У х в а л а

іменем україни

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, до Профкома первинної профспілкової організації Державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Профкома первинної профспілкової організації Державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» (далі - ДП «КДЗ «Буревісник») про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та моральної шкоди.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що його дружина ОСОБА_3 з 07 серпня 1995 року працювала в ДП «КДЗ «Буревісник» на посаді інженера ІІ категорії, а 15 березня 2014 року її було звільнено за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до голови профкому ДП «КДЗ «Буревісник» з проханням надати певні відомості та документи необхідні їй для звернення до інших установ, у наданні яких останній було відмовлено.

Посилаючись на те, що такими діями відповідач порушив його права та охоронювані законом інтереси як члена сім'ї ОСОБА_3, просив задовольнити позов.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_2 посилався на те, що він як член сім'ї несе обов'язок по захисту прав членів його сім'ї, а згідно з довіреністю від 01 грудня 2011 року К№ 658225 він наділений правом представляти інтереси та захищати порушені права ОСОБА_3 у всіх державних органах та установах, у тому числі, і на представництво в судах, та з цих підстав позивачем у справі вважає саме себе.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів порушення його та його дружини ОСОБА_3, в інтересах якої він також звернувся до суду, прав та охоронюваних законом інтересів.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їхзміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.І. Євтушенко

О.В. Кадєтова