Справа № 368/1529/16-ц
Провадження № 2/368/759/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"02" грудня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

позивач просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, в порядку спадкування після ОСОБА_2 право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 61,9 кв. м., загальна площа 55,8 кв. м., житлова площа 27,7 кв. м., підсобна площа 28,1 кв. м., площа літніх приміщень 6,1 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а, погріб під літ. Б), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 згідно записів в погосподарській книзі сільської ради належав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, в якому він проживав по день смерті, що підтверджується довідкою Кадомської сільської ради.

Отже, після смерті ОСОБА_2 залишився вищезазначений житловий будинок.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_2 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначений житловий будинок, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишилась лише вона - його дочка ОСОБА_1. Інших спадкоємців першої черги за законом не залишилось, оскільки інших дітей у ОСОБА_2 не було.

Отже, враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_2 немає, вона відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, як спадкоємець за законом першої черги, успадковує всю спадщину ОСОБА_2

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 вона у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом звернення до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини батька ОСОБА_2, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру.

Після прийняття спадщини та для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, де вона попросили надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім'я ОСОБА_2

На вимогу нотаріуса вона не змогла надати правовстановлюючий документ, оскільки такий документ за життя ОСОБА_2 не був виготовлений та отриманий, а також не був зареєстрований. У зв'язку з чим, нотаріус відмовив їй в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок.

Вона звернувся до ТОВ «Реєстраційно-Експертний Центр» для виготовленні технічного паспорту на житловий будинок та з'ясування питання чи було зареєстровано ОСОБА_2, право власності на житловий будинок. На її звернення було виготовлено технічний паспорт та повідомлено, що право власності за ОСОБА_2 не зареєстровано.

В зв'язку з чим, нотаріусом було рекомендовано їй звернутись до суду щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2

Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документи та реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_2, вона не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинку за адресою АДРЕСА_1.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Представник відповідача в особі - Кадомської сільської ради Кагарлицького району в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_2 заповіт на все своє майно складений не був.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишились лише його дочка - ОСОБА_1. Інших спадкоємців не має.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулася до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Щодо до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа за № 193/2010 року за заявою на прийняття спадщини поданою ОСОБА_1.

Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Про те, оформити спадкові права на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця позивачі не має змоги, так як вказаний будинок спадкодавцем за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього, а тому нотаріусом відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, що підтверджується вмотивованою відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується доданою постановою від 26.10.2016 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд визнає за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 61,9 кв. м., загальна площа 55,8 кв. м., житлова площа 27,7 кв. м., підсобна площа 28,1 кв. м., площа літніх приміщень 6,1 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а, погріб під літ. Б), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 61,9 кв. м., загальна площа 55,8 кв. м., житлова площа 27,7 кв. м., підсобна площа 28,1 кв. м., площа літніх приміщень 6,1 кв. м.) з надвірними спорудами та будівлями (веранда під літ. а, погріб під літ. Б), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко