АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Литвинова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Держави Україна в особі Глави Держави Президента України Порошенка Петра Олексійовича, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Шевченківського районного суду м.Києва про відшкодування завданої шкоди судовою владою України,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Держави Україна в особі Глави Держави Президента України ПорошенкаП.О., Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Шевченківського районного суду м. Києва про відшкодування завданої шкоди судовою владою України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просили вказане рішення суду виправити шляхом скасування та ухвалити нове правосудне рішення в світлі вимог Закону на їх користь. Посилаються на те, що суд не вирішив питання з оцінкою доказів, як то передбачено ст. 212 ЦПК України, а також порушив положення ст. ст. 321, 328 ЦК України, ст. ст. 8, 19, 41, 55, 56, 124 Конституції України, ст. 1 Протоколу першого ст. 6 Протоколу одинадцятого Європейської конвенції 1950 року. Суд не звернув уваги на те, що судові органи в даному випадку не можуть бути відповідачами.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 були учасниками судових справ.

В серпні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом доДержави Україна в особі Глави Держави Президента України Порошенка Петра Олексійовича, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Шевченківського районного суду м. Києва, в якому зазначають, що судова влада не забезпечила позивачам доступу до правосуддя, не здійснює контроль за виконанням судових рішень, і як наслідок порушено конституційні права людини в Україні, в результаті чого останнім заподіяна моральна та матеріальна шкода. У зв'язку з цим позивачі просили суд стягнути з відповідачів: на користь ОСОБА_1 61 000.00 матеріальної шкоди та 51 000.00 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 41 716,92 грн. та моральну - 51 000, 00 грн.; на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 120 480,96 грн. та 51 000, 00 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 12,480,96 грн. та моральну шкоду в розмірі 51 000, 00 грн., на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 51 000,00 грн., на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 51 000,00 грн., а всього за рахунок державного бюджету матеріальну шкоду в розмірі 240 678,60 грн. моральну шкоду в розмірі 306 000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Держави Україна в особі Глави Держави Президента України Порошенка П.О.

Відповідно до положень ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати,зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків морального характеру.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності визначених вказаними нормами підстав для відшкодування їм майнової та моральної шкоди Державою Україна в особі Голови Держави Президента України Порошенка П.О.

Разом з тим, колегія суддів рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Шевченківського районного суду м. Києва.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 10 постанови Пленуму від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Відповідно до положень ст. ст. 62, 126, 129 Конституції України матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Проте в зазначених вище випадках між позивачами та суддями або судами (відповідачами) такі правовідносини не виникають, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Шевченківського районного суду м. Києва.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 205, 303, 304, 307, 308, 310, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Шевченківського районного суду м. Києва та закрити провадження в цій частині.

В іншій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді