Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/825/16-ц
Провадження № 2/499/494/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" листопада 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. при секретарі судового засідання Мельнику Р.А. за участю представника органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав посилаючись на те , що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 та від шлюбних відносин мають двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка з відповідачем з жовтня 2010 року проживає окремо, шлюб між ними розірвано, діти проживають з позивачкою. За весь час окремого проживання відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з ними та приймати участь у вихованні дітей

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачем до своїх батьківських обов'язків.

Позивачка на заявлених позовних вимогах наполягала.

Представник органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала надали суду на розгляд висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідач позов визнав в повному обсязі просив справу слухати у його відсутність, про що надав заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, водночас, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, дійшов до переконання про його задоволення в цій частині без з'ясування і дослідження інших обставин справи, з посиланням лише на правове обґрунтування позову.

Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та від шлюбних відносин мають двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка з відповідачем з жовтня 2010 року проживає окремо, шлюб між ними розірвано, діти проживають з позивачкою. За весь час окремого проживання відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з ними та приймати участь у вихованні дітей.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачем до своїх батьківських обов'язків.

Дані обставини засвідчують те, що відповідачка по справі свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бажає брати участі у вихованні дітей, виявляти турботу щодо них.

Відповідно до ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом справ щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо роз'яснення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

Представником служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації було надано висновок та рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідає їх інтересам.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

В судовому засіданні встановлено, підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем по справі, що відповідач не приділяє уваги фізичному та духовному розвитку, матеріальному забезпеченню своїм дітям, не забезпечує рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Виходячи з наведеного, враховуючи що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Таким чином, суд погоджується із підставою щодо позбавлення відповідача батьківських прав, яка зазначена позивачем , а саме: ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 551,20 гривень, що підтверджується квитанцією, доданою до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 150,155, 164-167 СК України ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року , ст.ст. 10 ,14, 57, 60, 212, 213 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такого, що ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей.

Стягнути з ОСОБА_3судовий збір на користь ОСОБА_2в розмірі 551,20 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяР. М. Тимчук