Провадження № 2/522/7112/16
У Х В А Л А

17 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника відповідачів про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «Грін плюс», Приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ «Горяц-Т» про визнання договору позики припиненим, визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином та визнання іпотеки припиненою, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «Грін плюс», ПП «Юридична компанія «Гарант», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ «Горяц-Т» про визнання договору позики припиненим, визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином та визнання іпотеки припиненою, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2, яка є також представником ТОВ «Грін плюс» та ПП «Юридична компанія «Гарант», подала заяву про відвід судді, в котрій вона посилається на те, що суддею безпідставно не було залишено без руху уточнену позовну заяву ОСОБА_1, у звязку з неповною сплатою суми судового збору. Також зазначила, що даний спір необхідно розглядати в порядку господарського судочинства, оскільки ОСОБА_1 звернувся з дійсним позовом в якості колишнього учасника ТОВ «Грін плюс». Вищевикладене викликає у представника відповідачів сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Представник ОСОБА_1, який є також представником ТОВ «Горяц-Т», у судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаної заяви, та вказав, що доводи щодо сумніву у обєктивності та неупередженості судді є безпідставними, необґрунтованими та такими, що виражають неповагу до суду. Також зазначив, що за позовну заяву ОСОБА_1 від 12 серпня 2016 року судовий збір був сплачений у повному обсязі, а щодо уточнених позовних вимог, то суд на підставі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення по справі вирішує питання, в тому числі, про розподіл між сторонами судових витрат.

Суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним» за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою (рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п. п. 49, 54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п. 136; «ОСОБА_3 проти України» від 09.01.2013 року, п. п. 103, 107).

Розглянувши заяву представника відповідачів про відвід судді, вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

12 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про визнання договору позики припиненим, визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином та визнання іпотеки припиненою, визнання права власності, що є вимогами немайнового характеру.

Ухвалою суду від 15 серпня 2016 року позивачу за заявою його представника було відстрочено сплату судового збору строком на два місяці, та відкрито провадження по справі. Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2016 року позивачем було сплачено суму судового збору у розмірі 1 653, 60 грн., що відповідає вимогам пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 168 ЦПК України заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала.

Безпідставними є посилання представника про необхідність розгляду вказаної справи в порядку господарського судочинства, оскільки питання про закриття провадження по вищевказаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України було розглянуто в судовому засіданні 03 листопада 2016 року, де ухвалою суду було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачів на підставі п. 1.7 Постанови Пленуму ВГСУ №4 від 25 лютого 2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», та справу продовжено розглядом по суті.

Належних та допустимих доказів щодо субєктивної упередженості судді або правомірного сумніву у безсторонності та її незалежності з обєктивної точки зору представником відповідачів не надано.

Посилання на упередженість та зацікавленість судді у вирішенні справи у судовому засіданні доведені не були, тому взяті до уваги бути не можуть як такі, що ґрунтуються на непідтверджених домислах. Отже, законних підстав для відводу складу суду не встановлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо, зокрема, є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Доводи заяви про відвід не можуть ґрунтуватися на міркуваннях, що мають на меті обмежити або поставити під сумнів право іншої сторони на забезпечення та реалізацію своєї участі у розгляді справи.

Обставини, викладені в заяві представника відповідачів про відвід є необєктивними та такими, що порочать правосуддя та формують негативні емоції, що перешкоджає обєктивному формуванню внутрішнього переконання при винесенні рішення.

Тому, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника відповічів про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 20, 23, 24, 168, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідачів про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «Грін плюс», Приватного підприємства «Юридична компанія «Гарант», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ «Горяц-Т» про визнання договору позики припиненим, визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином та визнання іпотеки припиненою, визнання права власності, визнання неправомірними дій по переданню майна, - відмовити.

Продовжити слухання справи у тому ж складі суду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Свячена Ю.Б.