Справа № 689/1472/16-ц
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

04.08.2016 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Соловйов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2016 р. до суду надійшли позовні матеріали ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на будинковолодіння в с. Баламутівка Ярмолинецького району, вул. Лисогірка, 32, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, що померла 24.12.2012 р..

Позовна заява подана без дотримання вимог ст. ст. 119, 121 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. В п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Однак, позовна заява цим вимогам відповідає лише частково. Зокрема, у позовній заяві позивач, покликаючись на свою та інших осіб належність до першої черги спадкоємців за законом не зазначає доказів цих обставин, зокрема, родинних та сімейних відносин ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 із ОСОБА_4. Не зазначені також і докази місця реєстрації спадкодавця на дату смерті та інших осіб, які були зареєстровані із спадкодавцем за однією адресою (за наявності). Відповідно, докази цього не долучені до матеріалів позовної заяви. Покликаючись на належність спірного майна ОСОБА_4 як такого, що було успадковано після смерті її батьків, позивач не зазначає доказів факту та дат смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їх родинних відносин із ОСОБА_4. Не містить позовна заява і викладу обставин стверджуваного прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті зазначених осіб (як-от шляхом подання заяви, вступу у володіння), належності спірного майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на дату їх смерті. Не зазначено, відповідно, і доказів цих обставин.

Зазначене саме по собі не розцінюється судом як перешкода для відкриття провадження у справі, але в світлі наведених вище недоліків позовної заяви позивачу рекомендовано вжити заходів для приведення позовної заяви у відповідність до закону у цій частині.

Крім того, п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зобовязано суди звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З позовних матеріалів вбачається відсутність такої постанови, чим порушено п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

П. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України вимагає зазначення у позовній заяві відповідача. В п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Зі змісту позовної заяви позивачем визнається відсутність таких підстав для визначення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у той час як відповідний орган місцевого самоврядування не визначений у позовній заяві із відповідним процесуальним статусом.

Визначення відповідачів належить до дискреційних повноважень самого позивача, тому, усуваючи наведені вище недоліки позивачу рекомендовано врахувати наведене вище та визначитись із доцільністю заявлення позовних вимог до належних осіб та надати копії позовних матеріалів по їх кількості.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Тому позов, що поданий без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, вважаю за необхідне залишити без руху.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 на усунення вказаних недоліків пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У випадку не усунення недоліків у вказаний строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

Копія вірна

Суддя Ярмолинецького райсуду А.В.Соловйов