441/986/16-ц 2/441/598/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Карапінки І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бартатівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом, просить встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, яка померла 07.12.2011 року, а саме: на житловий будинок по вул. Довга, 13 у с. Бартатів Городоцького району Львівської області та земельних ділянок на території Бартатівської сільської ради площею 2,2618 га та 2,2682 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що розташований в с. Бартатів по вул. Довга, 13 Городоцького району Львівської області та право на земельні ділянки площею 2,2618 га та 2,2682 га, що знаходяться на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 07.12.2011 року року.

Позов мотивує тим, що 07.12.2011 року померла її матір ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що розташований в с. Бартатів по вул. Довга, 13 Городоцького району Львівської області та на земельні ділянки площею 2,2618 га та 2,2682 га, що знаходяться на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Вказаний житловий будинок належав померлій ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок; земельна ділянка площею 2,2618 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 14.10.2004 року, а земельну ділянку площею 2,2682 га померла ОСОБА_2 успадкувала після смерті сина ОСОБА_3

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок та земельну ділянку, нотаріус в такому відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Натепер в інший спосіб захисту свого порушеного права окрім як звернення до суду з зазначеною вимогою, вона не має і не може оформити в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок та земельні ділянки.

Позивач в судове засідання не явилася, подала заяву до суду про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с.71).

Представник відповідача Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, просив розглядати справу у відсутності представника, заперечень не має, проти задоволення позову не заперечує (а.с.72).

Суд ухвалив розглядати цивільну справу на підставі ст. 158 ч. 2 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали даної справи, суд встановив.

Спір витікає з цивільних правовідносин, регулюється спадковим правом.

Відповідно до ст. ст. 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами.

Главою 87 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це також знайшло підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», у якому вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст. ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Як вбачається з копій паспорта та свідоцтва про народження серії І-СГ № 035821 від 22.12.1999 року, спадкодавець ОСОБА_2 була матірю ОСОБА_4 (а.с.13, 27-28).

З копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-СГ № 363994 від 26.09.1987 р. видно, що 26.09.1987 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, прийняла прізвище «Дідух» (а.с.12).

Згідно копій свідоцтв про смерть серії І-СГ № 267080 від 07.12.2011 року та серії І-СГ № 047521 від 13.07.2006 року, 12.07.2006 року помер батько позивачки - ОСОБА_3, а 07.12.2011 року померла матір - ОСОБА_2 (а.с.14,15).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, а зокрема на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що розташований в с. Бартатів по вул. Довга, 13 Городоцького району Львівської області та на земельні ділянки площею 2,2618 га та 2,2682 га, що знаходяться на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Вказаний житловий будинок належав померлій згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.04.1989 р., виданого на підставі рішення виконкому Городоцької районної ради народних депутатів від 16.03.1989 р. за № 102 (а.с.5). Житловий будинок належав до колгоспного двору. Останнім членом колгоспного двору була ОСОБА_2

Згідно технічного паспорта вказаний вище житловий будинок зведений в 1987 році, складається із трьох кімнат, коридору, веранди, кухні, комірки, загальна площа будинку 83,6 м.кв., житлова 53,7 м.кв. При будинку знаходяться господарські та надвірні споруди (а.с.18-21).

Як вбачається із виписок з погосподарської книги № 5 на 2016 -2020 роки Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, головою домогосподарства в с. Бартатів по вул. Довга, 13 Городоцького району Львівської області, являється ОСОБА_1, позивачка по справі (а.с.68,29 оригіналу погосподарської книги).

Спадкова земельна ділянка площею 2,2618 га, що знаходиться на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області належала померлій ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 129730 від 14.10.2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 13.05.2004 року № 313 (а.с.7).

Земельну ділянку площею 2,2682 га, що знаходиться на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області померла ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_3, який помер 12.07.2006 року та якому ця ділянка на лежала згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 129721 від 14.10.2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 13.05.2004 року № 313 (а.с.6,15). Після смерті сина ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину у вигляді цієї земельної ділянки, тобто продовжувала обробляти земельну ділянку та вела товарне виробництво.

Встановленим є те, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері, проживаючи у спадковому будинку разом з чоловіком ОСОБА_5 з 2009 року. Таке підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сімї № 293 від 14.07.2016 року (а.с.23), проводить оплату комунальних послуг (а.с.24-26).

Отже, вищенаведені докази досліджені в судовому засіданні підтверджують право власності матері позивача ОСОБА_2 на житловий будинок, що в с. Бартатів по вул. Довга, 13 Городоцького району Львівської області та на земельні ділянки площею 2,2618 га та 2,2682 га, що знаходяться на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Враховуючи наведені вище обставини, при прийнятті рішення суд враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування та розяснення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року, які носять рекомендаційний характер, в тому, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З будівельного паспорта земельної ділянки (а.с.63) видно, що свідоцтво на забудову у 1979 році отримала ОСОБА_2

Згідно рішення № 198 від 1980 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на старому місці (а.с.64).

Право на будівництво будинку стверджується також Актом виносу в натуру плану земельної ділянки (а.с.66).

За життя, ОСОБА_2 не отримала правовстановлюючі документи на житловий будинок в с. Бартатів по вул. Довга, 13 Городоцького району Львівської області та на земельні ділянки площею 2,2618 га та 2,2682 га.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майна.

Відповідно до ОСОБА_6 юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

У відповідності до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва і діяли до вступу в дію Цивільного кодексу Української РСР 18.07.1963 Р. № 1540-ІУ. Зокрема за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 р. у справі № 6-137цс13, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набула або володіла житловим будинком в с. Бартатів по вул. Довга, 13 Городоцького району Львівської області та на земельні ділянки площею 2,2618 га та 2,2682 га, неправомірно не встановлено.

Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду, вважити позов підлягаючим до задоволення, оскільки позивачка фактично прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2, інших спадкоємців, які б на неї претендували немає (чоловік ОСОБА_7 помер 26.10.2000 р., син ОСОБА_3 12.07.2006 р, дочка ОСОБА_8 12.09.2015 р.) (а.с.15-17), за такого суд переконаний в тому, що є підстави до визнання за позивачкою права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Відповідно до п. 23Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»

якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно п. 2 розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року якщо спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року, суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав. Тому в частині задоволення вимоги позивача про встановлення факту прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, яка померла 07.12.2011 року, а саме: житлового будинку по вул. Довга, 13 у с. Бартатів Городоцького району Львівської області та земельних ділянок на території Бартатівської сільської ради площею 2,2618 га та 2,2682 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 07.12.2011 року, на житловий будинок по вул. Довга, 13 у с. Бартатів Городоцького району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 07.12.2011 року, на земельну ділянку на території Бартатівської сільської ради площею 2,2618 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 07.12.2011 року, на земельну ділянку на території Бартатівської сільської ради площею 2,2682 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 2967 грн. (дві тисячі девятсот шістдесят сім грн.) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.І.Яворська