Справа № 229/1208/16-ц
Провадження №2/229/692/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів ,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 06.07.2013р .Рішенням Дружківського суду шлюб між ними розірвано. Це рішення набрало законної сили 31.03.2014р. Під час шлюбу 10.12.2013р. в них народився син ОСОБА_5.

Згідно виконавчого листа по справі № 2/229/198/2014р виданого 26.11.2014року Дружківським судом, з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 17 січня 2014року.

Відповідач аліменти сплачує несвоєчасно і тому за термін з 17.01.2014року -01.02.2016р по сплаті аліментів станом на 01.02.2016р виникла заборгованість у розмірі 11 167,25грн.

Згідно ст. 196 СК України, вона має право на стягнення неустойки у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Вважає, що розмір неустойки за несплачені аліменти станом на 01.02.2016р складає 53 775,02грн.

Просить стягнути з відповідача зазначену суму неустойки і судові витрати .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити. з підстав викладених в позові.

Представник відповідача не визнав позовні вимоги. Пояснив, що після рішення суду він пішов до ВДВС для з"ясування суми, яку має сплачувати його син ОСОБА_6 щомісячно на утримання дитини. В січні 2015року виконавець пояснив йому, що треба платити 500грн. Він залишив йому свій номер телефону і попросив, щоб у разі зміни, йому подзвонили і повідомили про розмір аліментів, які необхідно сплачувати. Протягом 2015року йому ніхто не дзвонив і не повідомляв ніяким чином про необхідний до сплати розмір аліментів. Аліменти він сплачував щомісячно. При можливості, сплачував більше ніж 500грн, оскільки знав, що є заборгованість за період 2014року, поки розглядалася справа. В січні 2016року він знову пішов до ВДВС, де йому повідомили платити 900грн. Він став платити по 900грн. ОСОБА_4 відсутній в місті Дружківці, оскільки виїзджає на заробітки. В листопаді 2015року ОСОБА_4 був в місті, але до ВДВС, як боржник за виконавчим провадженням, не звертався, звірку не робив, оскільки аліменти сплачуються щомісячно, в розмірі,який повідомив державний виконавець. Вважає, що вини боржника в простроченні немає.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заеперечень. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_7, 10.12.2013року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 561383, актовий запис № 528 (а.с.8).

Відповідно до рішення Дружківського міського суду ЄУН 229/188/14-ц, провадження №2/229/198/2014року від 26.11.2014року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 17 січня 2014року. (а.с.9)

На виконання зазначеного рішення суду видано 26 листопада 2014року виконавчий лист № 2/229/198/2014р. (а.с.10).

15 січня 2015року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/229/198 від 26.11.2014року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. (а.с. 40).

Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набуття рішенням законної сили та не повязується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження", зокрема з моментом направлення виконавчого листа за місцем роботи боржника, повідомлення останнього про наявність заборгованості. Крім того право одержувача аліментів на стягнення неустойки, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження" стосовно відкриття виконавчого провадження, повідомлення належним чином державним виконавцем відповідача про суму заборгованості та про строк її погашення, так як відповідач знав про необхідність сплати аліментів з часу набрання чинності рішення суду.

Тому суд вважає, що початок періоду, за який має бути нарахована пеня починається з 17 січня 2014року.

Судом встановлено, що в період з січня по 31 грудня 2014року відповідач аліменти позивачу на виконання вищезазначеного рішення суду не сплачував, заборгованість по аліментам за цей період склала 8730грн. В період з січня 2015року по грудень 2015року відповідач сплачує аліменти не в повному обсязі. Розмір заборгованості в цей період складає 1015,25грн., що підтверджується розрахунком заборгованості , здійсненим старшим державним виконавцем Г.О. Кріворук (а.с.52).

Як стверджує представник відповідача, державний виконавець пояснив йому про розмір необхідних до сплати аліментів саме в сумі 500грн, тому із такого розрахунку він і сплачував аліменти.

Однак такі доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона, як державний виконавець займається виконавчим провадженням по рішенню суду від 26 листопада 2014року з січня 2016року. До неї приходив ОСОБА_2 в січні 2016року і вона йому повідомляла яку суму необхідно сплачувати на виконання рішення суду.

Інших доказів, які б підтверджували факт повідомлення відповідача ОСОБА_2 про сплату аліментів саме в розмірі 500грн суду не надано.

Під час розгляду справи представником відповідача не надано належних та допустимих доказів підтверджуючих, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин.

Тому суд вважає, що саме з вини відповідача виникла заборгованість по аліментам, а тому є підстави для нарахування неустойки за період з 17 січня 2014року по грудень 2015року.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15 та від 16 березня 2016року №6-300цс16, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Наданий позивачем в позові розрахунок суми неустойки, суд вважає, було здійснено без врахування вищезазначених вимог закону.

З відповідача підлягає стягненню неустойка в розмірі 3366,31грн, виходячи з такого розрахунку:

період сума боргу, грн пеня % кількість днів прострочення сума неустойки грн

з 17 січня 2014р 680 1 14 95,2

лютий 2014р 680 1 28 190,4

березень 2014р 680 1 31 210,8

квітень 2014р 716 1 30 214,8

травень 2014р 716 1 31 221,96

червень 2014р 716 1 30 214,8

липень 2014р 745,75 1 31 231,18

серпень 2014р 745,75 1 31 231,18

вересень 2014р 745,75 1 30 223,72

жовтень 2014р 768,25 1 31 238,16

дистопад 2014р 768,25 1 30 230,48

грудень 2014р 768,25 1 31 238,16

січень 2015р 412,25 1 31 127,80

лютий 2015 412,25 1 28 115,43 березень, квітень, травень,червень, липень, серпень 2015 аліменти сплачуються в повному обсязі.

вересень 2015р 443,50, 1 30 133,05

жовтень 2015 488,25 1 31 151,36

листопад 2015 488,25 1 30 146,47

грудень 2015 488,25 1 31 151,36

Всього: 9745,25грн 3366,31 грн.

В решті вимог суд вважає необхідним відмовити.

Частиною 2 ст. 196 СК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд з врахуванням встановлених у справі обставин, доводів та заперечень сторін, не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 551,20грн. (а.с.1)

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 неустойку за період з 17 січня 2014року по 31 грудня 2015року в загальній сумі 3366 (три тисячі триста шістдесят шість)грн. 31коп, судові витрати в сумі 551 (п"ятсот п"ятдесят одна)грн. 20коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.Л.Панова