У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розяснення рішення суду

16 червня 2016року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Герченової А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розяснення судового рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року у справі № 335/10419/15-ц,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 р. частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до районної адміністрації по Орджонікідзевскому району Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію квартири, внаслідок чого:

визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 загальною площею 50,54 кв.м, жилою площею 27,5 кв.м в рівних частках, тобто по ? частині за кожним;

зобовязано районну адміністрацію по Орджонікідзевскому району Запорізької міської ради провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 у спільну часткову власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 по ? частині за кожним;

в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (арк. справи 3940).

Рішення суду набрало законної сили 15 січня 2016 р.

1 червня 2016 р. надійшла заява позивачів (стягувачів) про розяснення судового рішення, яка мотивована тим, що позивачі звернулись до відповідача з метою виконання рішення суду. Проте, відповідач не може виконати рішення через те, що у ньому відсутнє посилання на зобовязання відповідача прийняти від позивачів пакет документів за відсутності ордеру про надання житлової площі на приватизацію квартири АДРЕСА_2 та прийняття рішення у відповідності до Закону України «Про приватизацію житлового фонду». Посилаючись на статтю 221 ЦПК України просили надати розяснення рішення суду, зобовязавши відповідача прийняті від позивачів пакет документів за відсутності ордеру.

Позивачі та представник відповідача у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду заяви про розяснення рішення повідомлялись судом належним чином, причин неявки не повідомили. Оскільки відповідно до частини третьої статті 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду, суд вважав за можливе розглянути заяву за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до частин 1, 2 статті 221 ЦПК України, Якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

В даному випадку рішення суду від 22 грудня 2015 р. не виконане, про що, зокрема, вказують позивачі (стягувачі). Строк предявлення рішення до виконання не закінчився.

Між сторонами справи існує спір саме з приводу реалізації судового рішення, оскільки позивач (стягувач) вказує на те, що відповідач (боржник) не виконав рішення, т.я. воно не містить посилань на обовязок відповідача прийняти від позивачів документи за відсутності ордеру на житлове приміщення.

Отже, за таких обставин, суд доходить висновку, що сторонам не є зрозумілим рішення суду, тому, в даному випадку наявні підстави для розяснення його резолютивної частини, а саме абзацу 3.

Так, відповідно до вимог частини четвертої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства), а частиною третьою цієї ж статті Закону встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

За частиною другою статті 8 зазначеного вище Закону, передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках), здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті в гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутні, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири, будинку, кімнати в гуртожитку.

Відповідно до пунктів 4, 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність громадян на підставі заяви та документів, передбачених пунктом 18 цього ж Положення, а саме: довідки про склад сім`ї та займані приміщення; копії ордеру про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитках); документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копії документу, що підтверджує право на пільгові умови; заяви-згоди тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку) жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах.

Таким чином, дійсно, вищенаведене Положення передбачає надання особами копії ордеру про надання жилої площі. Поряд із цим, підставою для звернення позивачів до суду з позовом слугувало, зокрема, і те, що в них відсутній ордер про надання жилої площі.

З наведених підстав, суд вважає за необхідне розяснити, що абз. 3 резолютивної частини постанови суду від 22 грудня 2015 р. слід розуміти так, що районна адміністрація по Орджонікідзевському (на даний час Вознесенівському) району Запорізької міської ради зобовязана провести приватизацію квартири АДРЕСА_3 у спільну часткову власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 без надання ними ордеру про надання житлової площі.

Отже, заяву позивачів в цій частині суд задовольняє.

В цей же час суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивачів в частині окремого зазначення в резолютивній частині рішення про зобовязання відповідача прийняти пакет документів за відсутності ордеру, оскільки в даному випадку буде змінений зміст рішення суду. Крім того, заявляючи позов до суду, позивачі не просили суд в своїх позовних вимогах зобовязати відповідача вчинити такі дії. Суд вважає, що порушене право позивача має бути поновлене саме у вищезазначений спосіб, шляхом розяснення абз. 3 резолютивної частини рішення суду.

Керуючись ст.ст. 210, 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розяснити рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 р. в цивільній справі № 335/10419/15-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до районної адміністрації по Орджонікідзевскому району Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію квартири, а саме, що абзац 3 резолютивної частини рішення слід розуміти так:

районна адміністрація по Орджонікідзевському (на даний час Вознесенівському) району Запорізької міської ради зобовязана провести приватизацію квартири АДРЕСА_3 у спільну часткову власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 без надання ними ордеру про надання житлової площі.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова