Справа № 583/2824/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі судового засідання Зубатовій І.В.,

за участю осіб, які приймають участь у справі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного центру зайнятості, Охтирського міськрайонного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.09.2016 р. звернулася до суду з позовом прохаючи визнати протиправним та скасувати наказ про звільнення з посади № 126-к від 15 серпня 2016 року; поновити її на посаді заступника директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості з 16 серпня 2016 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 серпня 2016 року по день поновлення на роботі; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

Вимоги мотивує тим, що наказом Сумського обласного центру зайнятості № 94-к від 10.06.2016 року її поновлено на роботі на посаді провідного юрисконсульта Охтирського міськрайонного центру зайнятості за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2016 року з допуском до роботи з 13 червня 2016 року, в цей же день 13 червня 2016 року наказом Сумського обласного центру зайнятості № 51 її було попереджено про наступне вивільнення. 15 серпня 2016 року наказом Сумського обласного центру зайнятості за № 126-к позивача звільнено з роботи у звязку зі скороченням штату у відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому, підставою нового скорочення та послідуючого звільнення за п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) став наказ Сумського обласного центру зайнятості №118 від 28.10.2015, - на підставі якого відбувалось попереднє скорочення її з посади у лютому 2016 року. Вважає, що її звільнили незаконно, оскільки після поновлення згідно судового рішення, повинна була бути створена нова структура, з уведенням посад які утворились після поновлення. Так як, ця кількість не відповідала вимогам наказу № 118, роботодавець повинен був вжити заходів, що приведення у відповідність структури Охтирського центру зайнятості посадам та кількості працівників затверджених наказом № 118, та розпочати нову процедуру скорочення. Повторне проведення скорочення чисельності штату працівників базових центрів зайнятості у відповідності до вищевказаного наказу є незаконним. При повторному скороченні, роботодавцем знову були знівельовані вимоги чинного законодавства щодо переважного права на залишення на роботі та вимоги щодо кваліфікаційних вимог працівників базових центрів зайнятості. Після поновлення на роботі на підставі судового рішення роботодавцем було проігноровано, встановлені по справі № 583/866/16-ц обставини щодо обовязковості вищої освіти відповідного професійного спрямування на посади провідних спеціалістів в Охтирському центрі зайнятості. При повторному попередженні було залишено двох працівників які не мають вищої освіти. Вказана обставина призвела вже до умисного недотримання роботодавцем вимог п. 2 ст. 40 КЗпП України в частині залишення на роботі працівників після виявленої невідповідності працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, попередивши про вивільнення працівників з достатнім рівнем кваліфікації. Згідно наказу Сумського обласного центру зайнятості № 51 від 13.06.2016 року попередження про наступне вивільнення стосувалося тільки трьох осіб, а не всього колективу Охтирського МРЦЗ. Тобто Сумським обласним центром зайнятості були раніше відібрані кандидатури для наступного звільнення без врахування переважного права. Також у наказі Сумського обласного центру зайнятості за № 51 про попередження про наступне вивільнення не вказано, що скорочується саме її посада провідного юрисконсульта, яка повинна бути введена наказом Сумського обласного у центру зайнятості про внесення зміни до штатного розпису Охтирського МРЦЗ. Після набрання законної сили рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2016 року по справі № 583/866/16-ц в частині негайного поновлення її на роботі. Отже скорочується не посада. Крім того, відповідно до письмових пропозицій у працевлаштуванні Сумським обласним центром зайнятості їй були запропоновані вакансії по базовим центрам зайнятості області та одна вакантна тимчасова посада провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями на період відпустки у звязку з вагітністю та пологами по Охтирському МРЦЗ. Разом з тим, на думку позивача пропонування вказаних посад, не є належним виконанням вимог ст.49-2 КЗпП України з боку роботодавця, бо службі зайнятості неможливо перевести працівника на посаду без подання керівника центру зайнятості в якому є вакансія. Також після поновлення на посаді провідного юрисконсульта вона не мала змоги виконувати покладені на неї функції передбачені посадовою інструкцією провідного юрисконсульта, а виконувала іншу роботу. У звязку з викладеним вона перенесла моральні страждання, хвилювання з даного приводу, тому моральну шкоду оцінює в 7000 грн. Також вважає, що відповідач повинен сплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали заявлені вимоги та підтвердили викладені в позовній заяві обставини. Вважають звільнення незаконним, на їх думку роботодавець повинен був створити нову структуру, з введенням посад, які утворилися після поновлення та розпочати нову процедуру скорочення.

Представник Сумського обласного центру зайнятості ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що на негайне виконання рішення Охтирського міськрайонного суду від 26 травня 2016 року ОСОБА_1 було поновлено на роботі. Відповідачем дане рішення суду виконане, в трудову книжку позивача внесений запис (поновлено на попередній посаді на підставі наказу № 93-к від 10.06.2016 року), про що мається постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. На даний час не скасований жоден із наказів про скорочення Сумського обласного центру зайнятості, факт скорочення посади юрисконсульта не визнавався незаконним, не відмінений штатний розпис Охтирського центру зайнятості, який діяв із 10 грудня 2015 року, і в ньому не було й на даний час немає посади юрисконсульта. Апеляційним судом Сумської області ухвалено рішення про скасування рішення Охтирського міськрайонного суду та ухвалене нове про відмову в задоволенні цих вимог. У день поновлення ОСОБА_1 на роботі 13 червня 2016 року її відразу ж попередили про наступне вивільнення у звязку зі скороченням штатів та запропонували на той час вакантні посади по області і наявну на той час тимчасову посаду провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Охтирського МРЦЗ. Однак від зазначених пропозицій та відмовилась. Тому через два місяці позивача звільнено з роботи наказом № 126-к від 15 серпня 2016 року у звязку зі скороченням штатів по ст. 40 п. 1 КЗпП України. Вважає, що звільнено ОСОБА_1 законно, тому просила в позові відмовити.

Директор Охтирського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_4 проти позову заперечувала та пояснила, що відповідно до наказу Державної служби зайнятості від 22 жовтня 2015 року № 206 «Про затвердження граничної чисельності працівників державної служби зайнятості» наказом директора Сумського центру зайнятості № 118 від 28.10.2016 року затверджено структуру та зміни до штатних розписів базових центрів зайнятості Сумської області, у звязку з чим по Охтирському міськрайонному центру зайнятості кількість штатних посад скоротилася із 25 до 20. При цьому, виведено 7 посад, у тому числі і посаду заступника директора, якого було звільнено 22 лютого 2016 року по ст. 40 п. 1 КЗпП України. Однак, на виконання рішення Охтирського міськрайонного суду від 26 травня 2016 року поновлено позивача на роботі з 13 червня 2016 року та в цей же день попереджено про наступне вивільнення через два місяці на підставі ст. 49-2 КЗпП України. ОСОБА_1 було запропоновано іншу тимчасову вакантну посаду у Охтирському МРЦЗ від якої та відмовилась і через це наказом від 15 серпня 2016 року звільнено по ст. 40 п. 1 КЗпП України. Вважає звільнення законним, просила в позові відмовити.

Суд уважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта Охтирського МРЦЗ, в подальшому переведено на посаду провідного юрисконсульта, що підтверджується копією трудової книжки, наказом про призначення № 193 від 28.12.2007 року.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 22.10.2015 р. № 206 «Про затвердження граничної чисельності працівників державної служби зайнятості» наказом Сумського обласного центру зайнятості № 118 від 28.10.2015 року затверджено структуру та зміни до штатних розписів базових центрів зайнятості Сумської обласної служби зайнятості.

Відповідно до зміни до штатного розпису Охтирського міськрайонного центру зайнятості на 2015 рік від 28.10.2015 р., зазначено, що було затверджено 25 штатних посад, з яких виводяться 7, в тому числі, провідний юрисконсульт, та вводяться 2 посади: заступник директора-начальник відділу взаємодії з роботодавцями та фахівець з питань зайнятості І категорії відділу активної підтримки безробітних, що підтверджується матеріалами справи.

Наказом Сумського обласного центру зайнятості № 133 від 30.11.2015 року введено у дію зміни до штатних розписів, скорочення штату та зміну істотних умов праці працівників Сумської обласної служби зайнятості, згідно якого наказано ввести в дію з 10.12.2015 р. зміни до штатних розписів центрів зайнятості Сумської обласної служби зайнятості, зобовязано посадових осіб Сумської обласної служби зайнятості провести всі заходи, повязані зі скороченням штату та зміною істотних умов праці, відповідно до ст. 49-2 КЗпП: попередити працівників про можливе майбутнє вивільнення до 10.12.2015 р., відповідно до ст. 43 КЗпП отримати згоду профспілкового органу, членом якого є працівник.

09.12.2015 ОСОБА_1, попереджено про можливе майбутнє вивільнення, у звязку з затвердженням та веденням в дію з 10.12.2015 року штатного розпису та граничної численності працівників Сумської обласної служби зайнятості за п. 1, ч. 1, ст. 40 КЗпП України. Зазначено, що станом на 1 грудня 2015 року вакантних посад, які можна було б їй запропонувати, немає. У разі появи вакансій їй буде додатково надана письмова пропозиція щодо переведення або працевлаштування.

Відповідно до наказу Сумського обласного центру зайнятості №32-к від 19.02.2016 р. ОСОБА_1 звільнена з посади провідного юрисконсульта Охтирського МРЦЗ у звязку з скороченням штату працівників за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, про що внесено запис до трудової книжки позивача.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 26.05.2016 р. був визнаний незаконним та скасований наказ № 32-к від 19.02.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного юрисконсульта Охтирського міськрайонного центру зайнятості. Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного юрисконсульта Охтирського міськрайонного центру зайнятості з 20 лютого 2016 року.

На негайне виконання зазначеного рішення суду наказом Сумського обласного центру зайнятості № 94-к від 10.06.2016 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді провідного юрисконсульта Охтирського МРЦЗ із 20 лютого 2016 року.

Наказом Сумського обласного центру зайнятості № 51 від 13.06.2016 року ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення через два місяці на підставі ст.49-2 КЗпП України, про що її ознайомлено під розписку.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області від 23.06.2016 року закінчено виконавче провадження № 51279356 щодо поновлення зазначеної особи на посаді.

Згідно наявних у матеріалах справи матеріалів ОСОБА_1 надавались пропозиції щодо працевлаштування на вакантні посади до центрів зайнятості Сумської обл. та на тимчасову вакантну посаду у Охтирському МРЦЗ.

Наказом Сумського обласного центру зайнятості № 126-к від 15.08.2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади провідного юрисконсульта Охтирського МРЦЗ 15 серпня 2016 року у звязку з скороченням штатів по п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно рішення Апеляційного суду Сумської обл. від 15.09.2016 р. рішення суду першої інстанції було скасоване. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

15.09.2016 р. директором Сумського обласного центру зайнятості було видано наказ за №142-к про скасування наказів Сумського обласного центру зайнятості №94-к від 10.06.2016 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1А.» та №126-к від 15.08.2016 р. «Про звільнення ОСОБА_1А.».

Як встановлено судом, що відповідно до наказу Сумського обласного центру зайнятості від 28 жовтня 2015 року за № 118 затверджено нову структуру та внесено зміни до штатних розписів базових центрів зайнятості Сумської області, якими є міські, районні та міськрайонні центри.

Зазначені зміни до штатних розписів базових центрів зайнятості введено в дію з 10 грудня 2015 року у тому числі і по Охтирському міськрайонному центру зайнятості, за якими кількість штатних посад скорочується з 25 до 20. При цьому виведено 7 посад у тому числі і посада провідного юрисконсульта, яку обіймала позивач, та введено дві нові посади, а саме заступника директора начальника відділу взаємодії з роботодавцями та фахівця І категорії з питань зайнятості відділу активної підтримки безробітних.

Згідно ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 цього Кодексу звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року розяснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

За змістом ст. 64 Господарського кодексу України підприємство (роботодавець) має право самостійно визначати організаційну структуру, а також встановлювати чисельність працівників та штатний розпис.

Зокрема, згідно пунктів 1, 2, 6 розділу І, пунктів 3-5 розділу V Положення про державну службу зайнятості (в редакції чинній на час вирішення спору у цій справі) центральний апарат Служби, регіональні (обласні) та базові (міські, районні, міськрайонні) центри зайнятості є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, кутові штампи і печатки із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом згідно ЄДРПОУ, інші печатки та штампи за потреби.

Базовий центр зайнятості очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади Головою Служби, за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації.

Директор базового центру зайнятості може мати заступників. Призначення заступників директора та заступників директора - начальників відділів здійснюється директором регіонального центру зайнятості за поданням директора базового центру зайнятості.

Директор базового центру зайнятості здійснює керівництво діяльністю цього центру та несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань та функцій, ефективну роботу центру, цільове використання коштів Фонду в межах затвердженого кошторису видатків, належне використання виділеного у розпорядження центру майна і матеріальних цінностей, виконання наказів і доручень Голови Служби та директора регіонального центру зайнятості.

Директор базового центру без доручення діє від імені центру, представляє його інтереси у взаємовідносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, об'єднаннями громадян тощо, укладає договори, видає довіреності на представництво інтересів центру.

Структура та штатний розпис базового центру зайнятості затверджуються директором відповідного регіонального центру зайнятості в межах затвердженої директором регіонального центру зайнятості граничної чисельності.

Кошторис видатків базового центру зайнятості затверджується директором регіонального центру зайнятості в межах кошторису видатків регіонального центру зайнятості.

Сумський обласний центр зайнятості та Охтирський міськрайонний центр зайнятості є окремими юридичними особами централізованої системи державної служби зайнятості України, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємців та організацій України з кодами : 03491406 та 21112909 відповідно.

Відповідно до штатного розпису Охтирського міськрайонного центру зайнятості, затвердженого наказом Сумського обласного центру зайнятості № 118 від 28.10.2016 року та введеного в дію наказом № 133 від 30.11.2015 року посада провідного юрисконсульта відсутня.

Приймаючи на роботу осіб роботодавець має право пропонувати вакантні посади на власний розсуд, виходячи з їх кількості, кваліфікації, кандидатів, характеристики попередньої роботи, завдань та інтересів служби.

Як встановлено судом, у звязку зі скороченням штатів відсутні вакантні посади в Охтирському міськрайонному центрі зайнятості, які можна було б запропонувати ОСОБА_1, окрім однієї тимчасової посади на період декретної відпустки іншого працівника, від якої та відмовилась. Ця обставина визнається самим позивачем та підтверджується матеріалами справи.

Доводи позивача та його представника, викладені в позові суд не може прийняти до уваги, оскільки, викладене вище дає суду підстави дійти висновку, що роботодавцем при звільненні з посади ОСОБА_1 15 серпня 2016 року дотримані передбачені діючим законодавством вимоги, право позивача не порушено, тому позов не ґрунтується на законі.

Не можна погодитися з доводами позивача та його представника, що нібито роботодавець мав би створити нову структуру і штатний розпис на виконання рішення суду про поновлення на роботі, оскільки роботодавець відповідно до вимог діючого законодавства самостійно вирішує питання щодо створення структури і штатної чисельності працівників, це внутрішня діяльність роботодавця і суд не може в неї втручатися.

Тому суд погоджується із доводами представників відповідачів, що при звільненні ОСОБА_1 15 серпня 2016 року роботодавцем дотримано всіх вимог закону.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю за необґрунтованістю вимог.

На підставі викладеного, ст. 21, 32, 33, 40, 49-2 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 217, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумського обласного центру зайнятості, ОСОБА_5, Охтирського міськрайонного центру зайнятості, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк із дня проголошення рішення апеляційної скарги, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_6