Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/3696/15 Головуючий у 1 інстанції: Федоренко О.І.
Провадження № 22-ц/778/4364/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року по справі за позовом Державної організації «Комбінат «Зірка» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ДО «Комбінат «Зірка» звернулось до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнило, до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позовних вимог остаточно зазначило, що 29.01.2013 року за фактом перевірки господарської діяльності ДО «Комбінат «Буддеталь» виявлена недостача бензину марки А-76(80), за що Бердянським МВ ГУМВС України в Запорізькій області відносно ОСОБА_3 порушена кримінальна справа за ч.2 ст.367 КК України.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.10.2014 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито, його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України в порядку ст.49 КК України у звязку з закінченням строків давності.

Цивільний позов про відшкодуванню шкоди, заявлений Державною організацією «Комбінат «Зірка» під час досудового розслідування, залишено без розгляду в порядку ст.129 КПК України.

У звязку з тим, що цивільний позов залишено без розгляду, позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування відповідачем шкоди завданої злочином в розмірі 4 233 787,10 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДО «Комбінат «Зірка» відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (злочином), в розмірі 837803,17 грн. В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 3219 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність позовних вимог, пропуск строку позовної давності, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 відповідно до наказу № 27К від 21.06.2006 року був призначений на посаду заступника начальника дільниці зберігання ДО Комбінат «Буддеталь», яка входить до сфери управління Державного комітету України з державного матеріального резерву.

01.07.2006 року між ДО Комбінат «Буддеталь» та ОСОБА_3 був укладений договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність.

За результатами проведеної інвентаризації в період з 26.06.2006 року до 05.07.2006 року ОСОБА_5 здала, а ОСОБА_3 прийняв матеріальні цінності державного резерву, про що свідчить підпис останнього в акті № 2 від 04.07.2006 року про результати замірів резервуарів, де зберігалися нафтопродукти групи, згідно з яким встановлена фактична нестача 745 297 кг бензину марки А-76 (80).

За період перебування ОСОБА_3 на посаді заступника начальника дільниці зберігання ДО Комбінат «Буддеталь» з 21 червня 2006 року по 01 лютого 2008 року нестача бензину марки А-76 (80) збільшилась на 156 628 кг.

11.02.2008 року наказом №6-к по ДО Комбінат «Буддеталь» ОСОБА_3 звільнено з посади за власним бажанням (а.с.17).

Відповідно до наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву від 15.09.2008 року за №277 прийнято рішення про припинення діяльності ДО Комбінат «Буддеталь» шляхом її приєднання до ДО «Комбінат «Зірка», яка стала правонаступником всіх прав та обовязків ДО Комбінат «Буддеталь» (а.с.18-19, 6-11).

29.01.2013 року по факту виявленої нестачі бензину марки А-76 (80) Бердянським MB ГУМВС України в Запорізькій області були внесені відповідні відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000532 щодо розкрадання бензину державного резерву України марки А-76 (80).

Відповідно до висновку експерта № 65/07-14Б від 04.07.2014 р. встановлено, що станом на 01.02.2008 року нестача бензину марки А-76 (80) на ДО Комбінат «Буддеталь» за період з 21 червня 2006 року до 01 лютого 2008 року становила 156 628 кг, на загальну суму 837 803 грн. 17 коп.

Під час судового розгляду обвинувального акту за матеріалами кримінального провадження № 0000014, внесеного 31.07.2014 р. до ЄРДР, ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі №310/7975/14-к від 29.10.2014 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного правопорушення у зв'язку з закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито, а цивільний позов ДО «Комбінат «Зірка» про стягнення з ОСОБА_3 завданої матеріальної шкоди на суму 837803,17 грн. залишено без розгляду (а.с.20-21).

З огляду на викладені обставини, висновок суду про часткове в сумі 837 803 грн. 17 коп. задоволення позову Державної організації «Комбінат «Зірка» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Довід апеляційної скарги про те, що вину ОСОБА_3 не доведено в законному порядку, колегія суддів вважає неприйнятним з наступних підстав.

За приписами ч.4 ст.ст.285 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом ( ч.8 ст.284 КПК України).

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_3 звільнено від покарання у зв'язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, стаття 49 КК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності, що не є реабілітуючою обставиною, тобто особа звільняється від відповідальності лише за спливом строків, а не відсутності складу злочину.

Закриваючи кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.2 ст.367 КК України, Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в ухвалі суду по справі №310/7975/14-к від 29.10.2014 року встановив, що, перебуваючи на посаді заступника начальника дільниці зберігання ДО «Комбінат Буддеталь», ОСОБА_3 належним чином не виконав свої службові обовязки в результаті недбалого ставлення до них, не забезпечивши виконання завдань щодо зберігання державних ресурсів, їх поповнення та освіження та не здійснивши відповідний контроль за веденням діловодства, зберігання документів у відповідності із законодавством, що призвело до виникнення понаднормової недостачі нафтопродуктів 1 групи Держкомрезерву, а саме: бензину марки А-76(80) у розмірі 837 803 грн. 17 коп.

Як вбачається зі змісту ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі №310/7975/14-к від 29.10.2014 року, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість та підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України у звязку із закінченням строків давності. Ухвала набрала законної сили 06 листопада 2014 року.

Твердження апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах справи копії документів не завірені належним чином та суду не були надані документи для їх дослідження в оригіналі, не заслуговує на увагу та спростовується матеріалами справи (а.с.4-22), на яких містяться прошиті та пронумеровані документи на 18 аркушах, завірені посадовою особою ОСОБА_6 та скріплені печаткою підприємства. До того ж, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не зазначає, які саме документи в оригіналі не були надані суду для їх дослідження.

Довід апеляційної скарги про те, що суд, встановивши відсутність в його діях складу правопорушення, відповідно до ч.3 ст.129 КПК України ухвалою від 29.10.2014 року залишив цивільний позов ДО «Комбінат «Буддеталь» без розгляду, колегія суддів вважає неприйнятним з огляду на зміст зазначеної ухвали, якою встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч.2 ст.367 КК України.

При цьому, згідно з ч.3 ст.129 КПК України суд залишає позов без розгляду не лише в разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також і у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, а саме якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник,

Суд першої інстанції правильно відмовив у застосуванні положень ст.ст.256,261 ЦК України до позовних вимог, оскільки судове рішення в кримінальному провадженні, вину в якому визнав ОСОБА_3В, постановлено 29.10.2014 року та набуло законної сили 06.11.2014 року.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: