АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8463/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2000/К/16 суддя Ковтун Н.Г.
Категорія - 43 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР", Служба в справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради, про визначення порядку користування житловим приміщенням, зобов'язання укладення окремого договору на надання комунальних послуг та відкриття особового рахунку.

Особи, які беруть участь у справі у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7,

відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та їх представник ОСОБА_8,

представник третьої особи Служби в справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради - Маслова Наталія Михайлівна, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (далі ТОВ "Житлосервіс-КР"), Служба в справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради, про визначення порядку користування житловим приміщенням, зобов'язання укладення окремого договору на надання комунальних послуг та відкриття особового рахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року та виконавчого листа від 30.09.2014 року його було вселено в квартиру АДРЕСА_1. Вказував, що дійсно деякий час мешкав в окремій кімнаті площею 12,6 кв.м. за зазначеною вище адресою, а також те, що там знаходяться його речі. Але після зникнення комплекту ключів від квартири, відповідачі відмовляються надати йому додатовий комплект ключів, на його звернення та дзвінки не реагують, не відчиняють двері, що перешкоджає йому користуватися квартирою. Виконачою службою відмовлено йому у вселенні до квартири, у зв'язку із тим, що рішення суду є виконаним та підстави для його повторного вселення відсутні.

На підставі викладеного, уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив: суд вселити його в квартиру АДРЕСА_1; визначити порядок користування зазначеною квартирою, залишивши у його користуванні кімнату площею 12,7 кв.м. та у користування відповідачів - кімнату площею 12,6 кв.м. з лоджією та кімнату площею 17,2 кв.м., місця загального користування - ванну кімнату, вбиральню, кухню, коридор, вбудовану шафу - залишити у спільному користуванні; зобов'язати ТОВ «Житлосервіс-КР» м. Кривого Рогу укласти з ним окремий договір на надання комунальних послуг та відкрити окремий особовий рахунок на закріплену за позивачем рішенням суду кімнату площею 12,7 кв.м.

В судовому засіданні ОСОБА_2 усно відмовився від позовних вимог в частині вселення його в квартиру АДРЕСА_1

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 березня 2016 року залучено в якості третьої особи Службу в справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення порядку користування житловим приміщенням, зобов'язання укладення окремого договору на надання комунальних послуг та відкриття особового рахунку.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, позивач посилається на те, що відповідачі не дають йому доступу до квартири, не бажають надавати ключі та усіляко перешкоджають його вселенню, намагаються визнати його таким, що втратив право користування квартирою та приватизувати право власності на спірну квартиру.

Крім того, посилається на те, що на теперішній час відповідачі мають власні сім'ї та вони не є членами його сім'ї, тому він вважає за можливе виділити йому у спірній квартирі ізольовану кімнату площею 12,6 кв.м. та відкрити на нього окремий особовий рахунок на оплату за наданні комунальні послугу.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_8 та представник третьої особи ТОВ «Житлосервіс КР», кожен окремо, зазначають, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, та їх представника ОСОБА_8, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити, представника третьої особи Служби в справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради - Маслову Н.М., яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 жовтня 1989 року ОСОБА_2 було видано ордер №1385 на право зайняття жилого приміщення в трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 разом з членами його сім'ї: дружиною ОСОБА_3, сином ОСОБА_10 та дочкою ОСОБА_4 (а.с. 9).

Згідно з довідкою Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби «НОВА-КОМ» № 58 від 18 січня 2016 року у зазначеній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4, неповнолітні діти останньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22).

Відповідно до поквартирного плану, експлікації внутрішіх площ та ордера (а.с. 7 - 9), трикімнатна квартира АДРЕСА_2 має загальну площу 72,1 кв.м.,житлову площу 42,5 кв.м., та складається з трьох кімнат площею 12,6 кв.м., 17,2 кв.м., 12, 7 кв.м., кухні площею 8,6 кв.м., холла площею 8,4 кв.м., коридора 3,4 кв.м., туалета площею 1,0 кв.м., ванни площею 2,5 кв.м., дві лоджії.

Як убачається з акта від 18.01.2016 року, засвідченого ст.майстром дільниці № 4 ТОВ «Житлосервіс-КР» та підписаного свідками ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, за адресою: АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_14 та ОСОБА_10 без реєстрації (а.с. 23).

Згідно з актом від 18.01.2016 року, засвідченим директором ПП «Домініум», ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 24).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року у справі № 214/4325/13-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах ОСОБА_5, Органу приватизації Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання рішення виконкому про приватизацію квартири і свідоцтва про право власності на житло недійсними, про вселення в квартиру, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 12 червня 2014 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено; визнано поважними причини відсутності та продовжено ОСОБА_2 строк відсутності по поважним причинам в квартирі АДРЕСА_1; вселено його до зазначеної квартири; скасовано рішення органу приватизації виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради № 277 від 21 серпня 2013 року про приватизацію спірної квартири та визнано недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 на право власності на житло від 29 серпня 2013 року про право власності на спірну квартиру в рівних частках по 1/3 частині ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також скасовано державну реєстрацію права власності на житло, здійснену на підставі цього свідоцтва (а.с. 4 - 6).

Звертаючись до суду з позовом про визначення порядку користування спірним жилим приміщенням, ОСОБА_2 посилався на те, що між ним та відповідачами, які мають право користування спірною квартирою, склались неприязні особисті відносини, відповідачі мають власні сім'ї та заперечують проти його проживання у спірній квартирі, у зв'язку з чим, він вимушений ставити питання про визначення порядку користування спірною квартирою та виділення йому у користування окремої ізольованої кімнати.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення порядку користування спірним жилим приміщенням, суд першої інстанції керувався ст. 63, 104 ЖК України та дійшов до висновку те, що надання позивачу у користування кімнату площею 12,7 кв.м., а відповідачам кімнати площею 12,6 кв.м. з лоджією та кімнату площею 17,2 кв.м., із залишенням решти приміщень в загальному користуванні, призведе до порушень житлових прав сторін та неповнолітніх дітей, з урахуванням того, що на кожного з них буде приходитись менше встановленого на одну особу рівня забезпеченості осіб жилою площею, а саме - менше 8,4 кв. метрів, та вони потребуватимуть поліпшення житлових умов.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Статті 61-70 ЖК України встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно зі ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Положеннями ч. 2 ст. 50 ЖК України передбачено, що при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими дев'яти років, крім подружжя.

Як убачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 має загальну площу 72,1 кв.м.,житлову площу 42,5 кв.м., та складається з трьох кімнат площею 12,6 кв.м., 17,2 кв.м., 12, 7 кв.м., кухні площею 8,6 кв.м., холла площею 8,4 кв.м., коридора 3,4 кв.м., туалета площею 1,0 кв.м., ванни площею 2,5 кв.м., двох лоджій.

У спірній квартирі проживає п'ятеро осіб: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4, неповнолітні діти останньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів України №470 від 11.12.1984 року, розмір жилого приміщення, що надається за договором найму державного житлового фонду надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті.

Рішенням виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24 грудня 1990 року № 307 «Про затвердження рівня забезпеченості громадян жилою площею для визнання їх потребуючими поліпшення житлових умов» встановлено, що рівень забезпеченості сім'ї складає 10,08 кв. метрів жилої площі на кожного члена сім'ї. Для громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в місті встановлено рівень забезпеченості жилою площею - 8,4 кв. метрів на одну особу і середній рівень забезпеченості жилою площею при виділенні житлового приміщення - 9 кв. метрів на кожного члена сім'ї.

Зважаючи на викладене, колегія суддів, враховуючи загальну площу квартири 42,5 кв.м., кількість осіб, які проживають у спірній квартирі та встановлений рішенням виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24 грудня 1990 року № 307 «Про затвердження рівня забезпеченості громадян жилою площею для визнання їх потребуючими поліпшення житлових умов» рівень забезпеченості жилою площею на одну особу, погоджується з правильним висновком суду першої інстанції про те, що виділення позивачу у користування кімнати площею 12, 7 кв.м, призведе до порушення їх житлових прав, в тому числі і неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення порядку користування спірним жилим приміщенням не підлягають задоволенню.

Колегія суду погоджується й з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо зобов"язання ТОВ "Житлосервіс-КР" укласти з ним окремий договір на надання комунальних послуг та окремий рахунок на закріплену рішенням суду кімнату також є похідними від вимоги про визначення порядку користування житловим приміщенням, тому також не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідачі не дають йому доступу до квартири, не бажають надавати ключі та усіляко перешкоджають його вселенню, намагаються визнати його таким, що втратив право користування квартирою та приватизувати право власності на спірну квартиру, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки факт наявності між сторонами особистих неприязних відносин, який встановлений під час судового розгляду, сам по собі не може бути правовою підставою для задоволення позовних вимог про визначення порядку користування спірною квартирою, а від позовних вимог про вселення у спірну квартиру позивач відмовився у судовому засіданні суду першої інстанції

Посилання ОСОБА_2 на те, що на теперішній час відповідачі мають власні сім'ї та вони не є членами його сім'ї, тому він вважає за можливе виділити йому у спірній квартирі ізольовану кімнату площею 12,7 кв.м. та відкрити на нього окремий особовий рахунок на оплату за наданні комунальні послугу, також відхиляються колегією суддів, оскільки надання у користування позивачу спірної кімнати призведе до порушень житлових прав сторін та неповнолітніх дітей, з урахуванням того, що на кожного з них приходитиметься по 7,475 кв.м. жилої площі, що є значно нижчим встановленого рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: