Справа №: 272/974/16-ц
Провадження № 2/272/639/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Поліщук Т.О.

за участю - представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Сільськогосподарського ТОВ "Хлібороб" про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов»язання повернути земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,0202 га, яка розташована на території Степківської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області. Згідно із договором оренди землі від 15 червня 2007 року, укладеним між ОСОБА_3 та СТОВ "Хлібороб" дана земельна ділянка була передана позивачем в оренду відповідачу строком на 10 років. З моменту укладення договору відповідач здійснює обробіток земельної ділянки позивача. Однак в порушення вимог законодавства відповідач не розробив проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки, що призводить до зниження родючості грунтів, загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки та порушує права позивача як власника земельної ділянки. Позивач просить, розірвати договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем 15 червня 2007 року.

Позивач в судове засідання не з»явився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Вважає, що відсутність проекту безперечно свідчить про недотримання сівозміни та впливає на родючість грунтів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що вимоги позивача є безпідставними, всі умови договору оренди СТОВ "Хлібороб" виконуються. Господарство належним чином обробляє дану земельну ділянку, вносить добрива, засоби захисту, що дозволило збільшити врожайність землі, постійно сплачувати орендну плату, яку позивач отримувала та будь-яких зауважень з приводу обробітку землі не висловлювала. Господарство щороку звітує перед управлінням аграрного розвитку РДА про зайняття площі землі та культуру засівання, зауважень щодо порушення нормативів сівозмін до СТОВ "Хлібороб" не висувалось. Господарством були розроблені Еколого агрохімічні паспорти полів, земельних ділянок та рекомендації по раціональному використанню добрив по СТОВ «Хлібороб». Разом з тим в ході розгляду справи відповідач вирішив розробити відповідний проект для чого уклав відповідні договори на розробку проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельних ділянок, орендованих СТОВ "Хлібороб".

Згідно статті 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 3 цього Закону об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальної або державної власності.

Договір оренди землі, згідно зі статті 13 Закону України «Про оренду землі», - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,0202 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степківської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області. Матеріалами справи підтверджується, що 15 червня 2007 року позивач за своїм волевиявленням уклала на 10 років договір оренди з відповідачем щодо оренди зазначеної земельної ділянки. У день підписання сторонами договору оренди землі, орендодавець за договором передав, а орендар прийняв спірну земельну ділянку, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом, що регулює земельні відносини в Україні, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі не виконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі», визначені права та обов'язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі та право орендодавця вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил.

Однак позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення СТОВ "Хлібороб" обов'язків, передбачених ст. 25 Законом України «Про оренду землі» та умов укладеного між сторонами договору оренди землі, та доказів того, що використання відповідачем наданої йому ділянки здійснюється без дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, чи без додержання державних стандартів, норм і правил. Фактично позивачем не доведено порушення своїх прав, а доводи щодо недотримання відповідачем правил сівозміни, у результаті чого знижуються якісні показники родючості ґрунтів, з чого позивач вбачає підстави для розірвання договору оренди землі, є лише припущеннями останнього.

Відповідач на правових підставах згідно Договору оренди використовує земельну ділянку позивача та без затримки сплачує орендну плату, що підтверджується представником відповідача та не заперечував представник позивача, як і не заперечив проти того, що з будь якими претензіями щодо неналежного обробітку землі позивач до відповідача не звертався .

Для забезпечення ефективного використання добрив та застосування ефективних шляхів підвищення родючості грунтів відповідач використовував еколого- агрохімічні паспорти полів, земельних ділянок та рекомендації по раціональному використанню добрив, що розроблені Житомирським обласним державним проектно технологічним центром охорони родючості грунтів і якості продукції . Разом з тим в ході розгляду справи відповідач уклав договори на розробку проекту землеустрою щодо еколого економічного обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь щодо земельних ділянок, орендованих СТОВ "Хлібороб".

Суд не погоджується із твердженням представника позивача про те, що укладені відповідачем в ході розгляду справи договори на розробку проекту землеустрою свідчать про відсутність сівозміни та наявність підстав для задоволення позову.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 15 ЦК України та статті 3 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тому суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

Проаналізувавши пояснення сторін та матеріали справи, суд прийшов до висновку що позивачем, представником позивача не доведено, що відповідачем їй було завдано шкоди і вона значною мірою позбавилася того, на що розраховувала від оренди землі ( ч. 2 ст. 651 ЦК України, ст. 32 Закону України "Про оренду землі").

За таких обставин позовні вимоги необхідно залишити без задоволення, відмовивши позивачу в його вимозі про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Оскільки під час розгляду справи судом підстав для розірвання договору оренди землі не встановлено, похідні позовні вимоги щодо зобов»язання повернути земельну ділянку також не підлягають задоволенню.

Згідно статті 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки позивачу в позові відмовлено.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Сільськогосподарського ТОВ "Хлібороб" про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов»язання повернути земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення

Суддя:ОСОБА_4