Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Кудла Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Бахмутський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті, -

встановив:

до суду надійшла заява ОСОБА_2, згідно якої вона просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 12 липня 2016 року в м. Горлівка Донецької області, вказуючи, що її батько тяжко хворів та помер 12 липня 2016 року дома від ракової інтоксикації, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 38 від 12 липня 2016 року. Вказує, що вона звернулася до Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть батька та надано письмові розяснення про те, що оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_4 видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також не надано документ визначений наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 25.10.2006 року № 1150/13024, у реєстрації факту смерті ОСОБА_4 слід відмовити. Даний факт позбавляє її можливості зареєструвати належним чином факт смерті її батька.

Представник зацікавленої особи - Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував (а.с.18).

Представник зацікавленої особи - Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності, винести рішення на розсуд суду (а.с.16).

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилася 1.11.1985 року, її батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.15).

Відповідно до копії паспорта померлого ОСОБА_4 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України (а.с.7).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 38 від 12 липня 2016 року ОСОБА_4 помер 12.07.2016 року від злоякісного утворення язика, ракової інтоксикації (а.с.6).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Заявник вказує, що ОСОБА_4 помер в м. Горлівка Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, вона отримала свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання спадщини після смерті її батька, оскільки воно посвідчене міністерством охорони здоровя так званої «Донецької Народної Республіки».

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, заявник звернулася до Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, однак їй було розяснено, що документ, який було предявлено заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_4 не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с. 11).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для встановлення факту смерті її батька.

Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою.

Заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті її батька.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

А тому суд задовольняє заяву ОСОБА_1 та встановлює факт смерті 12 липня 2016 року в м. Горлівка Донецької області ОСОБА_3.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212-215, 256, 257-1, 259 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п.п. 13,18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судове практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_6 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті 12 липня 2016 року в м. Горлівка Донецької області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а зацікавленими особами в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя