Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5349/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

01 грудня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської районної в м. Полтаві ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності, третя особа - Друга полтавська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 26 вересня 2016 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2, Київської районної в м. Полтаві ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності.

Посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5, спадкоємцем майна якого вона є.

Вказувала, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з 2/3 частин житлового будинку в АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0522 га з цільовим призначенням для ведення садівництва.

Також позивач посилалася на те, що частка померлого в спільній сумісній власності на земельну ділянку визначена не була, що позбавляє її можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на відповідну частину земельної ділянки.

В своїй позовній заяві просила суд встановити частку померлого в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги та погодився з ними.

Представник Київської районної в м. Полтаві заперечував щодо задоволення вимог до ради, вважаючи, що орган місцевого самоврядування жодним чином не порушував прав позивача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належала земельна ділянка за адресою в АДРЕСА_1 площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2.

Також відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належала земельна ділянка за адресою в АДРЕСА_1 площею 0,0522 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_4.

Іншим співвласником зазначених земельних ділянок є відповідач ОСОБА_2.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач ОСОБА_1, будучи донькою померлого, в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем його майна.

Судом встановлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 Другою полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 404/2015, з заявою про прийняття спадщини звернулася позивач ОСОБА_1

29 серпня 2016 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я позивача ОСОБА_1 на 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці АДРЕСА_1

Також постановою нотаріуса від 01 вересня 2016 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (земельні ділянки) за адресою АДРЕСА_1 з посиланням на те, що земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності.

Разом з тим, як встановлено судом, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності належали земельні ділянки по АДРЕСА_1

Невизначеність часток співвласників земельної ділянки позбавляє позивача права у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на право на спадщину на відповідну частину земельної ділянки.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

За нормами ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно зі ст. 372 ЦПК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Як встановлено судом, до позивача ОСОБА_1 в порядку спадкування перейшло право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1

Дослідженими в справі доказами встановлено, що за життя між співвласниками земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 досягнуто згоди щодо фактичного порядку користування спільною земельною ділянкою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо задоволення позовних вимог, також просив суд встановити його частку в праві власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення садівництва саме в розмірі 1/3 частки, стверджуючи, що саме така частка знаходиться в його фактичному користуванні.

Тому суд приходить до висновку про необхідність визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, між співвласниками в наступних частках: ОСОБА_5 - 2/3 частки, ОСОБА_2 - 1/3 частки. Також необхідно встановити частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою в АДРЕСА_1 площею 0,0522 га, цільове призначення - для ведення садівництва, між співвласниками в наступних частках: ОСОБА_5 - 2/3 частки, ОСОБА_2 - 1/3 частки.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач Київська районна в місті Полтаві рада жодним чином не порушувала прав позивача.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача Київської районної в м. Полтаві ради заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 за адресою в АДРЕСА_1 площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, між співвласниками в наступних частках:

ОСОБА_5 - 2/3 частки,

ОСОБА_2 - 1/3 частки.

Встановити частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 за адресою в АДРЕСА_1 площею 0,0522 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_4, між співвласниками в наступних частках:

ОСОБА_5 - 2/3 частки,

ОСОБА_2 - 1/3 частки.

В задоволенні позовних вимог до Київської районної в м. Полтаві ради відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

01.12.2016