Справа №: 272/339/16-ц
Провадження № 2/272/283/16
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої - судді - Чуб І.А.
з участю : секретаря - Баскакової Л.В.,
позивача та представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що 28.06.2007 року згідно договору купівлі-продажу придбали будинок АДРЕСА_1. У вказаному будинку за домовленістю в 2011 році дали дозвіл на реєстрацію ОСОБА_3 Позивачі зареєстровані та проживають в іншому будинку поряд і доглядають за матір"ю. Однак ОСОБА_3 практично з моменту реєстрації у вказаному будинку не проживає. Він проживає в м.Житомирі зі своєю сім"єю. Відповідач не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку. Це все роблять позивачі. І хоча позивачі є власниками будинку, однак для вчинення ряду правочинів щодо будинку для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих та зареєстрованих в ньому осіб. Реєстрація відповідача в будинку не дозволяє позивачам розпоряджатись ним на власний розсуд та значно обмежує законні права. При зверненні безпосередньо до відповідача про зняття з реєстрації в добровільному порядку він постійно ухиляється від вирішення відповідного питання в позасудовому порядку. Просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач з моменту реєстрації не проживає в АДРЕСА_1, не є членом їхньої сім`ї, всі комунальні послуги сплачують вони, особистих речей відповідача у будинку немає, його реєстрація є формальною. Просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання тричі не з`явився, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Представник третьої особи до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28.06.2007 року належить житловий будинок за АДРЕСА_1 (а.с.7-8). Із довідки Волосівської сільської ради № 51 від 18.02.2016 року видно, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1, однак за вказаною адресою не проживає (а.с. 5). Із довідки Волосівської сільської ради № 145 від 25.05.2016 року видно, що ОСОБА_3 з 2011 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, однак за вказаною адресою не проживає, житловою площею не користується, земельну ділянку не обробляє (а.с.26). Із квитанцій на оплату житлово - комунальних послуг видно, що оплату здійснює позивач (а.с. 39). Вказані обставини підтвердила допитана судом свідок ОСОБА_4, яка пояснила, що проживає з позивачами по сусідству, відповідач ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 не проживає, вона його там ніколи не бачила. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивач має право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до вимог ст.107 ЖК України - Наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму.
У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач з часу реєстрації 2011 рік у житловому будинку не проживає, особистих речей у будинку немає та не є членом сім`ї позивачів.
Заслухавши позивача та представника позивача, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає в жилому будинку понад рік, а також не є членом сім'ї позивача, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням не має, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 226, 232, 294 ЦПК України, ст. ст. 383, 386, 405 ЦК України, ст. 107 ЖК України, суд
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:І. А. Чуб