Справа № 305/1254/16-ц
Провадження по справі № 2/305/890/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богданської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська Державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Богданської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська Державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 грудня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_2, після чого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок №25, по вул. Вайди, в с. Богдан, Рахівського району, Закарпатської області. Вона фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Як спадкоємець першої черги спадкування за законом, звернулася до Рахівської ДНК із заявою про прийняття спадщини, однак їй видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З наведених підстав, просила суд винести рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, право власності на житловий будинок №25 з надвірними спорудами, що розташований по вул. Вайди в с. Богдан, Рахівського району, Закарпатської області.

16.11.2016 року, позивачка ОСОБА_1, надала суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, на все спадкове майно, що залишилося після смерті останнього, в тому числі на житловий будинок №25 по вул.. Вайди у с.Богдан, Рахівського району, Закарпатської області, загальною площею 69,4 кв.м., з надвірними спорудами, а також на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в установі Банку ТВБВ №10006/022 м.Рахів на рахунках №4306, №8406; №3306».

Позивачка, ОСОБА_1, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, збільшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача, Богданської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області в судове засідання не з`явився, сільський голова, ОСОБА_3 надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх представника. Збільшені позовні вимоги підтримує.

Представник третьої особи Рахівської держнотконтори в судове засідання не з`явився, державний нотаріус ОСОБА_4 надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області також в судове засідання не з`явився, завідувач сектору державної реєстрції прав на нерухоме майно Рахівського РУЮ ОСОБА_5 надав суду заяву,в якій просить дану справу розглянути у відсутності їх представника, вирішення даного позову залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування, зокрема згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на спадкове майно.

Судом встановлено, що 29 грудня 2015 року помер громадянин ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №199824 від 30 грудня 2015 року. Після смерті ОСОБА_2, відкрилася спадщина на житловий будинок №25, розташованого по вул. Вайди в с. Богдан, Рахівського району, Закарпатської області. Також, після його смерті, залишилося як спадкове майно, грошові кошти, що знаходяться на рахунках в установі Банку ТВБВ №10006/022 м.Рахів на рахунках №4306, №8406; №3306», що стверджується довідкою ТВБВ №1575 від 07 листопада 2016 року..

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється дружиною спадкодавця ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про одруження від 01 жовтня 1983 року серії І-ФМ №401715, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 є його діти - ОСОБА_6.В, ОСОБА_7, ОСОБА_7, Варцаб`юк Л.В., які відмовились від отримання спадщини після смерті батька, на користь позивачки по справі ОСОБА_1, що відповідає вимогам ст. 1274 ЦК України.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Так, в судовому засіданні з матеріалів справи, зокрема з довідки виконавчого комітету Богданської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області від 14 липня 2016 року №2179 встановлено, що житловий будинок № 25 по вул. Вайди в с. Богдан зареєстрований за нині померлим ОСОБА_2,, згідно даних погосподарської книги.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини не подавала.

Також згідно нотаріально посвідчених заяв інші спадкоємці першої черги спадкування за законом відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до першої черги спадкоємців за законом, фактично прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Збільшені позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с.Богдан, вул. Вайди №25, Рахівського району, Закарпатської області, право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, на все спадкове майно, що залишилося після смерті останнього, в тому числі на житловий будинок №25 по вул.. Вайди у с.Богдан, Рахівського району, Закарпатської області, загальною площею 69,4 кв.м., з надвірними спорудами, а також грошові кошти, що знаходяться на рахунках в установі Банку ТВБВ №10006/022 м.Рахів на рахунках №4306, №8406; №3306».

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.