АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2290/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 46 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівВініченка Б. Б., Фетісової Т. Л.
при секретаріЛюбченко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 7 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_8, до ОСОБА_6 про вселення,

в с т а н о в и л а :

20.05. 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, орган опіки та піклування м. Черкаси про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що являється власником 2/3 частини спірної квартири відповідно до договору дарування квартири від 07.11.2003р. В даній квартирі зареєстрована відповідачка та неповнолітній син сторін, власником іншої 1/3 частини квартири є ОСОБА_9, згідно договору дарування від 10.07.2015 року. Відповідачка після припинення сімейних стосунків з листопада 2015 року не проживає в належній позивачу квартирі, участі в оплаті комунальних послуг не бере, чим створені перешкоди позивачу у користуванні майном, оскільки збільшуються його витрати на утримання житла. Просив суд визнати ОСОБА_8 такою, що втратила право користування квартирою № АДРЕСА_1.

ОСОБА_8, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 звернулась до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу, за домовленістю з відповідачем з листопада 2015 року вона тимчасово проживає з сином у орендованій позивачем квартирі, оскільки у колишнього чоловіка виникли стосунки з іншою жінкою, при цьому позивач забрав ключі від спірної квартири, оплачував оренду займаної відповідачкою та сином найманої квартири. В даний час строк оренди продовжувати позивач не має наміру, при цьому не повертає ключі від спірної квартири та заперечує право користування квартирою відповідачкою, чим порушує її житлові права та права неповнолітнього сина на користування житловим помешкання, оскільки дитина після розірвання шлюбу проживає з матір'ю та іншого постійного житла не мають. Просить вселити її з неповнолітнім сином до спірної квартири.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 7 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 задоволено. Ухвалено вселити ОСОБА_8, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 до квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити у справі нове рішення, яким визнати ОСОБА_8 такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Вказує, що після розірвання шлюбу між сторонами ОСОБА_8 позбавлена правового статусу "член сім'ї". За загальним правилом спірне питання дійсно охоплювалось би нормою ст. 405 ЦК України, з якої саме і виходив суд. однак, у даному випадку не було враховано те, що ОСОБА_8 перестала бути членом сім'ї, що унеможливлює застосування вказаної норми.

Заслухавши учасників процесу, доповідача, дослідивши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини: позивач є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.2003 року, договору дарування квартири від 7.11.2003 року. Власником іншої 1/3 частини квартири є ОСОБА_11 на підставі договору дарування від 10.07.2015 року.

З 30.08.2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.11.2015 року. ОСОБА_8 зареєстрована у спірній квартирі з 10.03.2004 року, також зареєстрованим є неповнолітній син сторін. Згідно із змісту акту від 17.05.2016 року мешканців будинку, відповідачка не проживає у спірній квартирі з листопада 2015 року. Відповідачка з сином фактично мешкають у орендованій позивачем іншій квартирі, в даний час строк оренди найманої квартири закінчується, однак позивач заперечує право відповідачки повернутись до спірної квартири та проживати в ній.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням виходив із того, що зазначений спір вирішується відповідно до ст. 405 ЦК України, де передбачено підставою втрати права користування житлом відсутність члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідачка з неповнолітнім сином не проживає в будинку з листопада 2015 року, тобто менше одного року, тому відсутні підстави для визнання її такою, що втратила право користування будинком, а посилання позивача на ст. 71, 72 ЖК України є безпідставним, оскільки цими нормами передбачено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за відсутності особи понад шість місяців і стосується прав користування жилим приміщенням наймачів.

Встановлені ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України гарантії житлових прав членів сім'ї власника будинку зберігаються і у випадку припинення шлюбних відносин.

Оскільки колишній член сім'ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах на яких він посилився в житлове приміщення і користувався ним нарівні з власником, доводи апеляційної скарги не є підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 7 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_8, до ОСОБА_6 про вселення відхилити, рішення суду залишити без змін.

Ухвала колегії та рішення суду набувають законної сили з моменту проголошення ухвали і можуть бути оскаржені до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :