УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із скаргою за участю заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Свої вимоги мотивував тим, що 25 жовтня 2011 року головним державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Біленчук Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 29394769 з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 1 456,30 грн. Оскільки заявник є пенсіонером 14 грудня 2011 року на адресу Управління з координації та контролю за виплатою пенсій направлено копію постанови державного виконавця про стягнення боргу. З 14 грудня 2011 року з пенсії заявника відраховуюся грошові кошти в рахунок погашення заборгованості. За 2012 рік з пенсії заявника було відраховано грошові кошти у розмірі 1 445,49 грн., тобто вся сума заборгованості була погашена, однак на даний час продовжуються відрахування з пенсії заявника в рахунок погашення заборгованості. У зв'язку з чим просить зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 29394769.

Заявник в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшли письмові заперечення, в яких,зокрема, зазначено, що згідно повідомлення виплатного центру Управління з координації та контролю за виплатою пенсій від 01 жовтня 2016 року залишок боргу становить у розмірі 518,35 грн., виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій стягнуто в повному обсязі. Тому відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини.

05 вересня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2003 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 12 840,00 грн., та судові витрати у розмірі 1 723,30 грн. (а.с.33-34).

18 березня 2010 року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Павлюк Н.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 18097286 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення грошових коштів у сумі 14563,30 грн. (а.с.73).

19 серпня 2011 року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Павлюк Н.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 18097286 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник отримує пенсію (а.с.66).

19 серпня 2011 року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Павлюк Н.П. винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 10,00 грн. (а.с.63).

25 жовтня 2011 року головним державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Біленчук Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 29394769 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 05 вересня 2003 року по справі № 2-22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 1456,30 грн. (а.с.38).

14 грудня 2011 року головним державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Біленчук Л.І. винесено постанову про звернення стягнення на доходи божника про стягнення боргу у сумі 14563,30 грн., виконавчого збору у сумі 1456,33 грн., витрат у сумі 10,00 грн. на користь держави (а.с.39-40).

Згідно інформаційного листа від 25 жовтня 2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлено, що з 01 січня 2012 року з пенсії ОСОБА_1 провадилися відрахування, а саме: виконавчі витрати, згідно постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві за № 18097286 від 19 серпня 2011 року у розмірі 10,00 грн. на користь держави, які повністю утримано в січні 2012 року; виконавчі витрати, згідно постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві за № 18097286 від 19 серпня 2011 року у розмірі 1 456,33 грн. на користь держави, які повністю утримано в липні 2016 року. Станом на 31 жовтня 2016 року сума боргу ОСОБА_1 становить у розмірі 518,37 грн. (а.с.85-87).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Обґрунтовуючи вимоги, заявник зазначає, що бездіяльність державного виконавця полягає в тому, що згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2012 року заборгованість заявника становить у розмірі 1 456,30 грн., з 14 грудня 2011 року з пенсії заявника відраховуюся грошові кошти в рахунок погашення заборгованості. За 2012 рік з пенсії заявника було відраховано грошові кошти у розмірі 1 445,49 грн., тобто вся сума заборгованості була погашена, однак на даний час продовжуються відрахування з пенсії заявника в рахунок погашення заборгованості, та державним виконавцем не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 зазначеного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону;

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке

підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «"Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов»язати зазначених осіб до вчинення тих дій,які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно інформаційного листа від 13 листопада 2016 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлено, що з 01 січня 2012 року з пенсії ОСОБА_1 провадилися відрахування, а саме: виконавчі витрати, згідно постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві за № 18097286 від 19 серпня 2011 року у розмірі 10,00 грн. на користь держави, які повністю утримано в січні 2012 року; виконавчі витрати, згідно постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві за № 18097286 від 19 серпня 2011 року у розмірі 1 456,33 грн. на користь держави, які повністю утримано в липні 2016 року. Сума боргу ОСОБА_1 становить у розмірі 224,69 грн. (а.с.88-90).

Виходячи з наведеного,на час розгляду справи заявником не сплачений борг у повному обсязі.

Більш того, згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» право закінчувати виконавче провадження надано саме державному виконавцю, тому суд не має права зобов»язувати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві приймати процесуальне рішення у вигляді постанови про закінчення виконавчого провадження.

Отже, у задоволенні скарги ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження слід відмовити .

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", п.п. 2,4,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження", п.18 Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «"Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 386, 387,388 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про зобов'язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна