Справа № 766/7745/16-ц
28 листопада 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого-судді: Котьо І.В.
за участю секретаря: Лисенко К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання, -
Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що є власником квартири АДРЕСА_1, в якій, крім нього, також зареєстрований відповідач у справі ОСОБА_2 Однак, з грудня 2014 року відповідач у вказаній квартирі фактично не проживає, але і добровільно з реєстраційного обліку в ній також не знімається, чим чинить позивачеві перешкоди у праві користування квартирою так як останній в свою чергу змушений оплачувати комунальні послуги нараховані з розрахунку проживання у квартирі і відповідача. Тому позивач подав до суду дану позовну заяву, в якій просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, та зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином в порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник позивача - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та зазначив проте, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду своєчасно повідомлявся належним чином у порядку встановленому ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі обмінного ордеру № 348 від 29 травня 1981 року, про що свідчить копія по квартирної картки форми № 17 (а.с.9) та акт складений 22 липня 1916 року (а.с.12). В зазначеній квартирі, крім позивача ОСОБА_1, також зареєстрований відповідач у справі ОСОБА_2, що підтверджується копією відповідної картки прописки форми № 16 (а.с.10-11) та адресною довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України в херсонській області від 21 вересня 2016 року (а.с.16). Однак, фактично в квартирі АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 не проживає з серпня 2001 року, про що свідчить відповідний акт складений житлово-експлуатаційною організацією 22 липня 2016 року з залученням мешканців інших (сусідніх) квартир зазначеного будинку (а.с.12). Ніяких перешкод у проживанні відповідача ОСОБА_2 в квартирі не чинилось, але при цьому, добровільно з реєстраційного обліку в квартирі відповідач не знімається, чим чинить позивачеві перешкоди у праві користування квартирою так як останній в свою чергу змушений оплачувати комунальні послуги нараховані з розрахунку проживання у квартирі і відповідача.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В свою чергу, згідно до положень абзацу 3 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов обґрунтований у зв'язку з чим його необхідно задовольнити у повному обсягу, а відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1,та зняти з реєстрації у зазначеній квартирі.
Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.
Зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання у АДРЕСА_2
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,2 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І. В. Котьо