Справа № 502/975/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Кілія

Кілійськийрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

Кілійської районної державної адміністрації Одеської області

до

ОСОБА_3

про

позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач 25.04.2016 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень на особовий рахунок дитини до досягнення нею повноліття.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини вказані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Сім'я ОСОБА_3 перебуває під контролем служби у справах дітей з лютого 2015 року. За цей час позивач постійно змінювала місце проживання, постійного житла не має. ОСОБА_3 має ще двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які на даний момент проживають разом з родичами у с. Шевченкове. Позивач звернулась до служби у справах дітей Кілійської районної державної адміністрації з проханням тимчасово влаштувати її малолітнього сина ОСОБА_4 до будинку дитини у зв'язку з відсутністю постійного місця проживання, а також тяжким матеріальним становищем. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року був влаштований до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини терміном на шість місяців на повне державне забезпечення. Після закінчення терміну перебування дитини в спеціалізовано му закладі ОСОБА_3 було запрошено до райдержадміністрації для з'ясування її намірів щодо подальшої долі сина. Мати повідомила, що поки забрати сина додому вона не може, оскільки планує знайти житло у м. Кілія, створити там належні умови для проживання дитини, а вже потім забрати сина до дому. Позивач написала заяву про продовження строку перебування ОСОБА_4 у спеціалізованому будинку дитини ще на шість місяців. До теперішнього часу ОСОБА_7 не вжила жодних заходів для повернення дитини додому. На запрошення до служби у справах дітей для вирішення питання про подальшу долю дитини вона не з'являється. За весь час перебування ОСОБА_4 в будинку дитини позивач жодного разу не відвідала свого сина, не цікавилась станом його здоров'я, тобто фактично самоусунулась від його виховання а також утримання. ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, вона ніде не працює, проживає в будинку свого співмешканця.

Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за її відсутності - суду не надала.

Згідно ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак надали заяви, відповідно до яких позов підтримують у повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечують.

На підставі письмових заяв представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та наявні докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 29.08.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до вищезазначеного свідоцтва батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_8, відомості про якого записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 100 від 18.03.2015 року за заявою матері ОСОБА_4 було влаштовано до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини терміном на шість місяців на повне державне забезпечення так, як мати ніде не працює, проживає у третіх осіб, не має самостійного права користування житлом, на її утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина, умов для проживання та утримання дитини на даний момент немає, в сім'ї тяжке матеріальне становище.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 321 від 22.09.2015 року за заявою матері було продовжено перебування малолітнього ОСОБА_4 в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини на повному державному забезпеченні через те, що умови для проживання та утримання дитини не покращилися.

З довідки-попередження від 10.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 була належним чином сповіщена про перебування її сина в Ізмаїльському спеціалізованому будинку дитини та попереджена про відповідальність за ухилення від утримання та виховання дитини.

Відповідно до акту про результати відвідування та піклування дитиною № 02/26-57 від 15.11.2016 року було встановлено, що малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на повному державному забезпеченні в Будинку дитини з 08.04.2015 року мати не провідувала, не цікавилась станом здоров'я, його розвитком, вихованням та утриманням, тобто фактично самоусунулась від його виховання та утримання.

З характеристики на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданої головою Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, вона проживає на території села Новомиколаївка Кілійського району з 2015 року. За цей час ОСОБА_3 зарекомендувала себе з недоброї сторони, ніде не працює, спів мешкає з гр.. ОСОБА_9, двоє її старших дітей проживають разом з їх батьком в с. Шевченкове.

З актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 02.02.2015 року, 17.02.2015 року, 06.03.2015 року, 06.04.2015 року було встановлено, що за адресою проживання відповідача ОСОБА_10 не було створено належних умов для проживання малолітньої дитини, адже там незадовільні санітарно-побутові умови.

З протоколів бесід від 17.09.2015 року, від 14.11.2016 року вбачається, що представниками ССДРДА неодноразово проводились профілактичні бесіди з ОСОБА_7 з приводу невиконання нею своїх батьківських обов'язків стосовно її сина.

Головою Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області винесено висновок № 109 від 11.04.2016 року про доцільність позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В п. 2 ч. 1 ст. 164 СК встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір'ю малолітньої дитини, фактично самоусунулась від належного утримання та виховання дитини і не бажає змінити своє ставлення до його виховання, незважаючи на неодноразові бесіди стосовно необхідності змінити відношення до виховання, а також повернення дитини зі спеціалізованого державного закладу. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов'язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її малолітнього сина.

В частині стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв'язку з відсутністю стягувача, на чию користь будуть стягуватись з відповідача присуджені суми аліментів, а також не зазначено особовий рахунок дитини, на який підлягають стягненню аліменти.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Кілійської районної державної адміністрації Одеської області - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передавши малолітнього органу опіки та піклування.

У задоволенні позову в частині решти позовних вимог - відмовити

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Роз'яснити ОСОБА_3 її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан