У х в а л а

іменем україни

12 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Кадєтової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Національного університету державної податкової служби України до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_3, яка діє від імені ОСОБА_2, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Національний університет державної податкової служби України звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 07 лютого 2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір №852 про підготовку здобувача наукового ступеня кандидата наук у Національному університеті державної податкової служби України (за рахунок коштів фізичної особи). Відповідно до п.1.1 договору позивач зобов'язується за рахунок коштів відповідача прикріпити його до кафедри управління, адміністративного права і процесу та адміністративної діяльності Національного університету державної податкової служби України для здобуття наукового ступеня кандидата наук.

Відповідно до п. 4.1 договору вартість освітніх послуг становить 35 725 грн., а за один рік навчання - 7 145 грн. Згідно з пунктами 4.3., 4.4 договору відповідач вносить плату за перший рік навчання протягом 10 днів з моменту підписання даного договору. За наступні роки навчання плата вноситься щорічно після проведення атестації відповідача не пізніше ніж за 10 днів до початку нового навчального року.

Національний університет державної податкової служби України зобов'язання за договором виконав повністю, надавши освітню послугу, однак відповідач зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 18 352 грн 02 коп.

19 червня 2014 року наказом Національного університету ДПС України ОСОБА_2 було відраховано з числа здобувачів за невиконання умов договору. 23 липня 2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про необхідність сплати боргу, яку відповідач отримав 02 серпня 2014 року, однак останній залишив її без реагування.

З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу за надання освітніх послуг у розмірі 18 352 грн 02 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Національного університету державної податкової служби України суму боргу за надання освітніх послуг у розмірі 18 352 грн 02 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 07 лютого 2013 року між сторонами був укладений договір №852 про підготовку здобувача наукового ступеня кандидата наук у Національному університеті державної податкової служби України за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб, згідно з умовами якого Національний університет державної податкової служби України зобов'язався за рахунок коштів ОСОБА_2 прикріпити його до кафедри управління, адміністративного права і процесу та адміністративної діяльності Національного університету державної податкової служби України України за спеціальністю 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право, для здобуття наукового ступеня кандидата наук.

Відповідно до пункту 2.1.1 цього договору виконавець зобов'язався надати замовнику освітні послуги на рівні державних стандартів підготовки аспірантів та здійснювати навчання замовника за програмами, затвердженими Міністерством освіти та науки України для даної спеціальності.

Згідно з пунктом 2.3.4 договору замовник зобов'язався здійснювати оплату за надані виконавцем послуги у порядку та на умовах визначених цим договором.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.1.1 цього договору, вартість освітніх послуг за цим договором за навчання в аспірантурі становить 35 725 грн., вартість послуг за один рік навчання становить 7 145 грн.

У пунктах 4.3, 4.4 договору передбачено, що за надання освітніх послуг за цим договором, замовник вносить плату за перший рік підготовки протягом 10 днів з моменту підписання цього договору. За наступні роки підготовки плата вноситься щорічно не пізніше ніж за 10 днів до початку відповідного року підготовки.

Згідно з пунктом 6.1 договору, даний договір діє з 25 листопада 2011 року до 25 листопада 2016 року.

20 червня 2014 року наказом в.о. ректора Національного університету ДПС України №1093 ОСОБА_2 відраховано із числа здобувачів у зв'язку із невиконанням умов договору.

З наданого позивачем розрахунку по оплаті за навчання вбачається, що ОСОБА_2 оплату за надання освітніх послуг з 2011 по 2014 навчальні роки не здійснював, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 18 352 грн 18 коп. (а. с. 5, 15).

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобов'язанні.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що позивач виконав свої зобов'язання за договором від 07 лютого 2013 року, забезпечивши надання ОСОБА_2 освітніх послуг, що останнім не спростовано, а відповідач на порушення умов договору не оплатив освітні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 18 352 грн 18 коп., дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, яка діє від імені ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова