Справа № 462/6099/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 21.11.2016 року звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що 6 листопада 2016 року у м.Донецьку померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть за № 293 від 7 листопада 2016 року, видане онкологічним центром ім.проф.Г.В.Бондаря. Встановлення факту смерті їй необхідно для отримання в органах РАЦС свідоцтва про її смерть.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 надала клопотання про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа Франківський районний у м.Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, заперечень проти вимог не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 6 листопада 2016 року у м.Донецьку померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2. Ця подія відбулася в м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження цього факту заявник надав суду копію такого документу, як лікарське свідоцтво про смерть за № 293 від 7 листопада 2016 року, видане Регіональним онкологічним центром ім.проф.Г.В.Бондаря.

Така обставина, як отримання лікарської довідки про смерть 6 листопада 2016 року ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті 6 листопада 2016 року у м.Донецьку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є об'єктивні перешкоди, суд вважає, що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт смерті, що надасть можливість заявниці отримати в державному органі України свідоцтво про смерть.

Керуючись п.8 ч.1 ст.256, ст.259, 257- 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити .

Встановити факт смерті ОСОБА_2, яка народилась 11лютого ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, померлої 6 листопада 2016 року у м.Донецьку, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів, з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Суддя: Н.М.Румілова