Ухвала

іменем україни

26 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ФаловськоїІ.М., Висоцької В.С., ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини, стягнення пені за час прострочення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на час навчання, визначення заборгованості за додатковими витратами; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за аліментами на неповнолітню дитину, зменшення розміру пені за час прострочення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великоновосілківського району суду Донецької області від 13 липня 2015 року, додаткові рішення Великоновосілківського району суду Донецької області від 30 вересня 2015 року та від 18 листопада 2015 року, рішення апеляційного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом про визначення заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначала, що на підставі рішення Калінінського районного суду Донецької області від 19 липня 1999 року з ОСОБА_5 на її користь були стягнуті аліменти в розмірі ј частини заробітку, але не менш ніж Ѕ частки неоподатковуваного мінімуму на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 19 липня 1999 року до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист за даним рішенням суду знаходився на виконанні в виконавчій службі, проте, з березня 2010 року відповідач аліменти в повному обсязі не сплачував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку вона просила визначити станом на квітень 2015 року.

В ході розгляду справи ОСОБА_4 доповнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача пеню за час прострочення сплати аліментів, визначити заборгованість за аліментами станом на червень 2015 року, визначити заборгованість за аліментами, що пов'язані з додатковими витратами на неповнолітню дитину на оплату підготовчих курсів у технікумі Промислової автоматики міста Донецька з вересня 2011 року та в Машинобудівному коледжі Донбаської державної машинобудівної академії міста Краматорська з 2014 року по 2015 рік.

15 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, що був об'єднаний в одне провадження з первісним, в якому просила стягнути з ОСОБА_5 аліменти на час навчання їх повнолітньої доньки в Машинобудівному коледжі Донбаської державної машинобудівної академії.

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив стягнути з нього на користь ОСОБА_4 заборгованість за аліментами на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3 539 грн 48 коп., при цьому посилаючись на неправильний розрахунок цієї заборгованості державним виконавцем, а також просив зменшити розмір пені за прострочку сплати аліментів до 500 грн з огляду на відсутність постійної роботи у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області, при цьому просив врахувати ту обставину, що ОСОБА_4 уклала новий шлюб, чим поліпшила своє матеріальне становище.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру заборгованості за аліментами задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за аліментами у сумі 5 741 грн, а також заборгованість за аліментами на час навчання у сумі 295 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на час навчання доньки та зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру заборгованості за аліментами задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за аліментами у сумі 5 741 грн, а також заборгованість за аліментами на час навчання у сумі 295 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за аліментами, стягнення аліментів на час навчання доньки та зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зменшення розміру заборгованості за аліментами задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за аліментами у сумі 5 741 грн, а також кошти на час навчання ОСОБА_6 у машинобудівному коледжі Донбаської державної машинобудівної академії у сумі 295 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на період навчання ОСОБА_6 - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року скасовано рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Визначено заборгованість за аліментами ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягнуті рішенням Калінінського районного суду міста Донецька від 19 липня 1999 року станом на червень 2015 року, у загальній сумі 7 854 грн 95 коп. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3 598 грн 46 коп., аліменти на утримання дитини, яка продовжувала навчання в розмірі 250 грн. з 16 червня 2015 року по 27 червня 2015 року. Решту позовних вимог ОСОБА_4 залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Калінінського районного суду Донецької області від 19 липня 1999 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини заробітку, але не менш ніж Ѕ частки неоподатковуваного мінімуму, починаючи з 19 липня 1999 року до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення знаходилось на примусовому виконанні в відділі державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, а з 05 березня 2014 року - у Жовтневому відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції за місцем роботи боржника (т. 1 а.с.86).

Станом на лютий 2014 року відділом державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку здійснено розрахунок заборгованості за аліментами ОСОБА_5, яка за період з березня 2010 року по лютий 2014 року складає 11 271 грн 56 коп. (т. 1 а.с.44-45).

Згідно розрахунку від 11 червня 2014 року, який зроблено Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заборгованість ОСОБА_5 за аліментами на неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 05 березня 2014 року з урахуванням заборгованості, визначеної відділом державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, становить 11 634 грн 32 коп. (т. 1 а.с.182).

Заборгованість ОСОБА_5 за розрахунком Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції станом на червень 2015 року, з урахуванням визначеної раніш заборгованості, становить 17 284 грн 74 коп.

Також встановлено, що ОСОБА_6 навчалась на денному відділенні машинобудівного коледжу Донбаської державної машинобудівної академії за спеціальністю «Фінанси та кредит» з 08 травня 2015 року по 27 червня 2015 року на умовах самофінансування, згідно з договором про навчання. Відрахована з коледжу у зв'язку з закінченням терміну навчання. Загальна вартість освітньої послуги за семестр становить 2 950 грн. (т. 2 а.с.59-60).

Ухвалюючи нове рішення у справі, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, урахувавши матеріальне положення платника аліментів та відсутність інших утриманців, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що ОСОБА_4 підтверджено виникнення заборгованості за аліментами у ОСОБА_5, а також із наявності правових підстав для стягнення пені за прострочення сплати аліментів та аліментів на утримання дитини, яка продовжувала навчання. Разом з цим обґрунтованими є висновки суду апеляційної інстанції про залишення без задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки ОСОБА_5 не доведено факту невірності розрахунку заборгованості за аліментами та наявності правових підстав для зменшення розміру пені за прострочку сплати аліментів.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

За правилами ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно вимог ч.ч. 1,2. ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Встановивши, що загальна сума заборгованості за аліментами за період з березня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на червень 2015 року складає 7 854 грн коп. та виходячи з того, ця заборгованість існує з вини ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції вірно врахував, що у ОСОБА_4 є право на отримання від боржника неустойки, яка відповідно до здійсненого судом розрахунку становить 3 598 грн 46 коп.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції врахувавши матеріальний стан платника аліментів, відсутності утриманні інших осіб, наявність заборгованості за аліментами, дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для застосування ч. 2 ст. 196 СК України щодо зменшення розміру неустойки.

Апеляційним судом також здійснено вірний висновок про те, що повнолітня дитина сторін продовжувала навчання і потребувала матеріальної допомоги, яку відповідач міг надавати, апеляційний суд виходячи із положень ст. 199 СК України дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліменти у зв'язку з навчанням повнолітньої доньки.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

М.К.Гримич