РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

Справа № 643/5745/16-ц

Провадження № 2/643/4040/16

30.11.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

гловуючого- судді Ференчук О.В.

при секретарі - Петровій О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем і у них є неповнолітня донька. У зв'язку з тим, що відповідач ніякої матеріальної допомоги по утриманню дитини не надавав, то вона була вимушена звернутися до Московського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення аліментів, який було задоволено в повному обсязі. Подружнє життя не склалось і шлюб між нею та відповідачем було розірвано у 2010 році. Відповідач не виконує рішення суду та не сплачує аліменти, заборгованість станом на 01.12.2015 року складає суму 56738,12 грн. Відповідач матеріальної допомоги на утримування дочки не надає, його не цікавило і не цікавить життя і подальша доля його дочки, він умисно ухиляється від виконання своїх зобов'язань, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дочки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дочкою взагалі, що так необхідно для її нормального самоусвідомлення, не надає дочці доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дочкою загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтерес до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання донькою освіти, у зв'язку з чим позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач про час і дату розгляду справи повідомлений повісткою. Але в судове засідання не з'явився без поважних причин, заяви про перенос розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю до суду не подавав.

Зі згоди позивачки суд розглядає справу за відсутністю відповідача у заочному судовому засіданні.

Третя особа до судового засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала.

Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

В п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 він 30 березня 2007 року з наступними змінами "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначається, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до ст. 13 Сімейного кодексу України частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.10.2004 року.

Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, яке було видане 04.01.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 14 (а.с. 8 ).

Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.10.2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 липня 2006 року і до її повноліття (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2, виданого 01.06.2010 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №162 від 01.06.2010 року (а.с. 11).

ОСОБА_2 04.02.2014 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 04.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 94.

Неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою наданою КП "Жилкомсервіс" Дільниця №56 від 26.04.2016 року №1390, однак фактично мешкає разом з матір'ю без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою наданою ЖБК «Холодногірський»" від 27.04.2016 року №85.

Згідно Акту обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_2, який складений комісією у складі головного спеціаліста служби у справах дітей Холодногірського району Суровою Ю.В., головного спеціаліста служби у справах дітей Холодногірського району Сазоновою М.В. та затвердженого т.в.о. начальника служби у справах дітей Холодногірського району Л.Ю. Путінцевою від 19.08.2016 року, матір'ю дитини та вітчимом створені всі належні умови для проживання та виховання малолітньої ОСОБА_4 Батько дитини з донькою відносин не підтримує, аліменти на утримання доньки не сплачує.

В листі ХД Поштамт - центр поштового зв'язку №1 від 28.12.2015 року №09-07-2417 зазначено, що згідно виробничих документів відділення поштового зв'язку Харків-110, на ім'я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, за період з січня 2015 року по грудень 2015 року грошові перекази в оплаті не значяться.

Згідно листа ХД Поштамт - центр поштового зв'язку №1 від 13.05.2016 року №09-07-590 вбачається, що перевіркою виробничих документів відділення поштового зв'язку Харків-110 за період з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року поштові перекази на ім'я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в оплаті не значаться.

Батько дитини ОСОБА_3 ухиляється від сплати аліментів, утворилася заборгованість по аліментам у розмірі 64418,12 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_3, наданим державним виконавцем Московського відділу м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 16.08.2016 року №21-30/ДВ-18 (а.с. 12-13).

З довідки, виданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №361 комбінованого типу Харківської міської ради» від 03.12.2015 року №223, вбачається, що ОСОБА_4, 2004 р.н., дійсно відвідувала КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №361 комбінованого типу Харківської міської ради» з січня 2007 року по травень 2011 року. Вихованням дитини протягом всього цього часу займалася мати ОСОБА_2; батько ОСОБА_3 не приводив та не забирав дитину з дитсадка, не був присутнім на батьківських зборах, Днях відкритих дверей, не сплачував кошти за харчування дитини (а.с.17).

Згідно довідки, виданої Харківською гімназією №43 Харківської міської ради Харківської області від 03.12.2015 року №762 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчалася в Харківській гімназії №43 з 01.09.2011 року по 22.06.2025 року; вихованням дитини займалася мати, ОСОБА_2; за період навчання доньки батько, ОСОБА_3, навчанням та вихованням дитини не цікавився, навчальний заклад не відвідував.

З характеристики наданої КПСМНЗ «Дитяча музична школа ім. В.А. Моцарта» ОСОБА_4 навчається в ДМШ №15 ім. В.А. Моцарта на фортепіанному відділенні з 1 класу; мати постійно слідкує за навчанням доньки, відвідує академічні концерти, іспити; на протязі навчання ОСОБА_4 батько дитини жодного разу школу не відвідував, навчанням доньки не цікавився.

Згідно Характеристики Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 Харківської міської ради ОСОБА_4 навчається у школі з п'ятого класу; мати ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_7 приділяють належну увагу вихованню дівчини, цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання в сім'ї, надають допомогу класному керівникові, регулярно відвідують школу; біологічний батько, ОСОБА_3, не відвідує батьківських зборів, не контролює успішність і поведінку своєї дочки в школі.

Згідно відповіді КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19» від 29.04.2016 року №01-08/117, доглядом за дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, турботою і лікуванням займається тільки мати дитини; біологічний батько - ОСОБА_3 з дитиною не відвідував медичний заклад, при огляді хворої дитини вдома з нею не знаходився, станом здоров'ям дитини не цікавився.

Відповідно до Психологічного висновку «Центру психології та логопедії «Старт» від 09.09.2016 року, психоемоційні особливості дитини знаходяться у межах нормативного розвитку. Відповідають віковим особливостям та свідчать про задовільний рівень соціальної та психологічної адаптації. Психоемоційний стан дитини стабільний. ОСОБА_4 знаходиться у психологічно благополучному психоемоційному стані та переживає емоційний комфорт і почуття захищеності. Відсутні тенденції до неадекватних емоційних реакцій, конфліктності, порушенням контактів з оточуючими. ОСОБА_4 знаходиться у емоційному контакті з матір'ю. Відчуває до неї емоційну прихильність. У відносинах з нею відчуває захищеність та емоційну близькість. Має місце значний позитивний психоемоційний зв'язок Відносини з нею важливі для дитини, та вона переживає їх як психологічно благополучні. Батько не ідентифікується для ОСОБА_4 зі значною постаттю, відсутнє вираження потреби у взаємодії. Дитина відчуває до батька негативно забарвлені емоції слабкої інтенсивності, присутні ознаки емоційного відчуження. ОСОБА_4 має суттєвий емоційний зв'язок з вітчимом, наділяє його соціальною роллю батька. У відносинах з ним відчуває психологічний комфорт та емоційну близькість. Вважає його авторитетною фігурою. Відчуває до нього емоційну прихильність. Ці відносини важливі для дитини. На даний момент дівчинка не відчуває потреби у спілкуванні с батьком ОСОБА_3. У відносинах з батьком властиве прагнення до уникнення контакту з ним. За даними діагностики дитина на даний момент не бажає підтримувати відносини з батьком.

Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 17.10.2016 року №624 Управління служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 54-57).

Відповідач не цікавиться життям дочки не приймає ніякої участі в її вихованні і розвитку, не піклується про її здоров'я, не забезпечує здобуття нею освіти, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків, встановлених ст. 150 СК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Враховуючи, що позивачем було доведено, що відповідач тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не турбується про неї, при цьому суду не надано доказів у підтвердження того, що відповідач цього не робив з поважних причин, тому суд вважає, що він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося і після пред'явлення даного позову, суд не вважає можливим обмежитися попередженням відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, а вважає, що відповідач повинний бути позбавлений батьківських прав.

Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Суд застосовує крайню міру, позбавивши ОСОБА_3 батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 13, 19, 141, 150, 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження місто Харків, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а якщо позивач не брав участі в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду може подати до районного суду заяву про перегляд заочного рішення.

Суддя Ференчук О.В.