У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Шаховніна М. О. , розглянувши заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про скасування рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Кей-Колект», приватний нотаріус КМНО Кобелєвої Алли Михайлівни про скасування рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

15 вересня 2016 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просять забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «Кей-Колект», їх представникам та/або третім особам, що діють від їх імені, вчиняти будь-які дії з приводу продажу, міни, дарування, передачі в оренду, вселення інших мешканців, внесення до статутного капіталу та розпорядження квартирою за адресою - АДРЕСА_1, заборонити ТОВ «Кей-Колект» вживати заходів щодо виселення з квартири, мешканців, які там проживають, заборонити перешкоджати у доступі до квартири та користуванні нею ОСОБА_2 та членам її сім»ї, ЗАБОРОНИТИ Дарницькому районному відділу ГУ ДМС у м. Києві та ГУ ДМС України у м. Києві знімати з реєстрації місця проживання, осіб зареєстрованих у спірній квартирі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та заяви, вважаю за необхідне відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки, на думку суду, невжиття заходів забезпечення, а саме обраного представником позивача виду забезпечення позову, не зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому в разі задоволення позову про скасування рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

Крім того, слід зазначити, що підстави до забезпечення позову у обраний представником позивача спосіб відсутні і також звертає увагу на те, що у Цивільному процесуальному кодексі України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст.151-153 ЦПК України застосувати такі заходи забезпечення позову як вказав представник позивача, оскільки обрані ним види забезпечення позову фактично є позовними вимогами, а не видами забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СуддяМ. О. Шаховніна