АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6823/16 Головуючий 1 інстанції: Федорова О.В.
Справа № 645/3457/16-ц Доповідач: Коровін С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коровіна С.Г.

суддів - Коваленко І.П., Довгаль А.П.,

при секретарі - Личак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання рішення комісії із трудових спорів незаконним, про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому просив суд визнати рішення комісії із трудових спорів регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 07.07.2016 року (протокол № 2 засідання комісії від 07.07.2016) таким, що суперечить чинному законодавству, та скасувати його; визнати незаконним наказ начальника регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 05 травня 2016 року № 144 про накладення на нього дисциплінарного стягнення - догани та зобов'язати начальника філії скасувати цей наказ.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до наказу начальника регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 05 травня 2016 року № 144 до нього, начальника відділу нагляду за об'єктами підвищеної небезпеки служби охорони праці регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», було застосовано стягнення за порушення трудової дисципліни - оголошено догану за неналежне виконання п. 1.1 своїх посадових обов'язків в частині дотримання в своїй трудовій діяльності вимог Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», у зв'язку з неподанням декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік до відділу кадрів станом на 29.04.2016 року, що є порушенням вимог статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Проте, позивач вважає, що він не є суб'єктом декларування відповідно до статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого розповсюджується вимоги статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», тому не зобов'язаний щорічно подавати за місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік. З огляду на викладене вважає незаконним оголошення йому догани, оскільки трудову дисципліну в частині дотримання в своїй трудовій діяльності вимог законів України він не порушував.

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Матеріали справи містять клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності (а.с. 44).

Представники відповідача за довіреністю Прядка В.О., Перець С.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що державне підприємство «Укрзалізниця», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», є юридичними особами публічного права, а ОСОБА_1 протягом 2015 року був їх працівником та за своєю посадовою інструкцією виконував, зокрема, організаційно-розпорядчі обов'язки, у зв'язку з чим вважали, що позивач є суб'єктом декларування, до обов'язку якого входить подання у встановлений законом строк декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік. Крім того, представники вважали, що позивач обґрунтовано був притягнений до дисциплінарної відповідальності на підставі Закону України «Про запобігання корупції» та внутрішніх нормативних актів. У зв'язку з наведеним, представники відповідача просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким скасувати наказ начальника регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про оголошення догани, стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування скарги зазначив, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано те, що відповідач, на думку апелянта, не надав жодного належного і допустимого доказу тому, що ОСОБА_1 був суб'єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 19.03.2013 року був призначений на посаду начальника відділу нагляду за об'єктами підвищеної небезпеки охорони праці Державного підприємства «Південна залізниця» згідно з наказом № 290/ОС від 19.03.2013 року. 01.12.2015 року Державне підприємство «Південна залізниця» реорганізовано шляхом злиття у публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» та утворено регіональну філію «Південна залізниця» відповідно до Закону України від 23.02.2012 року № 4442-ІV, постанови КМУ від 25.06.2014 № 200, рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2016 року протокол № 1, наказу в.о. начальника регіональної філії «Південна залізниця» від 01.12.2015 року № 01/ОС .

Відповідно до вказаного наказу регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 01.12.2015 року № 01/ОС по особовому складу, з 01.12.2015 року трудовий договір з начальником відділу ОСОБА_1 продовжено у регіональній філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Наказом начальника регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 05.05.2016 року № 144 начальнику відділу нагляду за об'єктами підвищеної небезпеки служби охорони праці регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання п. 1.1 своїх посадових обов'язків в частині дотримання в своїй трудовій діяльності вимог законів України, а саме - Закону України Про запобігання корупції» та Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності з посиланням на те, що ним не подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік до відділу кадрів станом на 29.04.2016 року, що є порушенням вимог статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». При цьому наказом визначено, що він є суб'єктом декларування відповідно до статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого розповсюджуються вимоги статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Посилання позивача на те, що він не є суб'єктом декларування і не зобов'язаний надавати відповідну декларацію, викладені ним у пояснювальній записці на ім'я начальника філії від 18.04.2016 року та позовній заяві обґрунтовано не прийняті до уваги судом першої інстанції. Не спростовують висновків суду доводи апеляційній скарзі та особисті пояснення позивача в апеляційному суді.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» встановлено, що суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції» до суб'єктів декларування, зокрема, відносить осіб, що зазначені у підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, а саме посадових осіб юридичних осіб публічного права.

Юридичні особи - державне підприємство «Південна залізниця» і її правонаступник - публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», працівником яких протягом 2015 року був позивач, є юридичними особами публічного права.

Термін посадова особа визначено у ст. 364 КК України,відповідно до змісту якої до згаданої категорії віднесено осіб, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Аналогічну думку в листі від 11.03.2014 № 1050-0-4-14-1111 «Щодо застосування антикорупційного законодавства» висловило і Міністерство юстиції України, наголосивши, що для вирішення питання, чи є особа посадовою, слід виходити з правозастосовної практики, згідно з якою головним критерієм віднесення особи до кола посадових осіб є наявність у неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Адміністративно-господарські обов'язки - це обов'язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном. Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово- господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Про наявність у позивача, як у начальника відділу нагляду за об'єктами підвищеної небезпеки Служби охорони праці, організаційно-розпорядчих обов'язків свідчать пункти 2.1, 2.3, З.З., 3.5. та 3.8 його посадової інструкції, яка затверджена начальником служби охорони праці ДП «Південна залізниця» ОСОБА_5, з якою позивач ознайомився 19.03.2013 року, що підтверджено особистим підписом. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що посада, яку займав позивач відповідає ознакам посади займаючий яку є суб'єкта декларування, відповідно до діючого законодавства України.

Зазначене спростовує твердження позивача про те, що він не є суб'єктом декларування та підтверджує його обов'язок, як суб'єкта декларування, подати у встановлені законодавством порядку і терміни декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону,притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов'язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов'язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Таким чином, Закон України «Про запобігання корупції» встановлює можливість притягнення посадових осіб юридичних осіб публічного права до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до пункту 1.1. посадової інструкції ОСОБА_1, в своїй діяльності він зобов'язаний керуватися, зокрема, законами України та іншими нормативними актами.

Пунктом 4 посадової інструкції позивача передбачено, що він, відповідно до діючого законодавства, несе відповідальність за невідповідність прийнятих рішень вимогам діючого законодавства, нормативних актів.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що наказом начальника ДП «Південна залізниця» від 23.06.2015 року №137/Н була затверджена та введена в дію Антикорупційна програма державного підприємства «Південна залізниця», належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи.

Згідно з пунктом 4.3. наведеної Антикорупційної програми посадові особи залізниці зобов'язані подавати декларацію про доходи, витрати, майно та зобов'язання фінансового характеру за минулий рік згідно з чинним законодавством, а пункт 13.1 наголошує, що дисциплінарні стягнення можуть бути накладені на працівників залізниці, які допустили порушення чи неналежне виконання вимог антикорупційного законодавства, відповідно до норм трудового законодавства з урахуванням встановленого на залізниці порядку.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: звільнення; догана.

Враховуючи обставини правопорушення, колегія судів вважає, що до позивача правильно застосовано стягнення у вигляді догани. Безпідставності або необґрунтованості наказу про дисциплінарне стягнення позивач не довів.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач був правильно притягнений до дисциплінарної відповідальності, у зв'язку з чим обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання рішення комісії із трудових спорів незаконним, про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія суддів погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -