Номер провадження: 22-ц/785/7562/16
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Станкевича В.А.

- Бабія А.П.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.09.2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до КП «ЖКС «Пересипський» про зобов'язання вчинити певні дії та перерахування вартості послуг,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 1-4), в якому просив: зобов'язати відповідача КП «ЖКС «Пересипський» виконувати обов'язки за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 22.07.2013 року; зобов'язати відповідача вжити заходи, щодо відновлення місця для відпочинку жильців будинку АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача провести перерахунок за не надані в повному обсязі за період з липня 2013 року по березень 2016 року житлово-комунальні послуги по усім складовим тарифу, які йому відповідачем фактично не надавалися з урахуванням не наданих послуг на прибудинковій території; зарахувати надмірно сплачені кошти до рахунку його наступних грошових зобов'язань перед КП «ЖКС «Пересипський».

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду, обґрунтовував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг, які надає відповідач. Починаючи з 22.07.2013 року на прибудинковій території біля будинку № АДРЕСА_1 самовільно та незаконно було розташовано декілька тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності. За весь час знаходження вказаних споруд на прибудинковій території будинку № АДРЕСА_1 відповідач не вжив заходів щодо недопущення забудови прибудинкової території. Оскільки, відповідач не виконує свої обов'язки то позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Як зазначено в рішенні суду, позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що мешканці будинку не зверталися до відповідача з заявами про звільнення прибудинкової території від самовільних споруд, однак вже після звернення позивача до суду відповідачем було складено протокол від 22.04.2016 року про адміністративне правопорушення, який направлено до адміністративної комісії Суворовської райдержадміністрації Одеської міської ради. Щодо перерахунку тарифу то представник відповідача зазначив, що позивач за обслуговування прибудинковій території сплачує лише за її прибирання двірником по тарифу в розмірі 02 копійки, а тому немає чого перераховувати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.09.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.09.2016 року, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що категорично не погоджується із рішенням суду, вважає його незаконним та таким, що було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, щопозивач є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг, які надає відповідач.

На прибудинковій території біля будинку № АДРЕСА_1 самовільно було розташовано декілька тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Доказів того що мешканці будинку № АДРЕСА_1 зверталися до відповідача з заявами про прийняття мір до цих споруд суду не надано, однак вже після звернення позивача до суду відповідачем самостійно вжито заходи по усуненню вказаних самовільних споруд, а саме складено протокол від 22.04.2016 року про адміністративне правопорушення, який направлено до адміністративної комісії Суворовської райдержадміністрації Одеської міської ради.

Щодо перерахунку тарифу то судом встановлено, що позивач за обслуговування прибудинкової території сплачує лише за її прибирання двірником по тарифу в розмірі 02 копійки.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

При таких обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку, про необґрунтованість заявлених позовних вимог, та про те, що в задоволенні позову слід відмовити.

Однак, судова колегія не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції дійшов таких висновків неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, які надає відповідач згідно договору від 22.07.2013 року (а. с. 5), укладеного між сторонами.

Звернувшись з позовом до суду, позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, посилаючись на ч. ч. 2, 3 п. 10, ч. 4 п. 12 договору від 22.07.2013 року, укладеного між сторонами, ч. ч. 1, 4 ст. 16, ст. 20, п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21, ст. ст. 22, 24, 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вказував на надання відповідачем послуг не в повному обсязі внаслідок самовільного та незаконного розташуванням на прибудинковій території біля будинку № АДРЕСА_1 декількох тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, в зв'язку з чим просив задовольнити його позовні вимоги.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Аналогічні положення закріплені і в п. 16 договору від 22.07.2013 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між сторонами (а. с. 5).

Тобто, для встановлення порушення виконавцем умов договору щодо надання послуг, з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між сторонами, зокрема щодо не надання послуг або надання послуг не в повному обсязі, надання неякісних послуг, необхідно вказані факти належним чином фіксувати та доводити відповідними доказами згідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 16 договору від 22.07.2013 року, укладеного між сторонами.

Проте, в матеріалах справи відсутні та суду апеляційної інстанції позивачем не надані докази відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 16 договору від 22.07.2013 року, укладеного між сторонами, про невиконання відповідачем обов'язків за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 22.07.2013 року, укладеного між сторонами, щодо не надання послуг або надання послуг не в повному обсязі, надання неякісних послуг відповідачем позивачеві.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо зобов'язання відповідача КП «ЖКС «Пересипський» виконувати обов'язки за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 22.07.2013 року, провести перерахунок за не надані в повному обсязі за період з липня 2013 року по березень 2016 року житлово-комунальні послуги, зарахувати надмірно сплачені кошти до рахунку позивача наступних грошових зобов'язань перед КП «ЖКС «Пересипський», як недоведені відповідними доказами.

Також відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача і в частині зобов'язання відповідача вжити заходи, щодо відновлення місця для відпочинку жильців будинку АДРЕСА_1. Оскільки, позивачем не конкретизовано відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб, яким він просить захистити своє право, зокрема щодо відновлення місця для відпочинку.

Тому, враховуючи вище зазначене, судова колегія дійшла до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача з наведених підстав.

На підставі викладеного, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги, в частині щодо обґрунтування рішення суду, неповного з'ясувавши судом першої інстанції обставини, що мають значення для справи та щодо порушенням норм матеріального і процесуального права та не погоджується з доводами апеляційної скарги, в частині висновків суду, на підставі вище зазначеного.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.09.2016 року необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з вище наведених підстав.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.09.2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич

А.П. Бабій