Справа № 682/321/16-ц
Провадження № 2/682/207/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді Роїк В.П.

при секретарі Козир О.П.

за участю позивача ОСОБА_1

та його представника адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

та його представника ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа на стороні позивача ОСОБА_5,

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6, складеного на користь ОСОБА_3 30 грудня 2013 року та посвідченого секретарем Клепачівської сільської ради ОСОБА_7 за р.№73.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 17 серпня 2014 року померла його дружина ОСОБА_6 На момент смерті з нею проживав він та донька ОСОБА_5, тому вони обоє прийняли спадщину.

Після того, як вони звернулися до нотаріуса, щоб прийняти спадщину, то дізналися, що приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу вже заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_3 При цьому він пред»явив заповіт, складений на його користь ОСОБА_6 30 грудня 3013 року у Клепачівській сільській раді.

Однак його дружина ОСОБА_6 перебувала на обліку у лікаря-психіатра, з 06 березня 2013 року була інвалідом 1 групи, потребувала стороннього догляду.

30 грудня 2013 року ОСОБА_6 перебувала весь день у власному будинку. З нею перебував він та донька ОСОБА_8 Приміщення Клепачівської сільської ради, де складено заповіт, знаходиться у сусідньому селі на відстані 20 км. від села, в якому вони проживають. Дружина хворіла на психічне захворювання і не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 позов підтримала і пояснила, що в судовому засіданні об»єктивно встановлено, що станом на момент складання заповіту ОСОБА_6 не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, тому є передбачені законом підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача понесених судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 позову не визнав і пояснив, що перед складанням заповіту погодився придбати земельну частку (пай) у ОСОБА_6 Його довірені особи зустрілися з дочками спадкодавця, передали відповідні кошти. Після цього ОСОБА_6 доставили до Клепачівської сільської ради, де вона склала заповіт на його ім»я. Вважає,що заповіт складений відповідно до вимог чинного законодавства, просить відмовити в задоволенні позову.

Аналогічні пояснення дав представник відповідача ОСОБА_4

Третя особа ОСОБА_5 підтримала позов і пояснила, що до смерті матері ОСОБА_6 проживала разом з нею і доглядала за матір"ю. В 2011-2012 роках ОСОБА_6 перенесла два інсульти. З 2012 року вона перестала розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Заслухавши пояснення позивачки та їх представника, відповідача та його представника, свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає,що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 30 грудня 2013 року склала та відповідно до чинного законодавства посвідчила заповіт на користь ОСОБА_3С.(а.с.33).

Відповідно до свідоцтва про смерть 1-БВ № 239247, виданого 21 серпня 2014 року ОСОБА_6 померла 17 серпня 2014 року (а.с.6).

Із довідки Ганнопільської сільської ради №32 від 23 січня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на день смерті дружини та матері проживали та були зареєстровані разом з нею (а.с.8), а тому фактично вступили в управління спадковим майном.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №90/2014 ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с.31).

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Із висновку посмертної судово-психіатричної експертизи №121 від 28 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_9 на час складання та посвідчення заповіту, а саме на 30 грудня 2013 року виявляла змішану коркову та підкоркову судинну деменцію, не могла розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. ОСОБА_6 внаслідок свого психічного стану не могла зрозуміло висловлювати своє волевиявлення та спілкуватися з оточуючими.

Враховуючи вказаний висновок, суд вважає, що є передбачені ч.1 ст.225 ЦК України для визнання заповіту, складеного ОСОБА_6 та та посвідчений секретарем Клепачівської сільської ради ОСОБА_7 за р.№73 недійсним.

Висновком посмертної судово-психіатричної експертизи №121 від 28 квітня 2016 року спростовуються пояснення свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 під час посвідчення заповіту могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд приймає до уваги, що Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01.01.2016 року встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1378 грн. на місць, з 01 травня 2016 року в розмірі 1450 грн., а тому 40% за годину роботи особи, яка надає правову допомогу, складає відповідно 551 грн. 20 коп. та 580 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 01 лютого 2016 року витрати на правову допомогу, сплачені адвокату ОСОБА_2 3000 грн. З акту наданих послуг від 01 лютого 2016 року та розрахунку судових витрат вбачається, що адвокатом ОСОБА_2 надавалися консультації ОСОБА_1 вивчалися документи протягом 1 год. 30 хв., вивчалися документи, судова практика Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, судова практика Верховного Суду України, складалася позовна заява протягом 2 годин. При цьому суд враховує, що надання правової допомоги це не тільки участь в судових засіданнях, а й підготовка заяв, скарг, інших процесуальних документів правового характеру, опрацювання законодавчої та судової практики, підготовка позовної заяви, акту.

Відповідно до журналів судових засідань від 10 лютого 2016 року, 24 лютого 2016 року, 10 березня 2016 року, 17 червня 2016 року адвокат ОСОБА_2 приймала участь в судових засіданнях до 01 травня 2016 року протягом 2 год. 36 хв. 58 сек., а після 01 травня 2016 року протягом 21 хв.17 сек. протягом 3 год. 35 хв.

Таким чином витрати ОСОБА_1 на правову допомогу під час розгляду справи складають 1635 грн.98 коп. (1433грн. 12 коп.+ 202 грн.86 коп).

Крім того, враховуючи обсяг та складність позовної заяви та позовних вимог, суд вважає, що адвокатом фактично могло бути витрачено 2 год. часу на складання позовної заяви, вивчення судової практики, документів, надання консультацій. Тому в цій частині підлягають задоволенню вимоги про стягнення судових витрат в розмірі 1102 грн. 40 хв. за 2 години роботи адвоката.

За проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 поніс витрати в розмірі 1683 грн.37 коп., що підтверджується квитанцією про сплату коштів за проведення експертизи від 31 березня 2016 року в розмірі 1683 грн.37 коп. При подачі до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Таким чином загальний розмір судових витрат, понесених ОСОБА_10 складає 4971 грн. 97. коп.

Вказані витрати відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.8, 10, 14, 18, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, складений на користь ОСОБА_3 30 грудня 2013 року та посвідчений секретарем Клепачівської сільської ради ОСОБА_7 за р.№73.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 4971 грн.97 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Роїк В. П.