Провадження № 2/234/5087/16
27 жовтня 2016 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
в складі судді Михальченко А.О.
при секретарі Вербовецькій Д.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про визнання права власності на вклад у порядку спадкування, -
До Краматорського міського суду Донецької області звернулася ОСОБА_2 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про визнання права власності на вклад у порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що її мати, ОСОБА_4, ІПННОМЕР_2, відкрила у ПАТ «Державний Ощадний Банк України» рахунок НОМЕР_3 за договором №137888204 від 27.01.2014 року на вклад «Накопичувальний». За умовами договору процентна ставка за депозитом встановлювалась у розмірі 15,5% річних, розмір вкладу - 10 000 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачки, ОСОБА_4, померла. У зв'язку з цим була відкрита спадкова справа №56703882 (25-2014) приватним нотаріусом Афанасенко В.С. На час відкриття спадкової справи позивачці було відомо лише про рахунок у ПАТ «Укрсиббанк», а про рахунок у ПАТ «Державний Ощадний банк України» їй було невідомо. Тому видавалось лише свідоцтво про прав на спадщину лише на рахунок у ПАТ «Укрсиббанк». Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає, всю спадщину позивачка отримала сама.
У грудні 2015 року позивачка знайшла договори на відкриття банківського рахунку та дізналася про існування депозитного рахунку, спадкоємцем якого також вона себе вважає. Тому позивачка звернулася до нотаріуса, в якого відкрита спадкова справа. Але постановою від 05.12.2015 року №146/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вклади з відсотками, які знаходяться у ПАТ «Державний Ощадний Банк України».
Представник позивача неодноразово звертався до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо допомоги по вирішенню питання передання спадкової справи до нотаріальної контори, де є доступ до необхідного Спадкового реєстру. Були отримані відповіді, якими підтверджувалось, що архів приватного нотаріуса Афанасенко В.С. знаходиться в м. Донецьку, але станом на 04.01.2016 року діяльності нотаріус не припиняв. Було запропоновано передати спадкову справу до п'ятої донецької держнотаріальної контори, та видано відповідний наказ №29/2 від 08.02.2016 року. Але нотаріус передати спадкову справу не змогла і у червні 2016 року припинила діяльність.
Представник позивача неодноразово звертався до відповідача за відомостям щодо розміру вкладу на рахунку з відсотками. Але відповідач відмовив у наданні інформації. Таким чином, визначити точно розмір спадщини неможливо.
У судовому засіданні представник позивачки, ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Вислухав пояснення представника позивачки, перевірив надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-11).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить вклад з відповідними відсотками, який знаходиться у ПАТ «Державний Ощадний Банк України» на депозитному рахунку НОМЕР_3 згідно договору №137888204 від 27.01.2014 року, укладеному між ОСОБА_4 та ПАТ «Державний Ощадний банк України».
Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2014 року позивачка ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад, що зберігається у ПАТ «Укрсиббанк» (а.с.13 зворотній бік).
Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру.
Постановою приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Афанасенко В.С. від 05.12.2015 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, який знаходиться у ПАТ «Державний Ощадний Банк України», у зв'язку з тим, що нотаріуси, зареєстровані на території міста Донецька, тимчасово не мають доступу до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України (а.с.14).
Позивачка неодноразово зверталася до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо допомоги по вирішенню питання передання спадкової справи до нотаріальної контори, де є доступ до необхідного Спадкового реєстру. Були отримані відповіді, якими підтверджувалось, що архів приватного нотаріуса Афанасенко В.С. знаходиться в м. Донецьку, але станом на 04.01.2016 року діяльності нотаріус не припиняв.
Як вбачається з наказу головного територіального управління юстиції у Донецькій області №29/2 від 08.02.2016 року було приватний нотаріус повинен був передати спадкову справу до п'ятої донецької держнотаріальної контори (а.с.20)
Однак нотаріус передати спадкову справу не змогла і у червні 2016 року припинила діяльність.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право власності на вклад у банку через те, спадкова справа не була передана до нотаріальної контори. Позивачка має право на успадкування вкладу, але таке її право не визнане державним нотаріусом.
Між тим, зазначеними вище доказами підтверджено, що після смерті ОСОБА_4 позивачка - спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину шляхом подачі заяви у нотаріальну контору відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України.
За таких обставин, право на визнання права власності на вклад підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст.3, 8, 10-15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про визнання права власності на вклад у порядку спадкування за законом - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя: