Справа №442/5364/16-ц
Провадження №2/442/1890/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

10 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме буд. 24 по вул. Б. Лепкого у смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області та зняття з реєстрації.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачка є власником будинку за вищевказаною адресо. Відповідач є співмешканцем дочки позивачки, шлюб між ним не був укладений. Відповідач не підтримує жодних контактів ані з позивачкою, ані з її дочкою та внучкою його дочкою, участі у їх утриманні не бере. Звернутися до відповідача для добровільного зняття з реєстації не є можливим, оскільки всі контакти втрачені. Понад рік відповідач не зявляється у вказаному будинку, крім цього, останній жодним чином не бере участі в утриманні вище зазначеного будинку, оплаті комунальних послуг та таким чином перешкоджає позивачці у праві вільно користуватись своїм майном. Крім цього, на утриманні позивачки перебуває її дочка та внучка, яка є інвалідом третьої групи.

В судове засідання позивачка подала заяви про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема через оголошення в пресі. А тому, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 березня 2015 року серії НАК 938337 (а/с 14) та будинковою книгою (10-12) , що власником будинку № 24 по вул. Б. Лепкого в смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області є ОСОБА_4. Разом зі позивачкою в даному будинку зареєстрована її дочка, ОСОБА_5 та внучка ОСОБА_6, а також співмешканець дочки, відповідач - ОСОБА_3.

Як вбачається з актів обстеження факту не проживання громадянина ОСОБА_2 від 12.07.2016 року, 04.04.2016 року, 25.01.2016 року, складеного комісією в складі секретаря селищної ради, завідувача військово облікового бюро та сусідів, відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації та не проживає у вищевказаному будинку (а/с 7- 9 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Першого протоколу та протоколів № 2, № 4,№ 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Відповідно до п.3 Листа ВССУ від 28.01.2013 року « Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення права позивача на вільне користування та розпорядження належним йому майном, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог.

А тому, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням зі зняттям його з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 317, 391 ЦК України ,суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №24 по вул. Б.Лепкого в смт. Підбуж Дрогобицького району Львівської області, зі зняттям його з реєстрації за вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Нагірна О.Б.