Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1224/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., за участю представника позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.10.2003 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований у виконкомі Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 11. Від шлюбу у них народилося четверо дітей - синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають із позивачкою.

Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через поведінку відповідача, який не піклується про добробут сімї, зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані влаштовує сварки, погрожує позивачці та дітям фізичною розправою, виганяє їх з будинку, що є власністю батька позивачки. У звязку з цим позивачка звернулася до суду із даним позовом, просить суд розірвати шлюб і залишити їй шлюбне прізвище «Сідак».

Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання синів, вказує, що вона працевлаштована, працює на двох роботах, однак її заробітків не вистачає на утримання сімї. Відповідач є працездатним, жодної участі в утриманні дітей не приймає, тому позивачки просить суд стягувати з відповідача аліменти в примусовому порядку в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідачем ОСОБА_3 подано до суду письмове заперечення проти позову, згідно якого відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу та мотиви, наведені в позові не визнає, просить надати строк для примирення.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 17.06.2016 року сторонам було надано строк на примирення тривалістю 4 (чотири) місяці, однак такий позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися.

Позивачка ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася. Справу розглянуто у відсутність позивачки за участю її представника адвоката ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання також не зявилися. Разом з цим представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на один місяць. Подане клопотання суд вважає безпідставним та розцінює таке як зловживання відповідачем та його представником процесуальними правами, спрямоване на затягування розгляду справи.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила суд такі задоволити та додатково пояснила, що відповідач своєї поведінки по відношенню до позивачки та дітей не змінив, така погіршилася. 10.10.2016 року він наніс позивачці тілесні ушкодження, у звязку з чим вона звернулася із відповідною заявою до правоохоронних органів. За даним фактом відкрито кримінальне провадження.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.2003 року у виконкомі Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 11.

Від шлюбу у сторін народилося четверо дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які згідно довідки виконкому Великокопанської сільської ради від 12.05.2016 року за № 02-13/158 знаходяться на утриманні та вихованні позивачки.

Причиною розірвання шлюбу стала поведінка відповідача, який не піклується про добробут сімї, зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані влаштовує сварки, погрожує позивачці та дітям фізичною розправою, виганяє їх з будинку, що є власністю батька позивачки.

Відповідач застосував по відношенню до позивачки фізичну силу, що стверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.11.2016 року, тому подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам дітей.

Крім того відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сімї і весь тягар по утриманню та вихованню спільних дітей несе позивачка.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін.

У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

Крім того відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище, тому суд приходить до переконання, що дана вимога позивачки підлягає задоволенню.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.

За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач є молодою, здоровою людиною, інших дітей та утриманців, крім спільних дітей з позивачкою не має, а тому суд вважає, що він як батько зобовязаний брати участь в утриманні дітей.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою вимог, які оцінені судом в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач офіційно не працевлаштований, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., які відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню на її користь із відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, укладений 12.10.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований у виконкомі Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 11 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище «Сідак».

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання дітей синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 500 (пятсот) гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 20.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят однієї) гривні 20 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят однієї) гривні 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_9