№ 556/1870/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2016 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області

під головуванням судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями №2 по вул.Підлісна в с.Степангород Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті рідного брата ОСОБА_1 відкрилась спадщина - житловий будинок в с.Степангород Володимирецького району. Вказану спадщину він прийняв як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за ним право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. В судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання надала письмову заяву в якій визнала позов, просила розглянути справу без її участі.

Суд дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась.

12 лютого 2016 року помер рідний брат позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ГЮ №185105.

Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у звязку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_1 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими спорудами №2 по вул.Підлісна в с.Степангород Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується технічним паспортом будівлі.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1991 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обовязкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У звязку з викладеним, ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинок №2 по вул.Підлісна в с.Степангород Володимирецького району, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_1 є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

З цих підстав позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації права власності за покійним братом та у оформленні спадщини після його смерті, що підтверджується постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №1012/01-16 від 18.08.2016 року.

Судом також встановлено, що спадкування майна ОСОБА_1 здійснюється за законом, оскільки заповіт покійним не складався, що підтверджується постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Та обставина, що позивач по справі є спадкоємцем майна ОСОБА_1 2-ої черги за законом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про народження позивача серія І-ГЮ №270166 від 04.08.1973 року, паспортом ОСОБА_1 серія СР 060373.

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем майна після смерті сина ОСОБА_1 1-ої черги за законом, однак 23 березня 2016 року вона відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, що підтверджується її заявою, посвідченою секретарем виконавчого комітету Степангородської сільської ради.

Відповідно до ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відмови від її прийняття спадкоємцями попередньої черги.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті брата в порядку, встановленому ст.1268 ЦК України, оскільки у визначений термін подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, що підтверджується постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №1012/01-16 від 18.08.2016 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_1, у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті брата, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, паспорт серії СР №060373, виданий 02 березня 1996 року Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області, право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями №2 по вул.Підлісна в с.Степангород Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1572 (одна тисяча пятсот сімдесят дві) грн. 33 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :