Справа № 405/2299/15-ц
УХВАЛА

"16" червня 2016 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвоката : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересована особа: ПАТ «Альфа-Банк», -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулась в суд із скаргою на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції в якій просила визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною і зобов»язати усунути порушення її прав шляхом зупинення електронних торгів та надання їй результатів оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності суб»єктом господарювання належної їй квартири, що знаходиться по вулиці Дзержинського (Чміленка) в будинку 92 м. Кіровограда, загальною площею 26 кв.м. Уточнивши вимоги скарги просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 22.09.2015 року № 405/2299/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість; визнати дії державного виконавця Ленінського ВДВС м. Кіровограда ГТУЮ в Кіровоградській області щодо примусового звернення стягнення на предмет іпотеки належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1 незаконними; припинити реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 шляхом припинення електронних торгів.

Скаргу обґрунтовує тим, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 28.12.2015 року, задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

22.09.2015 року на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року виданий виконавчий лист. Виконавчий лист видається за рішенням яке набрало законної сили, але рішення суду на виконання якого виконавчий лист був виданий набрало законної сили лише 28.12.2015 року, тобто виконавчий лист виданий у порушення норм ЦПК України на рішення яке не набрало законної сили.

Полсилаючись на вимоги діючого законодавства зазначає, що в рішенні суду не встановлена початкова ціна предмета іпотеки. Між іпотекодавцем та іпотекодержателем відповідно до п. 5 Іпотечного договору від 11.04.2008 досягнута згода щодо оцінки предмета іпотеки в розмірі 40 160,00 доларів США.

При здійснені виконавчого провадження державним виконавцем не прийнято до уваги норми діючого законодавства і безпідставно призначено здійснення оцінки нерухомого майна. При цьому в матеріалах виконавчого провадження міститься копія іпотечного договору але державним виконавцем не узгоджувалась ціна між іпотекодавцем та іпотекодержателем. Відповідно до висновку від 13.06.2016року № 50, ринкова вартість належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1, складає 626 000,00 грн., що еквівалентно 25 025,00 доларів США.

Посилається на п. 3 ППВСУ від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вказує, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання та просить задовольнити скаргу.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити, при цьому посилаючись на вказані обставини скарги та уточнень до неї, зазначав, що виконавчий лист не підлягає виконанню, так як був виданий на виконання рішення суду, що не набрало законної сили; відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» не врегульовано ціну предмета іпотеки; просив врахувати вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги не визнала, надала суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просила відмовити в задоволенні скарги. Посилалась на те, що за боржником ОСОБА_2 зареєстрований не один об»єкт власності, вказана квартира є предметом іпотеки, дії по виконанню вказаного рішення є законними. Крім того, торги відбулись 15.06.2016 року та вказана квартира реалізована.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Альфа-Банк» в судовому засіданні також не визнана вимоги скарги, надала суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження ВП 49338219, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/2299/15-ц від 04.08.2015 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 030/04.08/71-456К та стягнуто з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість в сумі 776 414,83 грн. та 1 827,00 грн. судових витрат. На виконання вказаного рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий документ.

22.09.2015 року стягувачем отримано і в подальшому пред»явлено вказаний виконавчий документ до виконання, в якому дата набрання законної сили зазначена 17.08.2015 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано виконавчий документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено в судовому засіданні ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28.12.2015 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року залишено без змін, таким чином вказане рішення набрало законної сили 28.12.2015 року. Вказана обставина зазначена в запереченнях на скаргу самим представником ПАТ «Альфа-Банк» визнається сторонами та вважається судом встановленою.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Виконавчий лист видається за рішенням яке набрало законної сили. Виконавчий лист №405/2299/15-ц виданий 22.09.2015 року, а рішення суду на виконання якого виконавчий лист був виданий набрало законної сили 28.12.2015 року, тобто виконавчий лист виданий у порушення норм ЦПК України на рішення яке не набрало законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що виконавчий лист від 22.09.2015 року № 405/2299/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, виданий на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року є таким, що не підлягає виконанню, так як містить не вірну тату набрання законної сили рішення суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 43 вказаного Закону, початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-144цс16 постанова від 01.06.2016 року та у справі 6-28цс15 постанова від 18.11.2015 року, відповідно до статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про іпотеку».

Тобто, згідно вказаних норм початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, на підставі оцінки.

В рішенні суду не встановлена початкова ціна предмета іпотеки. Між іпотекодавцем та іпотекодержателем відповідно до п. 5 Іпотечного договору від 11.04.2008 досягнута згода щодо оцінки предмета іпотеки в розмірі 40 160,00 доларів США.

При здійснені виконавчого провадження державним виконавцем не прийнято до уваги вказані норми та зазначені обставини, і безпідставно призначено здійснення оцінки нерухомого майна. При цьому в матеріалах виконавчого провадження міститься копія іпотечного договору але державним виконавцем не узгоджувалась ціна між іпотекодавцем та іпотекодержателем.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за врегульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення у десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається повідомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на адресу ОСОБА_2 надсилались вказані листи, але вони нею не отримані, вказані конверти підшиті в матеріали виконавчого провадження з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а тому суд не може вважати таке повідомлення належним.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника).

Посилання державного виконавця на ту обставину, що ОСОБА_2 має у власності декілька об»єктів, що знаходяться у її власності спростовуються наданою ним же інформацією, з якої вбається, що у власності ОСОБА_2 перебуважи житловий будинок по вулиці Свердлова, 110 в м. Кіровограді та дві квартири № 3 та № 4 по вулиці Дзержинського (Чміленка), 92 м. Кіровограда, не зазначена площа вказаного житла та не встановлено, чи є спірна квартира № 4 за вищевказано. Адресою місце її постійного проживання.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги в частині визнання дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо примусового звернення стягнення на предмет іпотеки - належної на праві власності ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 незаконними.

Щодо вимог скарги в частині припинення реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 шляхом припинення електронних торгів вимоги скарги задоволенню не підлягають, так як судом встановлено, що 15.06.2016 року такі торги відбулись і їх оскарження не передбачене в рамках розгляду даної скарги.

Керуючись ст. ст. 369, 383 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 22.09.2015 року № 405/2299/15-ц Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Визнати дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 щодо примусового звернення стягнення на предмет іпотеки - належної на праві власності ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 незаконними.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п»яти днів.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко