Справа № 629/3442/15-ц
Номер провадження 2/629/1185/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2016 рокуЛозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шевцова О.А.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,
Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, на задоволення позовних вимог наполягає, у разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 10 ч. 3 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Інші надані суду позивачем докази є реєстраційними та дозвільними документами (а.с. 17-24).
З наданих суду позивачем доказів вбачається факт укладення між сторонами кредитного договору.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.
Документами, які можуть підтвердити факт отримання кредитних коштів відповідачем, наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредита та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.
Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов'язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів в грошовому еквіваленті в доларах США, що підлягає сплаті у гривнях, позивач не обґрунтував у позові та не надав доказів, який саме розмір офіційного курсу НБУ був станом на 17.06.2015 року та використовувався при здійсненні розрахунків.
Судом створювалися належні умови для подання доказів сторонами, у тому числі позивачу направлялися заперечення відповідача, але будь-яких додаткових доказів на спростування доводів відповідача позивачем суду не надано. Надані представником позивача пояснення від 15.11.2016 року, на заперечення ОСОБА_2, не містять посилань на докази та не приймаються судом до уваги.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено доказами факт надання кредитних коштів відповідачу на виконання кредитного договору, а також розмір заборгованості відповідача, у звязку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю, строки позовної давності судом не застосовуються.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 553, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Лозівським міськрайонний судом Харківської області, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Шевцов