Провадження № 6/750/307/16
У Х В А Л А

24 листопада 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.,

за участі секретаря Юрченко І.В.,

за участі державного виконавця

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

22.11.2016 року державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про встановлення боржнику ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, що виникли за виконавчим листом № 2/2515/1722/2012.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що заборгованість за виконавчим провадженням не погашена.

Державний виконавець в судовому засіданні подання підтримала та просила задовольнити.

Фактично подання державного виконавця було передано судді канцелярією суду 23.11.2016 року.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 3771 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що подання не підлягає з наступних підстав.

У провадженні державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 знаходяться виконавче провадження ВП № 45993298 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 417274 грн. 95 коп. та судові витрати 4719,00 грн.

Відповідно до наданих суду матеріалів, на підставі виконавчого листа старшим державним виконавцем 14.01.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45993298.

Відповідно до довідки УДМС України від 12.11.2015 року адресою реєстрації боржника ОСОБА_2 є : вул..Попудренка, 12-б/16, м. Чернігів.

09.10.2015 року при виході за місцем проживання боржника - вул..Попудренка, 12-б/16, м. Чернігів державним виконавцем було складено акт в якому зазначено, що двері квартири ніхто не відчинив, боржнику залишено виклик. Акт складено без участі понятих.

13.10.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ до участі у виконавчому провадженні примусово привести боржника ОСОБА_2 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

22.10.2016 року ЧМВ УМВС України в Чернігівський області на адресу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було надіслано лист, яким повідомлялось, що примусово привести боржника ОСОБА_2 до відділу ДВС не виявилося можливим.

21.01.2016 року Новозаводський районний суд м. Чернігова виніс ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 було відмовлено.

10.02.2016 року державним виконавцем на адресу боржника: вул. Попудренка, 12-б/16, м. Чернігів було надіслано виклик державного виконавця, який було вручено уповноваженій особі 12.02.2016 року про що проставлено відмітку у зворотньому повідомленні.

18.02.2016 року боржник ОСОБА_2 було дано державному виконавцю письмові появлення у яких остання зазначала, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, борг зобовязується сплачувати кожного місяця частинами.

Відповідно до копії Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта на квартиру, що належить боржнику по вул. Попудренка, 12-б/16, м. Чернігів накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 10326364.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Ніяких доказів на підтвердження ухилення боржником від виконання виконавчого листа не надано.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже державному виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань. Під поняттям «ухилення» від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження

Згідно положень ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Виходячи зі змісту п.5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» ухилення громадянина України від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) можливе лише за наявності умислу. Адже у цьому випадку особа усвідомлює протиправний характер своєї дії або бездіяльності , передбачає її суспільно шкідливі наслідки і бажає (або свідомо припускає) їх настання, що свідчить про наявність як інтелектуальної, так і вольової ознаки у поведінці особи. Отже, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено зворотне.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що боржник виконала свій обовязок та зявилась для надання пояснень до державного виконавця, вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішень суду, а ЦПК України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання..

Керуючись статтями 208 210, 293, 3771 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: