Справа №592/5311/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 22-ц/788/1563/16 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Бойка В. Б. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, КП «Сумижитло», третя особа - ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди і зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3072 грн. в відшкодування судових витрат, пов'язаних з оплатою судової будівельно-технічної експертизи.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 серпня 2016 року доповнено резолютивну частину рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року другим абзацом наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 722 грн. 60 коп.».

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року, виключено з його мотивувальної частини висновки суду про те, що підтвердженням відсутності вини відповідача щодо заподіяння матеріальної та моральної шкоди позивачу є висновок судової будівельно-технічної експертизи № 6 від 11 квітня 2016 року, з якого вбачається, що саме позивачем облаштування окремого входу до квартири НОМЕР_1 та навісу над ним було проведене без дозвільної документації та з порушенням норм діючого законодавства та норм ДБН, а також, що акти заподіяння шкоди позивачу та експертні висновки будівельно-технічного дослідження, відеозапис та фотокопії фотографій, «Ескізний проект окремого входу до квартири» не є належними та допустимими доказами.

В іншій частині це рішення суду залишено без змін.

Додаткове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось і не переглядалось.

07 жовтня 2016 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Заяву ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що апеляційний суд її скаргу задовольнив частково та змінив рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року, виключивши з його мотивувальної частини висновки суду про те, що підтвердженням відсутності вини відповідача щодо заподіяння матеріальної та моральної шкоди позивачу є висновок судової будівельно-технічної експертизи № 6 від 11 квітня 2016 року. Тому вважає, що апеляційний суд повинен був змінити рішення суду першої інстанції в частині судових витрат, оскільки відсутні правові підстави для стягнення з неї на користь відповідача ОСОБА_3 понесених судових витрат за проведення експертизи, яка є неналежним доказом, не містить інформації щодо предмета доказування, не ґрунтується на матеріалах справи, проведена з порушенням встановленого законом порядку. Зазначає, що її апеляційна скарга була задоволена частково, однак суд не вирішив питання про відшкодування їй судових витрат за подання апеляційної скарги. Посилаючись на викладене, просить ухвалити додаткове рішення у справі.

Заслухавши заперечення на заяву відповідача ОСОБА_3 та її представника - адвоката Морозова О.П., пояснення третьої особи ОСОБА_4, який підтримав заяву, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначалось вище, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Після перегляду рішення в апеляційній інстанції, в цій частині рішення суду залишено без змін, тому в апеляційного суду відсутні підстави змінювати розподіл судових витрат, які присуджені з ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 за оплату судової будівельно-технічної експертизи.

Безпідставними є доводи заяви ОСОБА_2 про те, що відсутні правові підстави для стягнення з неї на користь відповідача ОСОБА_3 понесених судових витрат за проведення експертизи у зв'язку з тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року змінено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року, виключено з його мотивувальної частини висновки суду про те, що підтвердженням відсутності вини відповідача щодо заподіяння матеріальної та моральної шкоди позивачу є висновок судової будівельно-технічної експертизи № 6 від 11 квітня 2016 року, з якого вбачається, що саме позивачем облаштування окремого входу до квартири НОМЕР_1 та навісу над ним було проведене без дозвільної документації та з порушенням норм діючого законодавства та норм ДБН.

Так, ОСОБА_3, у зв'язку з пред'явленням до неї позову ОСОБА_2, для підтвердження своїх заперечень понесла витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3072 грн. (том 1, а.с. 216а).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на проведення експертизи є судовими витратами, тому виключення з рішення суду першої інстанції посилання на цей висновок експертизи як на одну з підстав для відмови у позові, не може слугувати підставою для звільнення позивача, якому відмовлено у задоволенні позову, від встановленого ч. 1 ст. 88 ЦПК обов'язку відшкодування відповідачу понесених і документально підтверджених судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, змінено мотивувальну частину рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року, по суті це рішення суду залишено без змін.

Таким чином, позов ОСОБА_2 апеляційним судом задоволено не було, тому сплачений нею судовий збір при поданні апеляційної скарги компенсації не підлягає.

За таких обставин, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 219, 220, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді -