Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Крижової О.Г.,

при секретарі Гриценюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Свої вимоги Позивач мотивував тим, що 19 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML - P00/015/2008 (надалі - кредитний договір), відповідно до якого Відповідач 1 отримав кредит у розмірі 58 870,00 долорів США зі сплатою відсотків за користування кредитом що складається з фіксованої відсоткової складової 5,49 % річних та FIDR.

ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 29.04.2014 р. заборгованість складає: по тілу кредиту 57 992,05 доларів США, по нарахованих відсотках 5 479,98 доларів США. На підтвердження позивачем було надано розрахунок заборгованості. Та за несвоєчасне повернення кредиту (пеня) в розмірі - 2 631 116,23 грн. згідно умов п. 3.1.1 кредитного договору.

На підставі договору поруки №SR-P00/015/2008 (надалі - договір поруки), укладеного 19 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 , що як поручитель прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 його зобов'язань (с. 1 договору поруки). Також с. 1 договору поруки передбачено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідають як солідарні боржники, і Позивач може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і Поручителя , чи до обох одночасно.

Згідно зі с. 3 договору поруки у випадку невиконання Позичальником боргових зобов'язань перед Банком за кредитним договором, Поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Банку протягом трьох банківських днів з дати надіслання Банком відповідної письмової вимоги за адресою, вказаною у договорі поруки. Вимога вих..№ 200136015/64 від 03.07.2014р. була надіслана Позивачем для ОСОБА_2, однак вона у зазначений строк відповідачами не виконана.

В позовних вимогах Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 63472,03 доларів США; за несвоєчасне повернення кредиту (пеня) в розмірі 2 631166,23 грн. згідно умов п. 3.1.1 кредитного договору розрахунку заборгованості, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн.

Представник позивача в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» Договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 20.07.2011 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТГІ Банк» щодо права вимоги до Боржника за Кредитними договорами № ML - P00/015/2008 від 19.02.2008р. та договором поруки № SR-P00/015/2008 від 19.02.2008р.

Представник позивача в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно з Кредитним договором банк надав позичальнику кредит, ОСОБА_1 в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі 1, зокрема, в п. 1.5 частини №2 Кредитного договору 1, з підпунктами, а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені п.п. 1.4 частини №2 Кредитного договору, з підпунктами. Згідно з п. 1.5.1. частини №2 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та у строки визначені в графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та подав Розрахунок заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором ML - P00/015/2008 від 19.02.2008р станом на 29.04.14 року з якого випливає, що останньою датою погашення черговою платежу по тілу кредиту є 04.02.2009 року, за відсотками- 17.01.2011 року.

Представник ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог заперечила, подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 2-3028/11 від 18.01.2012 року ( набрало законної сили) за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк" в особі Регіонального відділення АТ "ОТП Банк" про визнання частково недійсними кредитного договору № ML-P00/015/2008 від 18.02.2008 р. та про визнання недійсними додаткових договорів та договору іпотеки.

У відповідності до даного рішення суду позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме :

Визнано недійсними з моменту укладення п.3 ч.1; п.1.3.2. ч.2; пункти з 1.4. по 1.4.1.6. (включно) ч.2; п.2.3.46. ч.2; п.2.3.7. ч.2; п.4.1.1. ч.2 кредитного договору № ML Р00/015/2008 від 18/02/2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» (ЗАТ «ОТП Банк»).

Визнано недійсними з моменту укладення додатковий договір №1 від 16 квітня 2009 року, додатковий договір №2 від 14 жовтня 2009 року, додатковий договір №3 від 19 квітня 2010 року до кредитного договору № ML Р00/015/2008 від 18/02/2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» (ЗАТ «ОТП Банк»).

Визнано недійсним з моменту укладення договір іпотеки № РML Р00/015/2008 від 19 лютого 2008 року укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП БАНК» (ЗАТ «ОТП БАНК») посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №386.

Визнано недійсним з моменту укладення договір №1 до договору іпотеки № РML Р00/015/2008 від 16 квітня 2009 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП БАНК» (ЗАТ «ОТП БАНК») посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №386.

Представник ОСОБА_1 в своїх запереченнях на позов вказала, що в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML Р00/015/2008 від 18/02/2008 року має бути відмовлено у звязку з безпідставністю та недоведеністю й пропуском строку позовної давності.

Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до умов кредитного договору від 19 лютого 2008 року сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань до 17 лютого 2023 року (п. 2 ч. 1 кредитного договору), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів (п. 1.5 ч.2 кредитного договору), останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 17 лютого 2009 року.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 цього Кодексу).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У справі, яка розглядається, судом установлено, що згідно з пунктом 1.5.1 укладеного між сторонами кредитного договору сплата позичальником заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно не пізніше 17-го числа місяця, наступного за звітним відповідно до Графіку Платежів (додаток 1), який є невідємною частиною цього договору.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення(Правова позиція ВСУ у справі № 6-2520цс15 від 06.04.2016 р.)

Відповідно до умов договору поруки від 19 лютого 2008 року п.4.1 сторони встановили строк дії договору до моменту повного виконання Боргових зобовязань за кредитним договором.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя (Правова позиція ВСУ у справі №6- 53 цс 14 від 17.09.2014 р.).

Оскільки кредитор пропустив строк звернення до поручителя то порука ОСОБА_2 за договором поруки SR-P00/015/2008 від 19.02.2008 р. є припиненою і у стягненні з поручителя слід відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 2-3028/11 від 18.01.2012 року визнано недійсними з моменту укладення п.3 ч.1; п.1.3.2. ч.2; пункти з 1.4. по 1.4.1.6. (включно) ч.2; п.2.3.46. ч.2; п.2.3.7. ч.2; п.4.1.1. ч.2 кредитного договору № ML Р00/015/2008 від 18/02/2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» (ЗАТ «ОТП Банк»); Визнано недійсними з моменту укладення додатковий договір №1 від 16 квітня 2009 року, додатковий договір №2 від 14 жовтня 2009 року, додатковий договір №3 від 19 квітня 2010 року до кредитного договору № ML Р00/015/2008 від 18/02/2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» (ЗАТ «ОТП Банк»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 14 ЦПК)

Враховуючи наявність вищезгаданого рішення суду по справі № 2-3028/11 від 18.01.2012 року суд вважає недоведеною суму боргу за кредитним договором № ML Р00/015/2008 від 18/02/2008 року укладеного між між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 252-258, 261,267,509, 526, 530,559, 610, 611, 629, 631, 1048, 1050, 1054 ст.ст. 14, 15, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити

Рішення може були оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошені рішення можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду на протязі 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова