У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Сокуренко НаталіїВікторівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 рокуПублічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В позові зазначало, що відповідно до укладеного договору № б/н від

19 жовтня 2009 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 1 100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення вказаних вимог договору кредиту, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 10 квітня 2016 року має заборгованість в загальному розмірі 13 931,82 грн, яка складається з наступного: 639,78грн - заборгованість за кредитом; 9 052,43 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 100 грн - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина),

639, 61 грн - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь суму заборгованості за договором № б/н від

19 жовтня 2009 року у загальному розмірі 13 931,82 грн та судові витрати у розмірі 1 378 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від

9 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, Сокуренко Н.В., яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувались положеннями ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України виходив із того, що умови кредитного договору передбачено строк погашення процентів за кредитом щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Позов пред'явлено 22 червня

2016 року. Відповідачем останній платіж за кредитом здійсненний 25 березня

2013 року. У зв'язку із неналежним виконанням умов договору банк мав право з

25 квітня 2013 року протягом трьох років від цієї дати звернутися до суду з позовом, однак позовну заяву подав у червні 2016 року без поважних причин пропуску строку для звернення до суду. Відповідач подала до суду першої інстанції заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до викладеного, суди першої та апеляційної інстанцій, враховуючи сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 серпня 2016 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року ідоданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Сокуренко Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 9 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна