Справа № 265/6973/16-ц
Провадження № 6/265/420/16
У Х В А Л А

22 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області подання Лівобережного відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (далі по тексту Лівобережного ВДВС ММУЮ) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, -

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2016 року Лівобережній ВДВС ММУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, посилаючись на те, що на виконанні в Лівобережному ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області знаходиться виконавчий лист № 6-2200 від 02.12.2009 року виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" 157718,88 та 92234,46 грн., а всього 249953,34 грн. Державним виконавцем на підставі Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та копії постанов було надіслано сторонам до відома рекомендованими листами. В ході примусового виконання державним виконавцем було встановлено, що за ОСОБА_1 будь-яке рухоме та нерухоме майно не зареєстровано, згідно відповідей з ДФС України та ПФУ було встановлено, що боржниця ніде не працює, пенсію отримує, розрахункові рахунки в установах банків не має. 03.03.2012 року державним виконавцем до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполь було направлено постанову про звернення стягнення на пенсію та інші доходи боржника для утримання суми боргу. На теперішній час утримання проводяться, але залишок боргу складає 239115,27 грн. Державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за місцем мешкання боржниці вул. Володимирська 24-16, Маріуполя, але двері ніхто не відчиняв до квартири для перевірки майнового стану потрапити не має можливості. Державним виконавцем неодноразово надсилалися виклики до відділу ДВС на адресу місця мешкання боржниці вул. Володимирська 24-16, м. Маріуполя, але жодного разу боржниця до відділу ДВС не зявлялася. Згідно довідки з Лівобережної рай адміністрації ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тому Лівобережній ВДВС ММУЮ просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання нею своїх зобовязань.

У судове засідання представник Лівобережного ВДВС ММУЮ не зявився з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.2 ст.377-1 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливим розглянути подання у судовому засіданні на підставі доказів, які маються в матеріалах справи, без участі представника державної виконавчої служби.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчого провадження звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ (зі змінами та доповненнями) громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у разі, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання ним зобовязань.

Крім того, право на свободу пересування та право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, визначається Протоколом №4 до Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 04 листопада 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), який гарантує деякі права і свободи, що не включені до Конвенції та першого Протоколу до неї (відкритий для підписання 16 вересня 1963 року). Зокрема, стаття 33 Конституції України від 28 червня 1996 року №254к/96-ВР (зі змінами та доповненнями) без суттєвих змін відтворює це конвенційне положення.

Свобода пересування не є абсолютним правом. Вона може бути правомірно обмежена державою, але лише за певних умов: такі обмеження мають бути передбачені національним законом, відповідати критерію «необхідності у демократичному суспільстві» та слугувати правомірній меті (інтереси національної або громадської безпеки, забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, охорона здоровя або моралі, захист прав і свобод інших осіб). Крім того, п.4 ст.2 Протоколу №4 встановлює, що право на свободу пересування можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдовуються суспільними інтересами.

Однак, всупереч викладеним нормам, в матеріалах подання не надано жодних відомостей щодо вручення повісток боржнику, у звязку із чим відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про виклик до виконавчої служби та ухилення останньої від явки до виконавчої служби та від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду.

За таких підстав, суд вважає, що подання Лівобережного ВДВС ММУЮ про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань є не обґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Лівобережного відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, що подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя________________ ОСОБА_5