Справа № 486/994/16-ц
Провадження № 2/486/621/2016
02 грудня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, однак під час звернення до суду з вищезазначеним позовом надав клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Звернув увагу суду, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, інші клопотання та заяви з боку банку відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення про що зазначив у клопотанні (а.с. 55).
Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Згідно заяви б/н від 15.11.2011 року відповідач отримав кредит в сумі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 12). Згідно довідки про умови кредитування з використання даної кредитної картки базова відсоткова ставка на місяць складає 2,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн., та не більше залишку заборгованості, який необхідно внести до 25 числа місяця наступного за звітним (а.с. 13 - 14).
Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Що стосується суми заборгованості, яку банк просить стягнути з відповідача, суд вважає її неправомірно завищеною. Так, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_3 (а.с. 11), остання зміна кредитного ліміту відбулась 10.10.2014 року та кредитний ліміт становив 7100, 00 грн.. В цій же довідки зазначено, що всі вказані операції було проведено у відповідності до Умов та правил та узгоджено з клієнтом, 22.08.2016 року. Таким чином незрозумілим є той факт, що станом на 22.06.2016 року тіло кредиту складає 9559,72 грн. Доведеною сумою заборгованості за тілом кредиту суд у відповідності до вимог ст.. 58 60 ЦПК України вважає суму 7100 грн.
За правилами ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судова практика виходить з того, що істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов'язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо (роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 29.04.94 р. N 02-5/293 "Про деякі питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань" із змінами та доповненнями). Господарський кодекс України (ст. 233) визначає в якості обставин, які беруться до уваги у випадку зменшення неустойки, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть учать у зобов'язанні, не лише майнові, але і інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням сторони. В останньому випадку сторона, що звертається з клопотанням, повинна доводити наявність підстав для зменшення неустойки.
Так з розрахунку заборгованості наданого відповідачем вбачається, що відповідач належним чином виконував зобовязання за кредитним договором до жовтня 2015 року (а.с. 6 - 10).
Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України (а.с. 71), датою звільнення з роботи відповідача є 06.11.2015 року. Підставою звільнення є втрата чинності 07.11.2015 року Закону України "Про міліцію" та набрання чинності Закону України "Про національну поліцію". Відповідно до розрахункового листа (а.с. 71) у грудні 2015 року ОСОБА_3 працював у Березнігуватому відділенні поліції Снігурівського відділу поліції на посаді поліцейського водія з посадовим окладом 2875,00грн. Та за грудень 2015 року йому було виплачено заробітну плату у розмірі 2205,70 грн.
Відповідно до довідки № 2585/57-2016 від 16.06.2016 року з 30.05.2016 року ОСОБА_3 перебував на посаді водія Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (а.с. 72), а відповідно до довідки № 4170/56-2016 від 25.07.2016 року з 01.07.2016 року працював у Братському відділі поліції (а.с. 73).
Проаналізувавши надані документи, суд вбачає наявність доказів на підтвердження заперечення відповідача про погіршення життєвих умов в звязку з вимушеним переїздом на роботу до інших населених пунктів, що тягне за собою додаткові витрати на винаймання житла, проїзд, харчування та інше.
Окрім того, відповідач має на своєму утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 068287 від 28.11.2007 року (а.с. 70).
Відповідно до стаття 614 цього кодексу Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Відповідно до п.п. 1.1.11.6 Умов та правил надання банківських послуг сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобовязань, якщо таке невиконання стало наслідком форсмажорніх обставин, якими серед іншого зазначено зміни у законодавстві. Такою обставиною суд визнає втрату чинності 07.11.2015 року Закону України "Про міліцію" та набрання чинності Закон України "Про Національну поліцію". Дана обставина стала підставою звільнення багатьох працівників УМВС з органів внутрішніх справ або переведення до інших населених пунктів.
Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378.00 грн. (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Узбекистан, ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 коп..
Рішення може бути оскаржено в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області, шляхом подачі апеляційної скарги до Южноукраїнського міського суду, протягом десяти днів з дня його проголошення. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1