УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2016 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.

при секретарі - Рисованій Н.О.

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

встановив:

До суду звернувся представник заявника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, а саме просить скасувати арешт на квартиру 64 по вул. Зоряній (Зіркова, Звездна) б.4 в м. Харків, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №667387 та виключити запис про зазначений арешт з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2001 року ОСОБА_5 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу в порядку забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. Однак Згідно свідоцтва про право власності на житло від 31.12.1997 року зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1Є, та ОСОБА_6 Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.11.1998 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 1/3 частину зазначеної квартири. Тобто на момент винесення ухвали про накладення арешту зазначена квартира ОСОБА_3 не належала, у звязку з чим заявник вважає, що арешт було накладено помилково.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити.

В матеріалах справи міститься копія довідки Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна від 28.10.2016 року згідно якої ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.40.2001 року накладено арешт на квартиро за адресою АДРЕСА_2.

Також заявником надано до суду не завірену ксерокопію ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2001 року про накладання арешту на вказану квартиру 9яким чином отримана невідомо).

Згідно довідки архіву Київського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу в архіві суду не збереглись.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу; питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Судом представнику позивача було роз"яснено його право заявляти клопотання щодо витребування доказів в яких є скаднощі щодо отримання таких доказів. Однак представник позивача таким правом не скористався.

Враховуючи, відсутність оригіналу або належним чином завіреної копії ухвали про накладення арешту на зазначену квартиру, а також будь-яких інших доказів, які свідчать, що зазначений у реєстрі арешт накладений саме ухвалою по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 154, 210 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволені заяви представника заявника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовити.

На ухвалу через суд першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М. Бородіна