28.11.2016 Єдиний унікальний № 371/365/16-ц
Провадження 2/371/259/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Гаврищука А.В.

за участю секретаря - Смиченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) 6 квітня 2016 року звернувся до Миронівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 6 травня 1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними не склалися у зв'язку із відсутністю спільних інтересів, різними життєвими цінностями та поглядами на життя, відсутністю бажання продовжувати спільне проживання.

Фактичні шлюбні стосунки між ними припинено з травня 2016 року. З того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки їх сумісне проживання та ведення господарства припинено.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, щлюб розірвати.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 травня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданим Владиславською сільською радою Миронівського району Київської області /а.с. 3/.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Позивач на примирення не згоден, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу.

Причинами розладу в сім'ї стала відсутність спільних інтересів, різні життєві цінності та погляди на життя, відсутність бажання продовжувати спільне проживання. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинено з травня 2016 року. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки їх сумісне проживання та ведення господарства припинено.

Судом встановлено, що розлад в сім'ї позивача носить не тимчасовий, а тривалий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін.

Крім того, ухвалою суду від 27 травня 2016 року сторонам було надано шестимісячний строк для примирення, однак за вказаний строк позивач та відповідач не примирилися.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач, який наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, заходи, вжиті судом для примирення сторін, не допомогли у збереженні шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконкомом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області 6 травня 1995 року за актовим записом №3.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави витрати на оплату судового збору у розмірі 551 грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але були відсутні під час проголошення рішення, можуть оскаржити рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис А.В. Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук