У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Терра Банк» про поновлення пропущеного строку для подання заяви кредитора та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Терра Банк» про поновлення пропущеного строку для подання заяви кредитора та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року, позовну заяву ОСОБА_4 повернуто позивачу з підстав, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, й передати справу для продовження розгляду до суду першої або апеляційної інстанції, або вирішити справу по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Повертаючи позовну заяву позивачу згідно з вимогами ст. 115 ЦПК України для подання до належного суду за правилами підсудності, суди правильно виходили з того, що позивачем оскаржуються дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Терра Банк», а Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, тому має пріоритет відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах і спір виник саме щодо застосування цього Закону (оскарження дій уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку та зобов'язання її вчинити певні дії), а не із Закону України «Про захист прав споживачів». Тобто позовні вимоги стосуються не виконання умов споживчого договору, а внесення до реєстру кредиторів через невиконання, на думку заявника, вимог спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ураховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько В.А. Черненко