АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7891/16 Справа № 204/4176/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Дніпро

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Калиновського А.Б., Прозорової М.Л.,

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Управління-служба у справах дітей Красногвардійської районної ради у м.Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2016 року позивач звернулася до суду з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4.

Позов обґрунтовано тим, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, від якого народилися малолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З відповідачем вони розлучені, діти проживають з матір'ю.

Рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти, які він не сплачує та має заборгованість у розмірі 22389,94 грн. Відповідач не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами та станом здоров'я. Всі питання щодо виховання дітей вирішує позивач самостійно. Діти знаходяться на її повному утриманні. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, вона розцінює як ухилення від виховання дитей батьком, свідомого нехтування своїми обов'язками, підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до батьківських обов'язків.

Ухвалою суду першої інстанції до участі в справі залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в якості третьої особи.

Відповідач позов не визнав, вказав, що позивач має особисті неприязливі відносини до нього. Шлюбні відносини припинені з її ініціативи, оскільки, він не хотів розривати шлюб, до останнього намагався зберегти сім'ю. Він дуже часто буває відсутнім за місцем свого проживання, з приводу того, що має професію артист. Часто перебуває у гастрольних турах, що підтверджується документами в матеріалах справи. З цього ж приводу він не має можливості постійно відвідувати своїх дітей та брати участь в їх вихованні. Більш того позивач виставила його в світлі «ман'яка» бо він начеб то «висліджував» своїх же дітей, про що написала відповідну заяву до правоохоронних органів. Саме там відповідач пояснив, що він не висліджує своїх дітей, а хоче бачитися з ними та приймати участь в їх вихованні, бо є їхнім батьком і дуже їх любить та не збирається від них відмовлятися. Слідчим не було виявлено ніяких правопорушень із сторони відповідача.

Статтею 164 Сімейного кодексу України визначено виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, але відповідач вважає, що він не підпадає не під один із пунктів, бо забирав своїх дітей з пологового будинку, не має намірів та мотивів ухилятися від обов'язку виховання своїх дітей, не поводиться жорстоко з дітьми, не є алкоголіком або наркоманом, не вдається до експлуатації своїх дітей, не був засуджений за вчинення правопорушення по відношенню до дітей. Усе своє життя він займається спортом, має певні досягнення- кандидат в майстри спорту та чемпіон України з фігурного катання. Він морально стійка людина, не вживає спиртних напоїв, не вживає наркотиків, не знаходиться на обліку у психіатра, не має в наявності приводів до міліції за будь-які правопорушення або антисоціальну поведінку.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, вимоги позивача не підтримує.

Прокурор Козакевич Ю.О. позовні вимоги позивача підтримала.

Рішенням суду І інстанції в позові відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити вимоги.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заявлених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарги не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 02 лютого 2011 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 145 від 02 лютого 2011 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 09 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1033 від 09 жовтня 2012 року.

Діти проживають разом із матір'ю. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року по цивільній справі № 204/8413/2014-ц з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з 24 листопада 2014 року.

Станом на теперішній час, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно до довідок, виданих Комунальним закладом освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 309» Дніпропетровської міської ради, який відвідують діти, з березня 2016 року по теперішній час їхній батько до дошкільного навчального закладу не з'являвся, навчанням та вихованням дітей не цікавився.

Відповідач заперечував проти вказаних обставин оскільки, він бажає спілкуватися з дітьми та піклуватися про них, але позивач чинить перешкоди у спілкуванні дітей з батьком та викликає поліцію.

Позивач погодилась з тим, що вона чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.) роз'яснено, що позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В пункті 18. Постанови зазначено, що відповідно до статті 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав може звернутися один із батьків. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, а також виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність позивачем підстав, з якими закон пов'язує можливість позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду першої інстанції, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Управління-служба у справах дітей Красногвардійської районної ради у м.Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: В.О. Тамакулова

Судді: А.Б. Калиновський

М.Л. Прозорова