Справа № 544/1268/16-ц
пров. № 2-о/544/112/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 грудня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Соборна, 41 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про тлумачення заповіту,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 у листопаді 2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту.

У подальшому надала суду уточнену позовну заяву і просила здійснити тлумачення заповіту, складеного 29.10.2009 ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого секретарем Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (реєстр. № 131), щодо визнання спадковим майном земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5324 гектари (кадастровий номер НОМЕР_1), розташованої на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, право власності ОСОБА_3, на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, замість державного акту на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 та встановити факт належності ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіту, складеного 29.10.2009 ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстр. № 131).

У своїй заяві ОСОБА_2 вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_3. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,5324 гектари, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Позивач є онукою померлої та спадкоємицею її майна за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіла ОСОБА_2 державний Акт на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Позивач звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, але їй було відмовлено, оскільки в зазначеному заповіті не вказано спадкове майно, яке заповідається, та невірно зазначено назву документу, за яким ідентифікується майно.

Крім цього, виявилося, що при складанні вказаного заповіту було допущено помилку в написанні дати народження спадкодавця ОСОБА_3 - «ІНФОРМАЦІЯ_1», замість вірного «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області на судове засідання не з'явився, про що надіслав листа про слухання справи у його відсутність, позовну заяву визнає та не заперечує проти її задоволення.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, про що надіслав листа про слухання справи у його відсутність. Заперечень по розгляду справи не має.

Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, оскільки їх особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_3 мала у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Також вказали дійсну дату народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.7).

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,5324 гектари, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.10).

Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом.

29 жовтня 2009 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений секретарем Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області за реєстровим № 131. За даним заповітом ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіла своїй онуці ОСОБА_2 державний Акт на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З копії спадкової справи № 298/2016 від 04 жовтня 2016 року, заведеної Пирятинською державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законодавством шестимісячного строку (а.с.18). Таким чином, вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3.

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки у заповіті не вказано спадкове майно, яке заповідається, та невірно зазначено назву документу, за яким ідентифікується майно (а.с.24).

Крім цього, при складанні вказаного заповіту було допущено помилку в написанні дати народження спадкодавця ОСОБА_3 - «ІНФОРМАЦІЯ_1», замість вірного «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Згідно зі ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 цього Кодексу.

Згідно ж положень ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 не належне їй на праві власності нерухоме майно - земельну ділянку, а правовстановлюючий документ на неї (з помилкою у його назві) - державний Акт на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, в той же час заповідачу належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,5324 гектари, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Вказана обставина підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 22 лютого 2007 року (а.с.10).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити дійсні наміри спадкодавця щодо розпорядження спадковим майном, а саме шляхом встановлення, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_6 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5324 гектари, з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22 лютого 2007 року.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки у судовому засіданні дослідженими доказами по справі підтверджується факт належності заповіту ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, та дійсні наміри спадкодавця щодо розпорядження спадковим майном - заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.213, ст.1233, ч.1 та ч.2 ст.1236, ст.1256 ЦК України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, 218, п.6 ч.1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту, складеного 29.10.2009 ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого секретарем Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (реєстр. № 131), таким чином: ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіла на користь ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_3, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5324 гектари, з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22 лютого 2007 року.

Встановити факт належності ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіту, складеного 29.10.2009 ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого секретарем Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (реєстр. № 131).

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий: