Справа № 263/4516/16-ц
Провадження № 4-с/263/45/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, на бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчого провадження ВП № 47507526, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою, у якій просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області Литвиненко Ю.В. в період з 14.05.2015 року по 11.03.2016 року, оскільки має має місце тривале невиконання, несвоєчасне та неповне здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 47507526 з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у цивільній справі № 263/13306/14-ц про стягнення з Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» на його користь суми внеску та відсотків в сумі 54 675,50 гривень. Скаргу обґрунтовує тим, що в період з 13.05.2015 року по 11.03.2016 року на примусовому виконанні у ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області знаходився вищевказаний виконавчий документ. Постановою від 11.03.2016 року виконавче провадження ВП № 47507526 було закінчено без фактичного виконання рішення суду. Скаржник вважає, що за період з 13.05.2015 року по 11.03.2016 року мала місце триваюча бездіяльність державного виконавця по невиконанню рішення суду, зокрема державний виконавець: несвоєчасно перевіряв наявність у боржника рахунків у банківських установах в Україні і за кордоном; несвоєчасно перевіряв наявність у боржника нерухомого майна, земельних ділянок; не арештовував касу підприємства-боржника; не направляв своєчасно до банківських установ платіжні вимоги на списання арештованих грошових коштів з усіх без винятку арештованих рахунків боржника; своєчасно не виносив та не направляв на виконання постанову про арешт усього майна боржника; не звертався з окремим дорученням до ВДВС у інших містах України, за місцем знаходження майна боржника, для виконання рішення суду; не зробив своєчасно, а коли зробив - то зробив необґрунтоване подання про заборону виїзду за кордон керівнику підприємства-боржника; не звертався до суду з позовами до підприємства-боржника та співвідповідачів про припинення та розірвання іпотечних договорів з неплатоспроможними іпотекодержателями, з метою звернення стягнення на заставлене майно, що дало б можливість у подальшому виплатити йому суму заборгованості; не виставляв своєчасно на продаж нерухоме майно боржника, на яке відсутнє обтяження. Вищевказаною бездіяльністю державного виконавця були порушені його прав та законні інтереси, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду з даною скаргою. Також просив поновити йому строк для звернення до суду із скаргою.

Скаржник у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд скарги за його відсутність.

Начальник ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області ОСОБА_2 до суду направила письмові заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні вимог скарги. та просила розглянути скаргу за відсутності представника ВДВС.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.маріуполя від 31.05.2016 року скаргу заявника було частково задоволено. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 04.08.2016 року ухвалу суду від 31.05.2016 року було скасовано та справу напрвлено на новий судовий розгляд. У своїй

ухвалі апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції не вирішив питання щодо сроку звернення до суду з вказаною скаргою.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всієї території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виконання рішення суду) визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обовязки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так відповідно до ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виконання рішення суду), державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання, а згідно з абз. 6 ч. 2 ст. 57 Закону, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області Литвиненко Ю.В. ВП № 47507526 від 13.05.2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у цивільній справі № 263/13306/14-ц про стягнення з Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» на користь ОСОБА_1 суми внеску та відсотків в сумі 54 675,50 гривень.

Постановою заступника начальника ВДВС Селидівського МУЮ Донецької області ОСОБА_3 від 11.03.2016 року виконавче провадження ВП № 47507526 було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з направленням виконавчого документу за належністю до ВДВС Краматорського МУЮ Донецької області, тобто за місцем знаходження боржника (адреса: вул. Ювілейна, 70 офіс 112 м. Краматорськ Донецька область, 84331).

Із заперечень Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Донецькій області від 24.11. 2016 року вбачається, що всі виконавчі дії проводились державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження №47813358, де боржником є Кредитна спілка «Кредитно-депозитарний центр «Професіонал», на момент подачі вищезазначеної скарги усі виконавчі документи знаходились у ВДВС Краматорського МУЮ.

Аналізуючи надані Селидівським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління в Донецькій області на запит суду матеріали, вбачається, що з боку ВДВС було проведено та вжито заходи у період з травня 2015 року по 11.03.2016 рік , а саме винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 47813358 де боржником є КС «Кредитно-депозитний центр «Професіонал»; зроблено запити до Державної фіскальної служби України щодо встановлення номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником; зроблено запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою виявлення зареєстрованих речових прав, їх обтяження на обєкт нерухомого майна; зроблено запити до відділу Держгеокадастру у

