Справа № 489/3588/16-ц
Номер провадження 4-с/489/31/16
Ухвала

Іменем України

28 листопада 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 (далі-заявник) на дії та постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області (далі-УДВС ГТУЮ) про закінчення виконавчого провадження,

встановив

В липні 2016 року заявник звернувся до суду з вказаною скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалюючи постанову про закінчення виконавчого провадження державний виконавець вважав, що рішення виконано, оскільки відсутній об'єкт самочинного будівництва. В той же час, з матеріалів справи, вбачається, що приписи виконавчого документа полягають у знесенні прибудови до магазину, який є власністю боржника, яка на день винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не знесена, а рішення суду - не виконано.

Заявник просив суд визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 09.06.2016.

Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області проти задоволення скарги заперечував.

Представник боржника МПП "Алсу" проти задоволення скарги заперечувала.

Дослідивши докази долучені до справи, судом встановлено такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.10.2005 задоволено позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Малого приватного підприємства "АЛСУ" про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією, заборону самочинного будівництва, знесення самочинно збудованої споруди. Заборонено МПП "АЛСУ" здійснювати самовільне будівництво прибудови до магазину в будинку № 2 по вул. Новозаводська в м. Миколаєві і зобов'язано його знести вказану прибудову. Стягнуто з МПП "АЛСУ" на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 1565 грн. і 1250 грн. моральної шкоди; з МПП "АЛСУ" на користь ОСОБА_1 - 2780 грн. матеріальної шкоди та 1450 грн. моральної школи; на користь ОСОБА_2 - 1450 грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09.02.2006 та ухвалами Верховного Суду України від 21.04.2006 та 07.03.2008 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2006 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача ОСОБА_3.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 09.06.2016 винесеною головним державним виконавцем Сазоновим Д. К. закінчено виконавче провадження № 4273174, стягувач - ОСОБА_3, боржник ПП "Алсу", про заборону ПП "Алсу" здійснювати (проводити) самовільне будівництво прибудови до магазину у домі № 2 по вул. Новозаводській у м. Миколаєві та зобов'язання знести зазначену прибудову.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження").

З аналізу ст. 15, 16, 19 Закону України "Про виконавче провадження" суд приходить до висновку, що кожен стягувач реалізує свої права самостійно, крім випадків представництва всіх стягувачів одним з них.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач ОСОБА_3 помер.

Заявник із заявою про відкриття виконавчого провадження не зверталась.

Таким чином, заявник не реалізувавши право на звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження, вважає, що постановою про закінчення виконавчого провадження відкритого за заявою ОСОБА_3 порушено її права.

Як зазначалось вище постановою від 09.06.2016 закінчено виконавче провадження № 4273174. В мотивувальній частині постанови державний виконавець встановив, що виходом за адресою вул. Новозаводська 2 у м. Миколаєві не виявлено самовільного будівництва, про що складено відповідний акт, також директору МПП "Алсу" ОСОБА_4 оголошено про заборону здійснення самовільного будівництва прибудови до магазину, про що також складено акт. Встановлено, що комунальним підприємством "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" проведено технічну інвентаризацію нежитлових приміщень за адресою вул. Новозаводська 2 у м. Миколаєві та надано лист, що об'єкти самочинного будівництва відсутні.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що на спірну прибудову рішенням господарського суду Миколаївської області від 23.01.2008 визнано право власності, яке зареєстровано у встановленому порядку.

Таким чином, спірна прибудова перестала бути самочинною.

Резолютивна частина рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист № 2-91 від 03.03.2006 містить зобов'язання знести самовільне будівництво прибудови до магазину, тобто самочинно збудоване нерухоме майно. Однак, на сьогоднішній час самочинно збудованого майна не існує. Натомість існує зареєстроване у встановленому порядку право власності на прибудову за боржником.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявником не доведено, які саме її права порушені в результаті винесення постанови. Обставини, на які посилався заявник щодо порушення її прав на сьогоднішній день не існують, оскільки самочинно збудоване будівництво відсутнє.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи, щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги належить відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження № 4273174 від 09.06.2016.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв