УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, третя особа - Департамент державної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 08 жовтня 1986 року по 15 листопада 2000 року вона працювала у відкритому акціонерному товаристві «Слов'янський керамічний завод» (далі - ВАТ «Слов'янський керамічний завод»). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області

від 30 червня 2016 року стягнуто з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» на її користь 1 457 гривень 29 копійок заборгованості із заробітної плати та 29 728 гривень 80 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З листа Головного управління юстиції у Донецькій області Управління державної виконавчої служби від 28 листопада 2013 року вона дізналася, що постановою господарського суду Донецької області від 09 серпня

2004 року ВАТ «Слов'янський керамічний завод» визнано банкрутом та призначено ліквідатора, однак на час звернення до суду відповідача як юридичну особу не знято з реєстрації і не ліквідовано.

Посилаючись на те, що товариством не виплачено їй заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку, просила стягнути з Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) за рахунок Державного бюджету України на її користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 1 457 гривень 29 копійок.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області

від 02 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 03 жовтня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заявник просить поновити строк касаційного оскарження судових рішень з посиланням на поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 ЦПК України).

У разі пропущення строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (ч. 2 ст. 325 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що засновником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» є держава в особі Фонду державного майна України, яка в силу ст. 176 ЦК Українине несе субсидіарну відповідальність за боргами

ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», якого визнано банкрутом та призначено ліквідатора та, врахувавши, що положення ст. 619 ЦК України (на яку позивач посилається як на підставу позовних вимог) не поширюється на виниклі правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк касаційного оскарження рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області

від 02 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області

від 03 жовтня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, третя особа - Департамент державної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03 жовтня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня