Номер провадження: 22-ц/785/4825/16
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Суворва В.О.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року по справі за позовом Ізмаїльської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на житло, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року Ізмаїльська міська рада Одеської області звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачі по справі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1. З огляду на те, що відповідачі більше 6 місяців не проживають за вказаною адресою, а дане домоволодіння належить до комунальної власності, просили суд визнати ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 листопада 2013 року позовні вимоги Ізмаїльської міської ради Одеської області задоволено, визнано ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 грудня 2013 року заява ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 листопада 2013 року була залишена без руху на підставі ч.1 ст.121 ЦПК України.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.01.2014 року заяву ОСОБА_7 про перегляд вищезазначеного заочного рішення повернуто відповідачеві, як таку, що неподана згідно ч.2 ст.121 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2014 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5. задоволено частково, ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 січня 2014 року скасовано, та направлено справу до того ж суду для продовження розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року визнано ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 такими, що втратили право на житло за адресою АДРЕСА_1.

Рішеням апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року в частині визнання ОСОБА_2 з сином ОСОБА_6 втратившими право на житло за адресою: АДРЕСА_1. - скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову Ізмаїльської міської ради відмовлено, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13 квітня 2016 року касаційну скаргу Ізмаїльської міської ради Одеської області задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов Ізмаїльської міської ради та визнаючи відповідачів особами, що втратили право на житло суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 1647 від 15 грудня 2008 року підтверджено передачу гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 до комунальної власності.

Корінцем ордеру за № 21 від 01 серпня 2007 року підтверджено обставину, за якою відповідачі за виключенням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали кімнати АДРЕСА_1 у гуртожитку ВАТ ПМК-15 «Дунайводбуд» на підставі рішення за № 7 від 31 липня 2007 року.

Реєстрація відповідачів за вказаною адресою підтверджена довідк КП «Житсервіс-2» за № 394 від 05 грудня 2012 року.

Суд першої інстанції задовольняючи позов обгрунтовано посилався на те, що відповідачі не мешкають за адресою АДРЕСА_1 більш ніж шість місяців на час звернення позивача до суду, а тому вважав необхідним визнати їх такими, що втратили право на житло.

Зазначений висновок суд першої інстанції грунтується на підставі актів перевірки від 27 жовтня 2009 року, 10 лютого 2011 року та 26 листопада 2012 року та поясненнь свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14.

У зв'язку із викладеними обставинами суд першої інстанції обгрунтовано вважав відсутніми підставами визнавати відповідачів особами, що проживають у кімнатах через наявність рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 листопада 2013 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, тому вважав необхідним задовольнити позов та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право на житло за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з положеннями ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин. Якщо наймач був відсутнім з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до актів, складених комунальним підприємством «Житсервіс-2», які наявні в матеріалах справи, відповідачі не проживали у приміщеннях гуртожитку АДРЕСА_1 з 2009 року, а згідно з показами свідків відповідачі з моменту отримання ордеру не проживали в указаних приміщеннях.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Недоведеним є той факт, що з наданих ОСОБА_2 довідок убачається поважність не проживання в спірних приміщеннях гуртожитку в період з 2010 року до 2015 року. ОСОБА_2 не довела, чи були інші особи, крім ОСОБА_2, які б могли надавати допомогу її свекрусі - ОСОБА_16.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неправильну оцінку судом доказів щодо не проживання відповідача у спірних житлових приміщеннях до 2010 року .порушення судом ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10 Конвенції про права дитини, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

В.О. Суворов