м. Селидовому Донецької області з метою встановлення наявності зареєстрованих земельних ділянок, належних на праві власності боржнику; зроблено запити до Територіального сервісного центру 1444 регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області, з метою встановлення наявності зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності боржнику; зроблено запити до НБУ та до Центрального депозитарію, з метою з'ясування чи тримає КС «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» свої активи у цінних паперах; направлено подання до Селидівського міського суду Донецької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника КС «Кредитно-депозитний центр «Професіонал»; згідно отриманої відповіді від Державної фіскальної служби України встановлено, що боржник має 3 відкритих розрахункових рахунка, 1 рахунок, відкритий у Краматорській філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0012, 2 розрахункові рахунки, відкриті у Донецькому РУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0894, № 1209, на які державним виконавцем накладено арешти; направлено платіжні вимоги, для списання грошових коштів з арештованих рахунків, які розподілялися між стягувачами за обліковою карткою за зведеним виконавчим провадженням № 47813358, де боржником є КС «Кредитно-депозитний центр «Професіонал», у тому числі і ОСОБА_1 О.І. по виконавчому листу; згідно отриманої відповіді відділу Держгеокадастру у м. Селидовому Донецької області встановлено, що земельних ділянок на праві власності у боржника немає; згідно отриманої відповіді від Територіального сервісного центру 1444 регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області встановлено, що рухомого майна на праві власності за боржником не зареєстровано; згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено майно, яке зареєстровано за боржником на праві власності, у тому числі в м. Селидове, яке обслуговує ВДВС Селидівського МУЮ: трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в іпотечному договорі строк виконання зобовязання якого закінчується 22.01.2018 року; ухвалою Селидівського міського суду Донецької області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника КС «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» відмовлено; згідно отриманої відповіді від НБУ та Центрального депозитарію, встановлено, що ліцензій на розміщення валютних цінностей боржнику не надавалося, неодноразовими виходами за адресою боржника було встановлено, що за даною адресою знаходиться магазин "Живе пиво"; винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими арештовано все рухоме та нерухоме майно боржника; згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що КС "Кредитно-депозитний центр "Професіонал" знаходиться за адресою: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ювілейна, буд. 70, офіс 112; 11.03.2016 року зведене виконавче провадження було направлено на виконання до ВДВС Краматорського МУЮ, у тому числі виконавчий лист № 2/263/196/2015 від 03.04.2015 року; протягом всього часу перебування виконавчого провадження на виконанні у ВДВС Селидівського МУЮ оновлювалися запити до вищезазначених установ.

Виходячи із змістуст. 385 ЦПК України, вбачається, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду із відповідною скаргою, ОСОБА_1 зазначив, що на прикінці березня 2016 року йому стало відомо про те, що виконавче провадження було закінчено 11.03.2016 року без фактичного виконання, що бездіяльність державного виконавця з 13.05.2015 року по 11.03.2016 року була довготриваючою, рішення суду виконувалось дуже повільно та неефективно. Крім того, скаржник посилалався на те, що він не отримував від державного виконавця всі постанови у виконавчому провадженні та бажає з'ясувати через суд: чи є законним у розумінні Європейської Конвенції основних прав і свобод людини з серпня 2015 року по 11.03.2016 року таке тривале не виконання у шестимісячний строк рішення суду.

Відповідно до ст. 383, 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та обовязки. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно достатті 385 ЦПКскаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено строки здійснення виконавчого провадження та на порушення якої посилається скаржник, не визначено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що перебіг строку оскарження дій державного виконавця щодо не виконання ст. 30 Закону здійснюється за нормами ст.385 ЦПК України.

Виходячи із змісту обґрунтування скаржника причин пропуску строку звернення до суду із відповідною скаргою, суд враховує роз'яснення, викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно яких вбачається, що при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Інших належних та допустимих доказів того, що скаржник звертався до відділу ДВС Селидівського МУЮ із заявою з приводу порушення державним виконавцем вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», або з приводу не отримання скаржником відповідних постанов виконавчого провадження, або з приводу не своєчасного здійснення державним виконавцем певних виконавчих дій, але йому було відмовлено - суду не надано.

Cуд вважає, що скаржник, звертаючись до суду із відповідною скаргою 12.04.2016 року, був обізнаний про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, про що свідчить посилання скаржника щодо невиконання виконавчих дій державним виконавцем з 13.05.2015 року, який відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» сплинув у листопаді 2015 року. Крім того скаржником суду не надано будь-яких підтверджень поважності пропуску цього строку. Посилання скаржника на ту обставину, що лише на прикінці березня 2016 року він дізнався про закінчення 11.03.2016 року без фактичного виконання виконавчого провадження не є тією поважною причиною щодо бездіяльності державного виконавця, про яку зазначає скаржник. Інших доказів поважності причин пропуску строку з листопада 2015 року скаржником не надано.

Вищевказані обставини підтверджують той факт, що скаржнику ще у листопаді 2016р. було відомо про хід виконавчого провадження №47813358, однак скаржник не скористався своїм правом, починаючи з листопада 2015 року і лише 12 квітня 2016 року звернувся з даною скаргою до суду, таким чином пропустивши без поважних причин, визначений ст. 385 ч. 1 ЦПК України строк звернення до суду із скаргою.

Враховуючи розяснення викладені у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 07.02.2014р. №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» та зважаючи на вищевикладене, оскільки скаржник пропустив строк для подання скарги та причини пропуску не є поважними, то суд вважає необхідним у задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 60, 386, 387 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, на бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчого провадження ВП № 47507526- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.І.Скрипниченко