УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 3 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_3 14 червня 2007 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 79 200 дол. США терміном до 11 червня 2032 року. Оскільки відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов'язання, позивач просив суд достроково стягнутим з позичальника заборгованість по тілу кредиту - 6 293,86 дол. США, по процентам - 614,75 дол. США, а також пеню - 3 303 грн 58 коп., штраф в сумі 5 тис. грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 1 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва 3 березня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» пеню у розмірі 3 303 грн 58 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що строк повернення заборгованості за кредитом не настав та дійшов висновку про передчасне звернення банку з позовом до позичальника про повернення всієї суми кредиту.

Апеляційний суд, погодився з такими висновками місцевого суду. При цьому вважав, що порушення позичальником термінів повернення чергових платежів за кредитним договором є підставою для нарахування пені.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 14 червня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір (у подальшому до якого були внесені зміни), за умовами якого їй було надано кошти в сумі 79 200 дол. США зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами з терміном повернення - до 11 червня 2032 року.

У рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору того ж дня було укладено іпотечний договір, предметом якого була АДРЕСА_1.

За умовами кредитного договору позичальник мала погашати кожного місяця тіло кредиту в сумі не менше 264 дол. США, та відповідні проценти у валюті кредиту за фактичний строк користування кредитними коштами.

На підставі ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Отже, у банка настає право вимоги від позичальника виконання основного зобов'язання не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Як роз'яснено у п. 29 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення ст. ст. 1050, 1054 ЦК України і виходити із того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене ст. 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним.

Так, звертаючись до суду із указаним позовом ПАТ «Банк Форум» зазначало, що відповідач з червня 2013 року припинила вносити кошти на погашення процентів по кредиту у визначеній в договорі щомісячній сумі, унаслідок чого, станом на 21 липня 2015 року за ОСОБА_3 рахується заборгованість 6 908,61 дол. США, з яких: поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 6 293,86 дол. США; прострочена заборгованість по нарахованих процентах - 572,79 дол. США; поточна сума заборгованості за нарахованими процентами - 41,96 дол. США; пеня - 3 303 грн 58 коп. та штраф за не страхування предмета застави в розмірі 5 тис. грн.

Таким чином, вважаючи що відповідач має прострочену заборгованість, ПАТ «Банк Форум» з урахуванням положень ст. 1050 ЦК України скористався своїм правом вимоги на дострокове погашення всієї суми. Посилання апеляційного суду на довідку банку від 15 жовтня 2015 року про відсутність простроченої заборгованості по тілу кредиту та відсотках, не є обґрунтованим, оскільки часткове погашення суми заборгованості під час розгляду справи не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 213-214, 303, 304, 315 ЦПК України на зазначені положення уваги не звернув, не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, дійсних прав та обов'язків сторін, які випливають із кредитного договору, не перевірив наявність чи відсутність заборгованості відповідача перед позивачем на час звернення останнього до суду, не з'ясував, коли саме була погашена заборгованість за тілом кредиту та відсоткам на підставі довідки банку від 15 жовтня 2015 року.

Разом із тим, апеляційний суд установивши, що кошти внесені відповідачем на погашення кредитної заборгованості 30 жовтня 2015 року та 20 листопада 2015 року становлять 2 200 дол. США, тоді як загальна заборгованість по тілу кредиту становила станом на 15 жовтня 2015 року 6 259,67 дол. США., усупереч вищевказаним нормам закону дійшов висновку про відмову в позові.

Ураховуючи наведене, ухвалене судом апеляційної інстанції рішення в не може вважатися законним та обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 388 ЦПК України його слід скасувати з передачею справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 3 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:О.В. Закропивний
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
І.М. Фаловська