ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1091/16-ц
Провадження № 2/362/1104/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого -судді Орди О.О.,

при секретарі- Хоменко О.А.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, треті особи: реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зняти арешт з 1/4 частини квартири в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 що йому належить на підставі договору дарування 1/4 частки квартири, посвідченого Панкевич О.С., приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області 21 серпня 2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 859. Свої вимоги обгрунтовує тим, що Монастирищенським районним судом Черкаської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку). На підставі виконавчого листа з примусового виконання вищезазначеного рішення 12.10.2011 року державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ відкрито виконавче провадження, в межах якого 15.10.2013 року начальником ВДВС Васильківського МРУЮ Назаренко О.Ю винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження а саме на 1/4 частини квартири в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень було внесено відповідний запис за № 7503787 в зв'язку з чим він був вимушений звернутися до суду.

Протокольною ухвалою .від 18.05.2016 року в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено ОСОБА_3.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. ст.74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи - відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Васильківської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про слухання справи за відсутності їх представника.

Третя особа - ОСОБА_2 просив позов задовольнити з підстав наведених у ньому.

Третя особа- ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні позову до тих пір поки ОСОБА_2 не буде сплачено заборгованість по аліментам.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом із тим відповідно дост. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 та ч. 3 ст. 61 ЦПКУкраїни, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, зокрема обставини встановлені судовим рішення, що набрало законної сили не підлягають доказуванню.

Судом установлено, що згідно договору дарування 1/4 частки квартири посвідченого Панкевич О.С., приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області 21 серпня 2012 року та зареєстрованого в реєстра за № 859 ОСОБА_2 подарував а ОСОБА_1 прийняв в дар належну ОСОБА_2 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 12073203 від 01.11.2013 року на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Васильківського МРУЮ від 15.10.2013 року ВП № 29264886, обтяжувач ВДВС Васильківського МРУЮ в Київській області, особа майно якої обтяжується - ОСОБА_2 (а.с. 8)

Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2013 року у ВП № 29264886 для належного виконання виконавчого листа № 2-359 виданого 28.09.2011 року на підставі рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини накладено арешт на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5)

Відповідно дост. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі) якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9Постанови № 5 від 12.06.2009 року « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, тому зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Згідно ч.1ст. 317 ЦПК Українивласникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК Українивстановлено,що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК Українивизначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, відповідно до вимогст. 391 ЦК України право власності позивача, як абсолютне право, має бути захищене лише при доведенні самого факту порушення.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вендітеллі проти Італії» (1994) Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Стаття 1 Першого Протоколу вимагає, перш за все і особливо, щоб втручання державної влади у використання права на майно було законним ( рішення у справі «Півень проти України», 2004 рік).

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони підтверджені належними доказами, що свідчать про наявність у нього права власності на спірне нерухоме майно а тому приходить до висновку про задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючисьст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст.10,11,57, 58, 60, 88, 209,212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київської області,від 15.10.2013 р у виконавчому провадженні 29264886.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя