Справа № 484/3241/16-ц
Провадження № 2/484/2377/16
У Х В А Л А

про відмову у закритті провадження по справі

30 листопада 2016 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, відшкодування моральної шкоди, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень та відшкодування моральної шкоди. 09.11.2016 року вона доповнила свій позов і також просила поновити її на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник Миколаївського обласного центру зайнятості ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що звільнення ОСОБА_1 було законним, ніякі її права при цьому не порушені, тож у позивачки відсутні підстави і право на звернення до суду з позовом про захист своїх прав в частині звільнення з роботи.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання. Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на гарантоване право особи звертатися до суду з позовами про захист прав, свобод та інтересів, які вони вважають порушеними, невизнаними або оспореними.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, право особи на звернення до суду гарантоване конституцією та Законами України. Якщо особа вважає, що її право порушене, вона має право звернутися до суду за захистом такого права.

Суд не вправі наперед вирішувати питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для задоволення позову (обґрунтованості). Таке питання суд вправі вирішувати лише в нарадчій кімнаті під час винесення рішення за наслідками розгляду справи по суті.

Думка відповідача про те, що права ОСОБА_1 не порушені, є лише позицією відповідача у справі і підлягає доведенню під час судового розгляду. Підстави для звільнення від доказування в даному випадку відсутні.

Враховуючи наведене, відсутні передбачені ст. 205 ЦПК України підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 205. 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки ухвала суду не перешкоджає подальшому розгляду справи, а вирішене ухвалою питання про відмову у закритті провадження по справі відсутнє у переліку ст. 293 ЦПК України, ухвала не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляції на рішення суду в наданій справі.

СУДДЯ: