АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/694/16 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

за участю апелянта ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства фірми «Альтфатер Тернопіль» про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ДП фірми «Альтфатер Тернопіль» про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є власником транспортного засобу марки «Ford Fusion Comfort1.4 і», номерний знак НОМЕР_1. 24 серпня 2015 року він припаркував вказаний транспортний засіб на бульварі ОСОБА_4, 14 у м.Тернополі, навпроти входу в сквер ім.Митрополита А.Шептицького. Близько 13 год., після спрацювання у автомобілі сигналізації, він виявив, що транспортний засіб пошкоджений внаслідок того, що сміттєвий контейнер з написом «Альтфатер Тернопіль» скотився з місця розташування (бульвар Т.Шевченка, 14) та вдарив його автомобіль. За його викликом прибув наряд працівників Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області та зафіксував обставини події. Також він звертався у Тернопільську міську раду, де йому повідомили, що сміттєвий контейнер належить відповідачу - ДП фірмі «Альтфатер Тернопіль». Під час огляду контейнера та місця його попереднього розташування ним було виявлено, що контейнер знаходився не на спеціально обладнаному майданчику для розміщення сміттєвих контейнерів для зберігання побутових відходів, перебував під схилом та не був зафіксований гальмівним механізмом. Вважає, що порушення відповідачем вимог державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, правил благоустрою м.Тернополя, призвело до руху сміттєвого контейнера, подальшого його зіткнення із транспортним засобом, пошкодженням транспортного засобу та спричинення йому матеріальної шкоди, яка згідно експертного висновку становить 11089.33 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Зазначає, що при винесенні рішення судом не враховано, що ДПФ «Альтфатер Тернопіль» самовільно та протиправно розмістило сміттєві контейнери на бульварі ОСОБА_4, без погодження та укладення договору із балансоутримувачем - відділом технічного нагляду Тернопільської міської ради, із порушенням санітарних правил та правил благоустрою. Також судом порушено строки розгляду справи та порушено таємницю нарадчої кімнати при постановленні рішення. Просив рішення суду скасувати та прийняте нове, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні апелянт та його представник ОСОБА_2І апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечив та суду пояснив, що Дочірнє підприємство фірма «Альтфатер Тернопіль» надає послуги із вивезення твердих побутових відходів. Із споживачами послуг відповідачем укладено договори про надання послуг з перевезення побутових відходів, відповідно до яких саме споживач зобов'язується обладнати контейнерні майданчики, утримувати їх в належному санітарному стані, забезпечувати освітлення в темну пору доби, а виконавець (відповідач ) має право вимагати від споживача виконання цього зобов'язання. Виконавець (відповідач) послуг з вивезення твердих побутових відходів приймає на себе обов'язок щодо обладнання контейнерних майданчиків та зобов'язаний забезпечувати утримання в належному санітарно-технічному стані контейнерів та контейнерних майданчиків виключно у разі перебування їх у власності виконавця. Оскільки контейнерних майданчиків у власності відповідача немає, то відповідач не має жодних зобов'язань щодо їх обладнання та утримання. Кожний із контейнерів обладнаний гальмівним пристроєм, який виключає самовільний рух контейнера. Рух контейнера без зовнішнього втручання не можливий. Переміщення контейнера в просторі можливе лише виключно у випадку розблокування гальмівного пристрою, спрямування всіх чотирьох коліс, якими обладнаний контейнер, в одному напрямку та надання йому імпульсу для руху в заданому напрямку. Посилань на будь-які докази, які б вказували на вчинення працівниками Дочірнього підприємства фірми «Альтфатер Тернопіль» будь-яких протиправних дій щодо неправомірного приведення контейнера в рух, умисного незабезпечення блокування контейнера гальмівним пристроєм у місці його розміщення, після вивантаження з нього твердих побутових відходів, стороною позивача не надано. Належність Дочірньому підприємству фірмі «Альтфатер Тернопіль» контейнера для сміття не вказує на заподіяння шкоди позивачу саме відповідачем. Окрім цього, будь-яким органом або будь-яким документом не доведено винуватості відповідача у пошкодженні автомобіля позивача, а тому такий висновок ОСОБА_1 та його представника ґрунтується виключно на припущеннях. Просив рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача ДП фірми «Альтфатер Тернопіль» відсутні вина у пошкодженні належного позивачу транспортного засобу та у спричиненні йому матеріальної шкоди.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля марки «Ford Fusion Comfort1.4 і», номерний знак НОМЕР_1.

Відповідач ДП фірма «Альтфатер Тернопіль» надає послуги з вивезення твердих побутових відходів за контейнерною системою.

Відповідно до договору №2733 про надання послуг з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2015 року, укладеного між ДП фірма «Альтфатер Тернопіль» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5, відповідач (виконавець за договором) взяв на себе зобов'язання згідно із графіком та схемою санітарного очищення, надавати підприємцю ОСОБА_5 (магазин «ОСОБА_6 взуття» на бульварі ОСОБА_4, 14) - споживач за договором, послуги з вивезення твердих побутових відходів.

При цьому згідно п.п.4 п.16 вказаного договору саме споживач зобов'язується обладнати контейнерні майданчики, утримувати їх в належному санітарному стані, забезпечувати освітлення в темний час доби.

Згідно із п.п.3 п.18 договору виконавець (відповідач) зобов'язується обладнати контейнерні майданчики та забезпечувати утримання у належному санітарному стані контейнерів та контейнерних майданчиків у разі перебування їх у власності відповідача (виконавця за договором).

Згідно із договором - погодженням від 27 січня 2012 року та Додатком №1 до нього від 27 січня 2012 року, укладеним ДП фірма «Альтфатер Тернопіль» та Господарським товариством «Мрія» м.Тернополя, відповідач (сторона №1 за договором) та Господарське товариство «Мрія» (сторона № 2 за договором), для надання послуг населенню з видалення побутових відходів сторона 2 погоджує відповідачу (стороні 2) розташування контейнерів в кількості 133 штуки згідно додатку до договору.

Відповідно до п.п.3.4 договору-погодження сторона 2 несе відповідальність за належне розміщення контейнерів.

Відповідно до п.п.2.2. вказаного договору-погодження Сторона 2 (відповідач) зобов'язана забезпечувати належний санітарний стан сміттєкамер та місць розташування контейнерів, забезпечити вільний підхід та під'їзд до контейнерів.

Відповідач не має власних контейнерних площадок (місць розташування контейнерів) і розміщує контейнери в місцях, належних вказаному балансоутримувачу житлових будинків відповідно до договору-погодження, який набрав чинності 01 лютого 2012 року та діє до 01 лютого 2017 року.

Вказаний договір від 27 січня 2012 року укладено відповідно до умов Типового договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, який є додатком №1 до Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року №1070, з подальшими змінами.

Відповідно до умов вказаного договору споживач послуг зобов'язується обладнати контейнерні майданчики, утримувати їх в належному санітарному стані, забезпечувати освітлення в темний час доби, а виконавець має право вимагати від споживача виконання цього зобов'язання. Виконавець послуг з вивезення ТПВ приймає на себе обов'язок щодо обладнання контейнерних майданчиків та забезпечувати утримання в належному санітарно-технічному стані контейнерів та контейнерних майданчиків виключно у разі перебування їх у власності виконавця.

Як убачається із додатку №1 до договору - погодженням від 27 січня 2012 року, стороні було погоджено, у тому числі, розташування сміттєвих контейнерів біля магазину «Лілея» - на даний час «Зелений світ» на бульварі ОСОБА_4, у м.Тернополі.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що згідно даного пункту додатку №1 до договору відповідачу погоджено розташування контейнерів в іншому місці, а не біля магазину «Зелений Світ», оскільки визначення «магазин «Лілея», яке вказано в договорі, це колишня назва магазину «Зелений світ».

Вказану обставину в судовому засіданні також підтвердив представник Тернопільської міської ради ОСОБА_7

24 серпня 2015 року позивач припаркував належний йому автомобіль на проїзній частині дороги на бульварі ОСОБА_4, 14 навпроти входу у сквер ім.Митрополита А.Шептицького у м.Тернополі.

Близько 13 години у цей же день, 24 серпня 2015 року, він виявив на цьому ж місці свій автомобіль із механічними пошкодженнями внаслідок зіткнення з ним сміттєвого контейнера.

Того ж дня ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, яким за даним фактом було проведено перевірку.

Згідно із висновком від 17 вересня 2015 року встановлено, що 24 серпня 2015 року належний позивачу транспортний засіб «Ford Fusion Comfort1.4 і», номерний знак НОМЕР_2, припаркований ним на бульварі ОСОБА_4, 14 у м.Тернополі, був пошкоджений сміттєвим баком, який належать ДП фірмі «Альтфатер», розташованій по вул.Бродівська-Гріга, 3 у м.Тернополі, директором якої є ОСОБА_3 У процесі вказаної перевірки були опитані ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з пояснень яких убачається, що вони були свідками того, як 24 серпня 2015 року на бульварі ОСОБА_4, 14 у м.Тернополі сміттєвий контейнер скотився з місця, де він стояв, у бік дороги та пошкодив припаркований транспортний засіб марки «Ford Fusion Comfort1.4 і», номерний знак НОМЕР_2.

Внаслідок зіткнення із сміттєвим контейнером у належному позивачу транспортному засобі були пошкоджені задні та передні праві дверцята, заднє праве праве крило, ручка передніх правих дверцят.

Відповідно до звіту №130 від 07 вересня 2015 року про незалежну оцінку вартості матеріального збитку позивача ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля марки «Ford Fusion Comfort1.4 і», номерний знак НОМЕР_1, вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1, як власнику вказаного транспортного засобу, становить 11089.33 грн.

Відповідно до рахунку №130 від 31 серпня 2015 року позивачем сплачено 600 грн. оплати за послуги з незалежної експертної оцінки матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що відповідач самовільно та неправомірно розмістив контейнери для збору твердих побутових відходів, не погодивши їх розташування з балансоутримувачем, оскільки згідно з письмовим повідомленням Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради від 16 травня 2016 року №2213/15 місце розміщення контейнерів для житлових будинків, балансоутримувачем яких є ГТОВ «Мрія», біля колишнього магазину «Лілея», тепер «Зелений світ» на бульв. Т.Шевченка, 43, було визначено як тимчасове, на період винайдення та облаштування альтернативної ділянки, яка б відповідала нормативним вимогам та забезпечила зручний під'їзд спецавтотранспорту та безпечне вивантаження контейнерів. Крім того, на даний час ГТОВ «Мрія» влаштовано контейнерний майданчик за адресою: вул.Острозького, 1, куди й перенесені спецємності з попередньої адреси, що не являлось порушенням, так як встановлені вони були поза межами червоних ліній дороги.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що відповідачем порушено п.п.2.6., 2.7., 2.8. Державних санітарних норм та правил, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17 березня 2011 року №145, а саме розташовано сміттєві контейнери на пішохідному переході навпроти скверу ім.Митрополита А.Шептицького, під нахилом, без фіксування контейнера гальмівним механізмом, внаслідок чого вказаний контейнер скотився та пошкодив транспортний засіб, припаркований на проїзній частині дороги на бульварі ОСОБА_4 у м.Тернополі.

В матеріалах справи відсутні докази наявності будь-яких порушень відповідачем санітарних норм та правил щодо розміщення сміттєзбиральних контейнерів, як і докази притягнення відповідача до відповідальності за таке порушення. Так само відсутні будь-які докази щодо покладення на відповідача відповідальності за не належне розміщення контейнерів та незабезпечення відповідачем блокування контейнера гальмівним пристроєм у місці його розміщення.

Судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача з приводу розміщення сміттєзбиральних контейнерів на бульварі ОСОБА_4, 43 в м.Тернополі, біля магазину «Зелений світ» («Лілея») навпроти скверу ім.Митрополита А.Шептицького, та завданою позивачу шкодою.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що балансоутримувачем місця, де були розташовані сміттєві контейнери на ОСОБА_10 ОСОБА_4 є відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради, оскільки вказану обставину в судовому засіданні представник Тернопільської міської ради ОСОБА_7 заперечив та пояснив, що відділ технічного нагляду є балансоутримувачем території лише в межах червоних ліній (проїжджої частини дороги).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на порушення судом при постановлені рішення таємниці нарадчої кімнати, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Зокрема, як вбачається із журналу та звукозапису судового засідання, 08 квітня 2016 року в 12 год. 16 хв. 27 сек. суд видалився в нарадчу кімнату, а в 14 год. 56 хв. 37 сек. цього ж дня судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Також колегія суддів вважає, що не можуть бути підставою для скасування рішення посилання апелянта на порушення судом строків розгляду справи, оскільки у відповідності до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59, ч.3 ст.212 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам. Позивачем суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог по суті заявленого позову. Зокрема, позивачем не доведено в судовому засіданні протиправності дій відповідача, причинного зв'язку між протиправними діями відповідача та заподіянням майнової шкоди позивачу, вини відповідача у заподіянні шкоди. Позивачем не надано будь-яких доказів, які б вказували на те, що шкода відповідачу завдана неправомірними діями чи бездіяльністю саме відповідача. Належність відповідачу контейнера для сміття не вказує на заподіяння шкоди майну позивача саме відповідачем.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_11