Провадження № 2/461/518/16
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"22" червня 2016 р. Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого-судді Государського А.В.,

при секретарі Скаб В.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСОБА_4, 11» в інтересах співвласників багатоквартирного будинку №11 на вул.Каліча Гора, 1 м.Львова Маркуніної ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Львівської міської ради, Управління комунальної власності Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання права спільної сумісної власності та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ЛМР, УКВ ЛМР, ВК ЛМР про визнання права спільної сумісної власності та скасування рішення, покликаючись на те, що між ним та УКВ ЛМР виник спір з приводу права власності на підвальні приміщення площе 39,9 кв.м., які позначені на поверхневому плані як 6-1, 6-2, 6-3, 6-4, 6-5 в будинку №11 на вул.Каліча Гора у м.Львові, які знаходяться на балансі ОСББ. Вважає, що спірні приміщення є спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку на підставі ст.ст.1, 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», а відтак у відповідача відсутні правові підстави для передачі вказаних приміщень в оренду третім особам. Крім того, вважає, що рішення ВК ЛМР «Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул.Каліча Гора, 11» від 13.07.2012 року №474 порушує право позивача на володіння, користування і розпорядження спільною сумісною власністю, а саме вказаними допоміжними підвальними приміщеннями, які згідно чинного законодавства України, одразу після приватизації квартири будинку були передані у спільну власність власників квартири і підтвердження цього права власності на допоміжні приміщення не потребувало здійснення будь-якої додаткової дії.

31.05.2016 року представник відповідача ВК ЛМР ОСОБА_2, подав клопотання про закриття провадження у справі у звязку із тим, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з підстав викладених у заяві.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав подане клопотання та просить закрити провадження у справі.

Представник УКВ ЛМР ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження по справі, оскільки вважає, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктивний склад такого спору (однією зі сторін у справі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п.п.1;2 ст.3 ГК України від господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємством, а субєкт підприємства підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Вирішуючи питання про те, чи є правовідносини господарським, а спір господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 ГК України, відповідно до якої, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі субєкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Матеріалами справи встановлено, що спір виник з господарських відносин, пов'язаний з оформленням права власності на комунальне майно та визнання недійсним відповідного акту органу місцевого самоврядування - рішення ВК ЛМР від 13.07.2012 року №474 «Про оформлення права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул.Каліча Гора,11».

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначено про те, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані зокрема з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин (п.3.2).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, провадження по такій підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.15, 205 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання представника ВК ЛМР ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСОБА_4, 11» в інтересах співвласників багатоквартирного будинку №11 на вул.Каліча Гора, 1 м.Львова Маркуніної ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Львівської міської ради, Управління комунальної власності Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання права спільної сумісної власності та скасування рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Государський