_____________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/2263/16-ц
Провадження № 2/520/2293/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам і неустойки за прострочення сплати аліментів,

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її ОСОБА_1 - користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 53408,91 грн. за період з 2008 року по 31.10.2015 року і неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 1845499,93 грн. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Відповідач позов не визнав і стверджував, що він регулярно сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 до 2013 року в сумі 450 грн. щомісяця, а з 2013 року по 480 грн щомісяця, що заборгованість по аліментам у нього відсутня.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2000 рік, від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю. Рішенням Малиновського райсуду м. Одеси від 1.12.1999 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше як 1/2 частина неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у 2009-2013 роках сплачував аліменти щомісячно у розмірі 450 грн., з 2013 року сплачує аліменти у розмірі 470 грн.

Позивачка вимагає стягнути з відповідача заборгованість по аліментам за період 1.10.2009 року по 31.10.2015 року, стверджуючи, що відповідач умисно не сплачував аліменти у повному розмірі, внаслідок чого і утворилась заборгованість на загальну суму 53408,91 грн. 2.02.2016 року суд отримав від Приморського відділу ДВС розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по аліментам. Позивачка розрахунок заборгованості визнала і під час судового розгляду зменшила вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь заборгованість по аліментам і просила стягнути - 51479,41 грн. Вимоги про стягнення неустойки (пені) позивачка не змінила і підтримала в тому обсязі, що вказано в позовній заяві. Розрахунок неустойки також наведено в позовній заяві.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на такі докази: рішення суду розірвання шлюбу, свідоцтво про народження дитини, рішення Малиновського райсуду м. Одеси від 1.12.1999 року про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, довідка з місця проживання дитини, розрахунок заборгованості по аліментам, виконаний державним виконавцем Приморського ВДВС Одеського МУЮ від 13.11.2015 року, від 20.09.2010 року і від 27.01.2016 року, від 2.06.2016 року.

Суд ознайомив відповідача з розрахунком заборгованості по аліментам і пояснив ОСОБА_2 право оспорити розрахунок. Будь-яких заперечень на розрахунок заборгованості по аліментам від відповідача не надійшло.

При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

ст.180 СК України визначає « батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження». Так, згідно ч.3 ст.74 розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. Відповідно до положень ст.195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем. У даному випадку державний виконавець Першого Київського ВДВС виконав розрахунок заборгованості ОСОБА_2 по аліментам, присудженим рішенням суду у частці від заробітку. Розрахунок виконано відповідно до вимог ч.3 ст.195 СК України і станом на 01.01.2016 року за розрахунком державного виконавця заборгованість відповідача по аліментам складає 51479,41 грн., де борг станом на 20.09.2010 року складає 7395,91 грн., за 2010 рік 1606,5 грн., 2011 рік 7509 грн., за 2012 рік 8163 грн., за 2013 рік 8703 грн., за 2014 рік 9297 грн., за 10 місяців 2015 року 8805 грн. Відповідач надав до суду квитанції про сплату аліментів позивачці за 2010 рік. Суд перевірив розрахунок, виконаний державним виконавцем і встановив, що до ДВС відповідач квитанції про сплату аліментів за жовтень, листопад і грудень місяці 2010 року не надавав і ці квитанції до розрахунку не ввійшли. За вказаний період ОСОБА_2 сплатив аліменти на суму1350 грн. (450х 3 місяці), тому заборгованість за 2010 рік складає 1606,5-1350= 256,5 грн.

Ст.196 СК України встановлена відповідальність за прострочення сплати аліментів: при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд погоджується з доводами позивачки, що у даному випадку заборгованість за аліментами виникла з вини боржника, який ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, позивачка правомірно вимагає стягнути на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів.

Розмір неустойки позивачка розрахувала з листопада місяця 2010 року по жовтень місяць 2015 року і визначила суму неустойки у 845499,93 грн. Суд з наданим позивачкою розрахунком не погоджується, тому як розрахунок неустойки (пені) виконано з порушенням вимог ст..196 СК України.

Так, в листопаді 2010 року відповідач повинен був сплатити аліменти в сумі 535,5 грн., сплатив 450 грн., позивачка має право вимагати стягування неустойки в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення: (535,5 450) х 1% 30 днів = 25,65 грн.; за грудень 2010 року (535,5-450) х 1% х 31 = 26,5 грн. Відповідно, розмір неустойки за 2011 рік розраховується з несплаченої суми за кожен місяць: (635,75-450) х 1% х 30 днів (або 31 день, 28 днів). Загальна сума неустойки за 2011 рік складає 641,45 грн. Суд розрахував розмір неустойки за весь період наявної заборгованості. Розмір неустойки за 2012 рік складає 844,97 грн., за 2013 рік 1007,41 грн., за 2014 рік - 1078,78 грн., за 2015 рік 1465,83 грн. За період з листопада 2010 року по жовтень місяць 2015 року загальний розмір неустойки складає 52,15 +641,45 + 844,97 + 1007,41 + 1078,78 + 1465,83 = 5090 грн. 59 коп.

Правові підстави для зменшення розміру неустойки у суду відсутні.

Таким чином, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 50129,41 (заборгованість по аліментам) + 5090,59 коп (неустойка за прострочення сплати аліментів) = 55220 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 552 грн.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешкає АДРЕСА_1 ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів 50129 грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешкає АДРЕСА_2 ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів 5090 грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 552 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.