Справа № 360/1487/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що на підставі договору дарування від 16 вересня 1981 року вона є власником будинковолодіння № 29, що по вул. І.Франка в с. Козинці Бородянського району, в якому зареєстрований, але не проживає відповідач по справі ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_2 є колишнім чоловіком її /позивачки/ племінниці, шлюб між ними розірвано 08 червня 2016 року, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 у добровільному порядку знятися з реєстрації за вказаною адресою не бажає, а у неї /ОСОБА_1І./ виникла необхідність відчужити зазначений будинок, то просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування даним будинком.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 районний сектор Управління державної міграційної служби України в Київській області свого представника в судове засідання не направив, просив справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивачки, покази свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності на підставі договору дарування від 16 вересня 1981 року належить будинок, що знаходиться з адресою: вул. Івана Франка, 29, с.Козинці Бородянського району Київської області /а.с. 6-8/.

Як вбачається з матеріалів справи /а.с.18-22,26/ у будинку за вказаною адресою зареєстрований також відповідач по справі ОСОБА_2, який, як зазначила представник позивачки в судовому засіданні, та що підтверджується матеріалами справи /а.с.9,17/, являється колишнім чоловіком племінниці позивачки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що відповідач деякий час, а саме з весни 2016 року по вересень 2016 року, не проживав у вказаному будинку, оскільки їздив на заробітки, та на даний час останній проживає у цьому будинку.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім'ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки, як встановлено судом, відповідач тимчасово був відсутній за місцем проживання в будинку позивачки через те, що їздив на заробітки, строк його відсутності не перевищує шести місяців і на даний час він продовжує проживати за зазначеною адресою, то підстав для визнання його втратившим право користування вказаним жилим приміщенням не вбачається, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.71,72 ЖК України, ст.391 ЦК України, ст.10,11,60,209,212-215,217,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_6