РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/1813/16-ц

Провадження № 2/401/815/16

21 листопада 2016 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Сулими І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предметі спору Світловодський міський голова ОСОБА_2, -

Встановив:

08 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлосвіт 2012». (а.с. 1 3)

19 липня 2016 року, 19 вересня 2016 року та 04 жовтня 2016 року позивач доповнював раніше заявлені вимоги та остаточно просить стягнути з КП «Житлосвіт 2012» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 57 954 грн. 54 коп. за період з 30 березня 2016 року по 04 жовтня 2016 року та відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн. (а.с. 63, 90, 101)

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 30 березня 2016 року його було звільнено з роботи з посади директора КП «Житлосвіт 2012» за п. 6 ст. 40 КЗпП України, проте вихідна допомога, як те передбачено ч. 1 ст. 44 КЗпП України, йому вчасно виплачена не була. Виплата вказаної допомоги була здійснена лише 25 травня 2016 року, при чому середній заробіток за час затримки її виплати нарахований та виплачений добровільно не був, відтак позивач вважає, що розрахунок не здійснений дотепер. Зазначені неправомірні дії відповідача призвели до моральної шкоди, грошову компенсацію якої вимагає позивач.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові.

Представник КП «Житлосвіт 2012», даючи пояснення в судових засіданнях, з позовними вимогами не погодився, стверджує, що при звільненні позивача з роботи порушень допущено не було та з останнім проведено розрахунок при звільненні відповідно до вимог законодавства.

Представник Світловодського міського голови позовні вимоги не визнав. Пояснив, що міським головою видане розпорядження, відповідно до якого бухгалтерію КП «Житлосвіт 2012» зобовязано провести з ОСОБА_1 повний розрахунок на дату звільнення, відповідно до норм чинного законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, свідчення свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково, з огляду на встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно Контракту від 04 червня 2015 року, укладеного між Світловодською міською радою в особі міського голови ОСОБА_3 та ОСОБА_1, останній був призначений директором комунального підприємства «Житлосвіт 2012» , що належить до комунальної власності територіальної громади м. Світловодська, на строк до 05 вересня 2015 року. 02 вересня 2015 року між вказаними сторонами укладено додаткову угоду до контракту від 04 червня 2015 року, відповідно до якої замінено у тексті контракту слова «05 вересня 2015 року» словами «06 вересня 2020 року», чим фактично продовжили дію згаданого контракту до 06 вересня 2020 року (а.с. 5-10, 11).

В звязку з поновленням за рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2016 року на посаді директора КП «Житлосвіт 2012» ОСОБА_4, 30 березня 2016 року Світловодським міським головою було видано Розпорядження № 127-к «Про звільнення ОСОБА_1 та припинення дії контракту», яким припинено дію контракту від 04 березня 2015 року та звільнено 30 березня 2016 року ОСОБА_1 з посади директора КП «Житлосвіт 2012» на підставі п. 6 ст. 40 КЗпП України. П. 2 зазначеного розпорядження зобовязано бухгалтерію КП «Житлосвіт 2012» провести з ОСОБА_1 повний розрахунок на дату звільнення, відповідно до норм чинного законодавства. (а.с. 116).

30 березня 2016 року директором КП «Житлосвіт 2012» ОСОБА_4 видано наказ № 60 «Про повний розрахунок», яким відповідно до розпорядження Світловодського міського голови № 127-к від 30 березня 2016 року на виконання п. 2 щодо здійснення повного розрахунку з ОСОБА_1, зобовязано бухгалтерію КП «Житлосвіт 2012» провести з ОСОБА_1 повний розрахунок на дату звільнення, відповідно до норм чинного законодавства та виплатити компенсацію за невикористану відпустку в кількості 10 календарних днів за період з 05 червня 2015 року по день звільнення (а.с. 117).

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Ст. 116 КЗпП України передбачено, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку, проте при проведенні розрахунку з ОСОБА_1 31 березня 2016 року така допомога йому виплачена не була.

25 травня 2016 року Світловодським міським головою ОСОБА_2 винесено розпорядження «Про усунення порушень викладених в довідці про проведення перевірки від 06 травня 2016 року № 11-05-056/0241», яким зобовязано бухгалтерію КП «Житлосвіт 2012» виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України. Того ж дня на підставі зазначеного розпорядження директором КП «Житлосвіт 2012» ОСОБА_4 видано наказ № 84 «Щодо проведення нарахувань ОСОБА_1І.» (а.с. 72, 73).

Таким чином, вимоги ст.ст. 44, 116 КЗпП України відповідачем були виконані лише 25 травня 2016 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 233 від 25 травня 2016 року (а.с. 129)

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», зі змінами та доповненнями, визначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, зі змінами та доповненнями.

П. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньоденна заробітна плата позивача становить 449 грн. 26 коп., що підтверджується довідкою КП «Житлосвіт 2012» за вих. № 318 від 18 липня 2016 року, яка не оспорюється позивачем (а.с. 68).

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Відповідно до щорічного розрахунку норм тривалості робочого часу, з урахуванням дати звільнення позивача, у розрахунковому періоді 37 робочих днів: у березні 2016 року - 1 робочий день, у квітні 2016 року 21 робочий день, у травні 2016 року 15 робочих днів.

За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню з КП «Житлосвіт 2012» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 березня 2016 року по 25 травня 2016 року у сумі 16622 грн. 62 коп. ( 37 робочих днів Х 449 грн. 26 коп. середньоденної заробітної плати = 16622 грн. 62 коп.).

Доводи представника відповідача, які він обґрунтовував показаннями свідка ОСОБА_4, про те, що КП «Житлосвіт 2012» не мало обовязку виплачувати в день розрахунку 31 березня 2016 року позивачеві передбачену ст.. 44 КЗпП України вихідну допомогу, так як про це не було прямо вказано у розпорядженні Світловодського міського голови від 30 березня 2016 року суд не приймає до уваги.

Як видно з дослідженого Розпорядження № 127-к «Про звільнення ОСОБА_1 та припинення дії контракту», КП «Житлосвіт 2012» мало провести з ОСОБА_1 повний розрахунок на дату звільнення, відповідно до норм чинного законодавства. Чинним законодавством, зокрема ст.. 44 КЗпП України визначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Оскільки ОСОБА_1 був звільнений з роботи на підставі п. 6 ст. 40 КЗпП України, виплата зазначеної допомоги була обовязком відповідача без додаткових для того розпоряджень.

Вимоги позивача про виплату йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 травня по 04 жовтня 2016 року, тобто після виплати всіх належних йому при звільненні сум, не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Задля відновлення порушеного права на отримання вихідної допомоги, передбаченої ст.. 44 КЗпП України ОСОБА_1 застосувались додаткові зусилля, він змушений був звертатися з відповідними заявами до Управління Держпраці України в Кіровоградській області, Світловодського міського голови, УЖКГ виконавчого комітету Світловодської міської ради, що підтверджується документально. (а.с. 14, 15, 16, 17)

Враховуючи ту обставину, що внаслідок невиконання відповідачем вимог ст.СТ. 47, 116 КЗпП України було порушено трудові права позивача, суд визнає доведеним, що він зазнав моральних втрат у вигляді моральних страждань, які вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення порушеного права, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. 00 коп. її грошової компенсації

Судові витрати у справі суд розподіляє у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України та покладає їх на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 44, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 16622 грн. 62 коп., який обраховано без вирахування податків та інших обовязкових платежів, а також 500 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення решти заявлених ним сум відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні - в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя Н.Л.Волошина

21.11.2016