Справа № 367/1918/15-ц Головуючий у І інстанції Кухленко Д. С.
Провадження № 22-ц/780/6064/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 45 15.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2. ОСОБА_4 про визнання осіб таким, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до чуду з позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок і земельна ділянка площею 0,1262 га по вул. 8-го Березня, 13 у смт. Коцюбинське Київської області.

Із 2004 року по 2013 рік позивач перебував у шлюбі із ОСОБА_2, який розірвано за рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.04.2013 р. у справі № 367/414/13-ц.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2

До січня 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_4 проживали у будинку позивача.

27.12.2013 р. зареєстровано шлюб між позивачем і ОСОБА_5 У буднику на даний час відповідач проживає зі своєю дружиною ОСОБА_5, та її двома дітьми - ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Оскільки, позивач має дружину і свою сімю, а спільного господарства, спільного проживання, спільного бюджету із відповідачами немає, відповідачі не проживають у будинку більше одного року, але вони до цього часу зареєстровані в будинку просив позовні вимоги задовольнити і позбавити відповідачів права користування нею.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2016 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_2, ОСОБА_4, права користування жилим приміщенням, який знаходиться за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. 8-березня, буд. № 13.

Стягнуто із ОСОБА_2 на корись ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у позові, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок і земельна ділянка площею 0,1262 га по вул. 8го Березня, 13 у смт. Коцюбинське Київської області (а.с. 4)

Із 2004 р. до 2013 р позивач перебував у шлюбі із ОСОБА_2, який розірвано за рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.04.2013 р. у справі № 367/414/13-ц (а.с, 5).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2 (а.с. 78). Д

До січня 2014 р. ОСОБА_2 і ОСОБА_4 проживали у будинку позивача. 27.12.2013 р. зареєстровано шлюб між позивачем і ОСОБА_5 У буднику зараз проживає зі своєю дружиною, ОСОБА_5 із їхніми двома дітьми - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Позивач має дружину і свою сімю, спільного господарства, спільного проживання, спільного бюджету із відповідачами немає.

Відповідачі не проживають у будинку, але вони до цього часу зареєстровані, особистого майна в будинку не мають.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що шлюб з відповідачем розірвано в 2013 року, вона не є членом сім'ї позивача і не має підстав користуватися його будинком. Відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування спірним житлом.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Законним і обґрунтованим, відповідно до ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1, 4 ст. 156 ЖК України, передбачено, що члени сімї власника жилого будинку проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сімї власника будинку належать особи, зазначені цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони займають право займати, визначається його власником.

Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Встановлено, що відповідачі зареєстровані та вселені по вул. 8го Березня, 13 у смт. Коцюбинське Київської області як члени сімї власника будинку, яким є позивач.

Угоди при вселенні членів сімї про порядок користування цим приміщенням не укладалось, не укладалось і угоди про безоплатне користування цим житлом та будь-якої іншої угоди, про що доказів в матеріалах справи не має.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 квітня 2014 року, що 10 вересня 2014 року набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні власністю та виселення без надання іншого житла, у задоволені позову відмовлено.

Даним рішенням встановлено той факт, що відповідачі із січня 2014 року не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 через те, що позивач на вхідних дверях будинку змінив замки і вказані обставини відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняються від доказування.

Звернувся позивач до суду із вказаним позовом 20.03.2015 року.

З викладеного вбачається, що після припинення сімейних відносин відповідачі права користування будинком, як колишні члени сімї його власника не втратили.

Не втратили вони його і через відсутність їх понад рік у спірному будинку, оскільки не проживають в ньому через поважні причини, оскільки відповідач чинить в цьому перешкоди.

За таких обставин підстави, передбачені ст.. 405 ЦК України, якими обґрунтовуються позовні вимоги, для виселення відповідачів відсутні, що вказує на недоведеність позову.

Вказані обставини та вимоги закону залишилися по за увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи в звязку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2. ОСОБА_4 про визнання осіб таким, що втратили право на користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді