Справа № 297/2720/16-ц
24 листопада 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., з участю прокурора Михайліченко Г. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Берегівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину,
Берегівська місцева прокуратура Закарпатської області звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області в інтересах держави в особі Берегівської ЦРЛ із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину.
В судовому засіданні прокурор Михайліченко Г. А. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, та просила задовольнити його в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з'явився, будучи в порядку ч. 5 ст. 74, 76 ЦПК України за місцем реєстрації належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи від нього не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Берегівського районного суду від 29.07.2016 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито. Разом з тим, судом встановлено, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознакам - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження (а. с. 6).
Після описаних вище подій потерпіла ОСОБА_2 в період з 02 травня 2016 року по 23 травня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділені Берегівської ЦРЛ. Витрати на лікування потерпілої становлять 4532,43 гривень, що підтверджується довідкою головного лікаря Берегівської ЦРЛ № 1163/01-25 від 16.06.2016 року (а. с. 5).
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Як встановлено судом, потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у Берегівській ЦРЛ з приводу тілесного ушкодження, завданого їй неправомірними діями відповідача. Отже, оскільки перебування потерпілої на лікуванні є наслідком злочинних дій відповідача, останній зобов'язаний відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на стаціонарне лікування потерпілої.
За таких обставин, оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави.
На підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Тому судовий збір, відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», в розмірі 1378 гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Згідно ст. ст. 1166, 1206 ЦК України, керуючись ст. 57-60, ч. 3 ст. 88, ст. ст. 212-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Фейір О. О.