Справа № 456/74/16-ц
Провадження № 2/456/600/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2016 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до АТ "Банк "Фінанси і кредит" про повернення строкових вкладів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором банківського строкового складу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.12.2014 року між ним та відповідачем було укладено Договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» № 300131/144163/370-14 в іноземній валюті строком на 370 днів. В день укладення цього договору-заяви, в порядку та на умовах, визначених у ньому, позивач передав, а банк прийняв на вкладний рахунок №2635.8.209532.004 для зберігання строком з 09.12.2014 по14.12.2015 грошові кошти в сумі 9000 (девять тисяч) доларів США 00 центів. Після закінчення цього строку договору позивач звернувся до банку про повернення йому вкладу, а також нарахованих процентів. За час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного у Договорі-заяві, банк нараховує і виплачує проценти за ставкою 13,60% річних. Згідно з умовами договору-заяви банк повинен був повернути позивачеві вклад, а також проценти за користування. Відповідно до п.3 цього договору-заяви виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку дії договору-заяви, одночасно з поверненням суми вкладу. ОСОБА_2 відповідач належним чином не виконав вимоги договору-заяви та не повернув позивачеві ні суму вкладу, ні проценти. Крім того, позивачем 15.12.2014 з АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» укладено Договір-заяву №300131/147053/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті. В день укладення цього договору-заяви, в порядку та на умовах, визначених у ньому, позивач передав, а банк прийняв на вкладний рахунок №2635.7.209532.005 для зберігання строком з 15.12.2014 по 20.12.2015 грошові кошти в сумі 650000 (шістсот пятдесят тисяч) грн.. 00 коп. Після закінчення цього строку договору позивач звернувся до банку про повернення йому вкладу, а також нарахованих процентів. За час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного у договорі-заяві, банк нараховує і виплачує проценти за ставкою 26,10% річних. Згідно з умовами вищезазначеного ОСОБА_3 мав би повернути вклад, а також проценти за користування. Відповідно до п.3 цього ОСОБА_3 виплата процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку дії ОСОБА_3, одночасно з поверненням суми вкладу. ОСОБА_2 належним чином не виконав вимоги ОСОБА_3 та не повернув позивачу ні суми вкладу, ні проценти. Тому вважає, що банком не було виконано зобовязань,які він поклав на себе відповідно до вищевказаних договорів про банківські строкові вклади. 23.12.2015 року позивач звернувся з кредиторською вимогою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит»», однак кошти позивачеві досі не повернуто. Згідно роздруківки банку заборгованості АТ «Банк «Фінанси та кредит»», перед позивачем на даний час становить: 4557500 грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити такий з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак надіслав письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Своє заперечення мотивував тим, що Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ»» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ»» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ»» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015р. включно. Зазначена інформація розміщена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів та у розумінні статті 61 ЦПК України є загальновідомою і не потребує доказування. Правові засади та порядок здійснення тимчасової адміністрації банку визначені Законом України № 4452-VI від 23 лютого 2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Наслідки запровадження тимчасової адміністрації банку встановлені статтею 36 вказаного закону. Так, відповідно до частини п'ятої зазначеної статті закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь період прострочення виконання грошових зобовязань банку; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Таким чином, позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, позов не підлягає задоволенню в цілому, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як зазначено вище, відповідно до положень ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також примусове стягнення коштів та майна банку. Керуючись положеннями п.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вклад , включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день (200 000, 00 грн.), незалежно від кількості вкладів в одному банку. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобовязань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом. У відповідності до п.2 ст.26 Законе України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Отже, чинним законодавством визначено, що при запровадженні у банку тимчасової адміністрації не здійснюється відшкодування вкладникам сум вкладів у судовому порядку та шляхом примусового стягнення коштів, а виплата сум вкладів таким вкладникам проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Таким чином, позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, у звязку з чим такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

З ОСОБА_3 № 300131/144163/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті від 09.12.2014 року вбачається, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (ОСОБА_3) та ОСОБА_1 уклали цей договір про те, що Вкладник запропонував Банку розмістити вклад, а ОСОБА_3 погодився розмістити вклад на таких умовах. Вкладник вносить, а ОСОБА_3 приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок №2635.8.209532.004 у сумі 9000 (девять тисяч) доларів США 00 центів, надалі - Вклад, на строк з 09" грудня 2014 року по "14" грудня 2015 р., у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua. За час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього ОСОБА_3, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 13,60% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на Вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку №2638.0.209532.005. Виплата процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1 цього ОСОБА_3, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2, 4.3.2 Основних умов, одночасно з поверненням суми Вкладу. Поповнення Вкладу не проводиться. Після закінчення строку, визначеного п.1 цього ОСОБА_3, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.

З ОСОБА_3 №300131/147053/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті від 15.12.2014 року вбачається, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (ОСОБА_3) та ОСОБА_1 уклали цей договір про те, що Вкладник запропонував Банку розмістити вклад, а ОСОБА_3 погодився розмістити вклад на таких умовах. Вкладник вносить, а ОСОБА_3 приймає грошові кошти в національній валюті на Вкладний рахунок №2635.7.209532.005 у сумі 650000 (шістсот пятдесят тисяч) грн.. 00 коп., надалі - Вклад, на строк з 15 грудня 2014 року по "20" грудня 2015 р., у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua. За час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього ОСОБА_3, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 26,10% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на Вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку №2638.9.209532.006. Виплата процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1 цього ОСОБА_3, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2, 4.3.2 Основних умов, одночасно з поверненням суми Вкладу. Поповнення Вкладу не проводиться. Після закінчення строку, визначеного п.1 цього ОСОБА_3, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 Цивільного Кодексу України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Виходячи з вищенаведеного, клієнт банку за договором банківського рахунку є споживачем послуг банку. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами ЦК України.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування.

Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.Статтею

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 1058 Цивільного Кодексу України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначається: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Позивач звертався до відповідача з приводу повернення банківського вкладу, розміщеного згідно договорів банківського вкладу 23.12.2015р.

Відповідно до вимог статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" 17 вересня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 612 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року №230 розпочато процедуру ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" з 18 грудня 2015 року по 17 грудня 2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду з делегуванням повноважень ліквідатора.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

На момент ухвалення рішення судом у АТ "Банк "Фінанси та Кредит" вже введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до довідки ПАТ ОСОБА_3 "Фінанси і кредит" від 06.05.2016р. за №9-334100/818/1 позивач ОСОБА_1 внесений в реєстр кредиторів четвертої черги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.10, 58 - 61, 154, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст..ст.599 ч.1 ЦК України, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ "Банк "Фінанси і кредит" про стягнення 4 557 500 грн. 00 коп. відшкодування за Договором-заявою №300131/144163/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" на 370 днів в іноземній валюті та за Договором-заявою №2635.7.209532.005 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" на 370 днів в національній валюті відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4