Справа № 184/655/16-ц
Номер провадження 2-о/184/11/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Коваля А.М.,

секретаря судового засідання - Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності сертифікату на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаною заявою та просить суд встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 08.10.2015 року сертифікат на право на земельну частку (пай) від 12 лютого 1997 року серії ДП № 0160240, який був видано головою ОСОБА_3 районної державної адміністрації на імя «Марченко Федора Іванівна», мотивуючи свою заяву наступним. Мати заявника ОСОБА_4 померла 08.10.15р. Заявник є єдиною спадкоємицею першої черги у звязку з чим звернулась до нотаріуса Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини. Мати заявника успадкувала на підставі заповіту посвідченого державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, все майно ОСОБА_2, на яке ОСОБА_7 мала право на день своєї смерті. Серед документів які залишились після смерті ОСОБА_2 є тільки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до якого прізвище ОСОБА_2 зазначено, як «Марченко». Крім того, ОСОБА_7 була неписьменною, що чітко зазначено у заповіті посвідченому державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, через що в різних документах її імя зазначали по різному як: ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_7. У березні 2016 року заявник дізналася, що на імя ОСОБА_7 ОСОБА_3 районною державною адміністрацією був виданий Сертифікат на право не земельну ділянку (пай)ДП №0160240 від 12.02.1997 року, яка перебуває в колективній власності КСП комб. «Катеринівський» у розмірі 1,57 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку ОСОБА_7 не оформлявся. Заявнику відомо, що за життя ОСОБА_7 працювала у КСП комб. «Катеринівський». У Покровській сільській раді у с. Катеринівка проживала та працювала у КСП комб. «Катеринівський» тільки одна людина з прізвищем ОСОБА_7 (ва) ОСОБА_2 (ОСОБА_7) Іванівна. На підставі зазначеного заявник, вважає, що до складу спадщини входить право на земельну частку (пай), яке виникає на підставі сертифікату та яке не входить у вичерпний перелік прав та обовязків, які не входять до складу спадщини. Відповідно заявник вважає, що пай №40 належить ОСОБА_2, але у виданому сертифікаті на право на земельну частку (пай) від 12.02.1997 року серії ДП № 0160240 допущено помилку у написанні прізвища та імя власника, а саме ОСОБА_7. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання вищевказаної земельної частки (пай) у власність як спадщину.

11.04.2016 року заявник надала уточнюючу заяву згідно якої просить встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 24.01.1997 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 27 січня 1997 року зроблено запис № 52 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сертифікату на право на земельну частку (пай) від 12 лютого 1997 року серії ДП № 0160240, який було видано головою ОСОБА_3 районної державної адміністрації на імя «Марченко Федора Іванівна» .

Заявник у судове засідання зявилась, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 08 жовтня 2015 року померла мати заявника ОСОБА_4, про що 09 жовтня 2015 року було зроблено актовий запис № 536 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

В свою чергу покійна мати заявника ОСОБА_4 отримала у спадок після смерті ОСОБА_2 на підставі заповіту від 31.03.1995 року № 2-754, посвідченого державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, все майно ОСОБА_2 на яке ОСОБА_7 мала право на день смерті. Факт прийняття та належного оформлення спадщини, прийнятої матірю заявника ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_2, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.08.1997 року, яке видане на підставі заповіту від 31.03.1995 року № 2-754 завідуючою Орджонікідзевської державної нотаріальної контори ОСОБА_8.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги. З метою прийняття спадщини заявник звернулась із відповідною заявою до нотаріуса Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 була не письменною, то її імя в різних документах були зазначені по різному, тобто так як її імя розуміла особа яка видавала документ, а саме як: ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_7. Той факт , що ОСОБА_7 була неписьменною чітко зазначено у вищевказаному заповіті, а саме: що заповіт підписано ОСОБА_9 у звязку з неписьменністю гр.. ОСОБА_2.

Єдиним документом, що залишився після смерті ОСОБА_2 є паспорт серії ШК № 528557 від 14.07.1941 року у якому помилково зазначено прізвище ОСОБА_2, як "Марченко".

У березні 2016 року заявник дізналась, що на імя ОСОБА_7 ОСОБА_3 районною державною адміністрацією був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0160240 від 12.02.1997 року на пай №40 на території Покровської сільської ради Нікопольського району.

Згідно п. 2 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зазначеного сертифікату ОСОБА_7, отримала право на земельну ділянку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП комб. «Катеринівський» у розмірі 1,57 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт на право приватної власності на дану земельну ділянку ОСОБА_7 не оформлявся.

Згідно акту складеного у зв'язку із реорганізацією КСП "Катеринівський" в ПП "Агрофірма Катеринівська" ОСОБА_7 є власником земельної частки (паю) серії ДП № 0160240.

Факт праці ОСОБА_7 підтверджується довідкою генерального директора ПП "Агрофірма Катеринівська 1" №113 від 11.04.2016 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_7 працювала в Колгоспі ім. Маліновського, правонаступником якого були реорганізовані Колгосп ім. Горького, Колгосп-комбінат "Катеринівський" та Приватне підприємство "Агрофірма Катеринівська", у період з 1948 року по 1956 року та окрім неї інших осіб з таким прізвищем, ім'ям та по-батькові в архівних документах ПП "Агрофірма Катеринівська 1" правонаступника ПП "Агрофірма Катеринівська" не виявлено.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснили, що були сусідами з ОСОБА_2, так як проживали у одному будинку та підтвердили, що певний час ОСОБА_7 іменувалась як ОСОБА_7 та не вміла писати, була сліпою і мала деформовану руку. Крім того, свідки зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 була однією і тією людиною.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, з огляду на зміст досліджених письмових доказів, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні на підставі досліджених доказів, вважає вимогу заявника такою, що ґрунтується на вимогах закону, в зв'язку з чим його заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.59, 64, 209, 212-215, 223, 234, 256, 259 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності сертифікату на земельну частку (пай) - задовольнити

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 24.01.1997 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть 27 січня 1997 року зроблено запис № 52 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сертифікату на право на земельну частку (пай) від 12 лютого 1997 року серії ДП № 0160240, який було видано головою ОСОБА_3 районної державної адміністрації на імя «Марченко Федора Іванівна» .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_12