Справа № 644/9564/16-ц
Провадження № 2-н/638/950/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року суддя Орджонікідзевскього районного суду м. Харкова Зяброва О.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з Публічного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж», -

встановив:

Заявник 29.11.2016 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» нараховану, але невиплачену заробітну плату та виплат, пов»язаних із відрядженнями у розмірі 66307,59 грн., а також компенсацію за затримку розрахунків у сумі 8500 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові суми заробітної плати.

Згідно вимог п.1 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Таким чином, в частині вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ПАТ «Теплоенергомонтаж» командировочних виплат та компенсації за затримку виплати заробітної плати, у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки дані вимоги не передбачені ст.96 ЦПК України.

Що стосується вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, то відповідно до наданих документів, вбачається, що ОСОБА_1 не має доказів на підтвердження суми нарахованої йому, але не виплаченої під час звільнення заробітної плати. Надані заявником документи свідчать лише про наявність невиплаченої йому заборгованості по заробітній платі станом на 01.09.2016р., проте, не в тому розмірі, що заявлено ОСОБА_1, а у розмірі 32218 грн.19 коп.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (п.2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Таким чином, слід відмовити у видачі судового наказу в частині стягнення заборгованості з виплати нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, оскільки вбачається спір про право.

Згідно ч. 2 ст. 101 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ч. 5 ст. 100, ч. 2 ст. 101,п.1 ч.3 ст. 100, п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з Публічного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж».

Роз'яснити заявнику про право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржено в Апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя: