АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1966/13-ц Номер провадження 22-ц/786/2864/16Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2016 року за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_3 при виконанні рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 березня 2013 року у справі 5454/1966/13-ц,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2016 рокуу задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_3 при виконанні рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 березня 2013 року у справі 5454/1966/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Полтавського обласного центру зайнятості, Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, третя особа Кременчуцькій міський районний центр зайнятості про відшкодування моральної шкоди- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги,. Вважає, що державний виконавець не мав підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувачем пропущено строк для предявлення виконавчого листа для виконання.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 ч.2 п.1 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм закону.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Полтавського обласного центру зайнятості, ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 21.05.2013 року вищезазначене рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Полтавського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_4 1 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, шляхом зобовязання ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області списати зазначену суму з відповідного рахунку, на якому обліковуються кошти Полтавського обласного центру зайнятості. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Стягнуті кошти в сумі 1000 грн. були виплачені ОСОБА_2 Полтавським ОЦЗ, що підтверджується копією меморіального ордеру №1 від 15.08.2013 року та листом ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області від 15.08.2013 року №09.1-16/1/7122.

В подальшому, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2013 року касаційну скаргу Полтавського ОЦЗ задоволено частково та скасовано рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21.05.2013 року. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16.01.2014 року відхилено апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2013 року залишено без змін.

На підставі заяви Полтавського ОЦЗ про поворот виконання рішення суду, ухвалою Октябрського районного суду від 15.05.2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.07.2014 року, зобовязано ОСОБА_2 повернути сплачену на її користь моральну шкоду в розмірі 1000 гривень на розрахунковий рахунок Полтавського обласного центру зайнятості.

Строк предявлення виконавчого листа до виконання за вказаною ухвалою у відповідності до положень ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», в чинній на той час редакції, становив 1 рік, тобто до 23.07.2015 року, оскільки рішення набрало законної сили після його перегляду в апеляційній інстанції.

На підставі заяви Полтавського ОЦЗ виконавчий лист представником останнього було отримано 23.06.2015 року та предявлено до виконання.

06.07.2015 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС винесено постанову № 48000874 про відкриття виконавчого провадження.

В подальшому, 25.01.2016 року, Полтавським ОЦЗ отримано постанову державного виконавця від 23.12.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій зазначено, що виконавчий документ може бути предявлений до виконання в строк до 23.12. 2016 року.

02.02.2016 року стягувачем повторно направлено виконавчий лист на адресу Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, на підставі чого державним виконавцем 12.02.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_2 вказувала на те, що заява Полтавського ОЦЗ подана з пропуском строку для предявлення виконавчого листа, а отже державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд дійшов висновку про правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2016 року та встановив, що скаржнику було відомо про перше звернення стягувача до виконавчої служби, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про повернення виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права і свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила, що боржнику було достеменно відомо як про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2015 року, так і щодо постанови про повернення виконавчого провадження від 23.12.2016 року, копії яких державним виконавцем направлялися сторонам виконавчого провадження у передбачений законом спосіб, та відповідно були отримані останніми.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів скаржника щодо пропуску строку предявлення виконавчого листа Полтавським ОЦЗ до виконавчої служби, позаяк такі твердження спростовується матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга не містить посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство повязує підстави для скасування чи зміни судового рішення.

Так, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що стягувану було видано виконавчий лист 19.06.2015 та предявлено його до виконання, що не заважало йому вчасно предявити виконавчий лист. При цьому, поза увагою апелянта залишається той факт, що і отримання стягувачем виконавчого листа і предявлення його до виконання, позаяк і винесення постанови про відкриття виконавчого провадження було здійснено в межах встановленого законом строку, тобто до 23.07.2015 року.

Подальші дії державного виконавця, в тому числі повернення виконавчого листа стягувачу, з одночасним розясненням його права на повторне предявлення виконавчого документу в строк до 23.12.2016 року, що і було зроблено останнім, відповідають вимогам положень Закону України «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду, яка постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1