Справа № 639/2484/16-ц
16 листопада 2016 р. Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.
при секретарі- Слюсаревій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фізичної особи підприємця ОСОБА_3, треті особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним звіту про оцінку майна та договору дарування,-
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
3 особи- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 направили заяви про розгляд справи без їх присутності ( а.с. 75,76,79). ОСОБА_5 про свою згоду на участь у справі суд не повідомила.
Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Житловий будинок № 41/23 по вул.І. Минайленка в м. Харкові зареєстрований на праві власності за ОСОБА_8 -308/1200 ч. на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 10.05.2012 р., ОСОБА_10 Семеновичем-77/1200 ч. за дублікатом свідоцтва про право на спадщину, виданого, 27.05.1987 р., ОСОБА_7- 564/1200 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО 04.09.1998 р., ОСОБА_6-174/1200 ч. відповідно о свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.01.1995 р. 5-ою Харківською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_5-77/1200 за дублікатом свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.05.1987 р.
За договором дарування, укладеного 19.11.2014 р. і посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_8 передала безкоштовно, а ОСОБА_2 прийняла в дар 308/1200 частин домоволодіння. П. 4 договору вказана ринкова вартість відчуженої частини домоволодіння- 83 тис. 557 грн. згідно звіту про оцінку майна, виданого ФОП ОСОБА_3 28.10.2014 р.
Відповідно до висновку, проведеного 03.12.2015 р. ФОП ОСОБА_3 (субєкта оціночної діяльності) , на замовлення ОСОБА_2, ринкова вартість майна, а саме 308/1200 частин житлового будинку 41/23 по вул.Минайленка в м. Харкові складає 1 млн. 521 тис. 630 грн.
За правилами ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до змісту статей 11,15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав-це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту субєктивних цивільних прав розуміють яз закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Таким чином, складений ФОП ОСОБА_3 03.12.2015 р., на замовлення власника частини домоволодіння ОСОБА_2, висновок про вартість 308/1200 частки належного їй майна, не стосується прав та інтересів іншого власника ОСОБА_1 , не встановлює будь-яких обовязків, а тому визнання його недійсним не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту прав. В судовому засіданні представник позивача так і не зміг пояснити яким чином зазначений висновок оцінювача порушує права співвласника домоволодіння ОСОБА_1, які підлягають захисту.
Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, ОСОБА_1 отримав дозвіл та прибудував к частині житлового будинку, яку він займав з матірю, прибудову та звернувся до Жовтневого районного суду Харкова з позовом про визнання права власності та перерозподіл ідеальних часток. В процесі розгляду справи була проведена судова будівельно-технічна експертиза № 4111/8883, складена 27.09.2013 р. Харківським НДІ судових експертиз ім. Засл.проф.М.С.Бокаріуса, за висновком якої частка ОСОБА_1, з урахуванням зроблених поліпшень та прибудов у спільному майні-житловому будинку по вул.Івана Минайленка, 41/23 в м. Харкові, які не можна відокремити , зміниться і буде складати 444/1000 замість 77/1200 ( 64/1000). Відповідно, ідеальні частки співвласників також зміняться і будуть складати: ОСОБА_8-153/1000 замість 308/1200 ( 257/1000), ОСОБА_5-38/1000 замість 77/1200 ( 64/1000), ОСОБА_7-249/1000 замість 564/1200( 470/1000), ОСОБА_6-86/1000 замість 174/1200 ( 145/1000). Таким чином, позивач вважає, що його матері належала 153/100 частка, яку вона могла подарувати ОСОБА_2
Суд вважає необґрунтованими такі ствердження, тому як у позові ОСОБА_1 про визнання права власності та перерозподіл ідеальних часток було відмовлено, на час укладення договору дарування за ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на 308/1200 частин домоволодіння, які вона подарувала, порядок користування домоволодінням співвласниками не визначався і які саме приміщення належали на 308/1200 частин не було встановлено.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 (абзац 5) постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Обравши способом захисту предявлення позову про визнання договору дарування недійсним, ОСОБА_1 в силу статті 10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог, зазначити, чим саме порушено його право.
Позивач ОСОБА_1 не є стороною оспорюваного ним договору, позов предявлено після смерті його мати ОСОБА_8 , яка за життя скористалась своїм правом та подарувала належну їй частину домоволодіння ОСОБА_2, доказів на підтвердження того, що дарувальник мала у власності іншу ідеальну долю, ніж ту, яку вона відчужила , позивачем не надано, а тому відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_1 є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину дарування.
З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 317,319, 717 ЦК України , суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фізичної особи підприємця ОСОБА_3, треті особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним звіту про оцінку майна та договору дарування частини будинку 41/23 по вул.Івана Минайленко в м. Харкові, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 28.10.2014 р.,- відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ-