором №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року, 12131,91 Доларів США, з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 10 091.83 доларів США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 2040,08 доларів США; заборгованість за кредитним договором №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року - 88.360,03 Доларів США, з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 67 594,38 доларів США; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 16 667,59 доларів США, а також 39833,98 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

В решті позовних вимог щодо солідарного стягнення з ОСОБА_8, ОСОБА_6 заборгованості за кредитними договорами №МL-001/109/2005 від 29.04.2005 року та №СNL-В00/162/2007 від 20.08.2007 року - відмовити.

Зустрічні позовні заяви ОСОБА_12 та ОСОБА_8 задовльнити.

Визнати припиненими Договір поруки №СR - 001/109/2005 від 29.04.2005 року, укладений між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_6, а також Додатковий договір до нього № 1 від 07.02.2014 року та Додатковий договір до нього № 1 від 07.10.2014 року, укладені між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_6.

Визнати припиненими Договір поруки №SR-В00/162/2007/1 від 20.08.2007 року, укладений між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_6, а також Додатковий договір до нього № 1 від 07.02.2014 року та Додатковий договір до нього № 2 від 07.10.2014 року, укладені між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_6.

Визнати припиненими Договір поруки №СR-001/109/2005/1 від 07.02.2014 року, укладений між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_8, а також Додатковий договір до нього № 1 від 07.10.2014 року, укладені між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_8.

Визнати припиненими Договір поруки №SR-В00/162/2007 від 20.08.2007 року, укладений між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_8, а також Додатковий договір до нього № 1 від 07.02.2014 року та Додатковий договір до нього № 2 від 07.10.2014 року, укладені між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_8.

Стягнути з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» на користь ОСОБА_6 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1102,42 грн.

Стягнути з публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» на користь ОСОБА_8 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1102,42 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: