Провадження № 2/522/1365/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого-судді: Кічмаренка С.М.,

за участю секретаря: Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства « Житлово-комунальний сервіс « Фонтанський», третя особа: ОСОБА_2,- « про відшкодування матеріальної та моральної шкоди», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з КП «ЖКС « Фонтанський» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 55 828,00 грн.; стягнути з відповідачам на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000 грн..

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Даний будинок знаходиться на балансі у відповідача. Квартира позивача знаходиться на першому поверсі житлового будинку, під квартирою знаходиться підвальне приміщення житлового будинку, в якому знаходяться комунікації будинку, а саме каналізаційні труби. Через неналежне ставлення до сантехнічного обладнання, а саме несвоєчасне проведення поточного ремонту труб квартиру позивача було залито, що завдало їй матеріальної та моральної шкоди, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача, в судовому засіданні позов не визнав. Надав до суду письмові заперечення, в яких зазначав, що усунення пошкоджень каналізаційних труб, проведення їх ремонту можливо було лише через квартиру, належну ОСОБА_2. Оскільки доступу до неї надано представникам відповідача не було, про що було складено акт, представник відповідача в задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши експертний висновок, суд прийшов до висновку щодо можливості часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до п.п.3,5 п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, власник та наймач ( орендар) квартири зобовязаний дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та на підставі ст.60 ЦПК України повинні довести належними доказами обставини, як в обґрунтування заявлених позовних вимог, також щодо заперечень за позовом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору міни від 15.09.2008 року, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №10016 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21376832 від 23.12.2008р. номер запису: 1545 в книзі: 161дод-13.

Квартира розташована на першому поверсі житлового будинку, під якою знаходиться підвальне приміщення житлового будинку, в якому знаходяться комунікації будинку, а саме каналізаційні труби.

Позивач в позові посилається на той факт, що з квітня 2011 року вона неодноразово зверталася до КП ЖКС «Фонтанський» зі скаргами на проведення поточного ремонту та заміни каналізаційних труб у підвальному приміщення будинку. У зв'язку з постійною течією каналізаційних труб у підвальному приміщенні протягом пяти років знаходиться вода, в результаті чого квартира позивача стала неприродна для проживання.

ОСОБА_4 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації ( підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації ( підприємства), яка, відповідно до укладеної угод, обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації ( підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Причина затоплення від 05 квітня 2011 року квартири позивача встановлена актом дільниці №9 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 05 квітня 2011 року, і полягає в тому, що залив квартири відбувся внаслідок течії каналізаційних труб. Вищевказаний акт відповідає вищевказаним вимогам, а тому є дійсним.

ОСОБА_4 п. 2.2. Положення про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції жилих будівель в містах і селищах України, затверджена Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 31 грудня 1991 року №135 технічне обслуговування жилих будівель включає роботи по контролю за їх технічним станом, усуненню несправностей, які вимагають негайного виконання, налагодження і регулювання технічного обладнання, підготовку будівель до сезонної експлуатації, а також по забезпеченню нормативного повітряного обміну, температурно-вогкісних та інших показників приміщень.

Відповідач являється комунальним підприємством виконавчого комітету Одеської міської Ради, яке уповноважено міською владою на виконання функцій в області житлово-комунального господарства та задоволення потреб мешканців міста у роботі та послугах, пов'язаних з управлінням житловим господарством. Не виконання відповідачем своїх обов'язків по управлінню житловим фондом, його експлуатації та забезпечення схоронності порушує права та охоронювані законом інтереси громадян.

З матеріалів справи вбачається, що підтверджується вищезазначеним актом, що потрібно ремонтувати каналізаційну трубу в квартирі № 17, власником якої є ОСОБА_2.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, у тому числі сантехнічне обладнання, каналізаційні мережі багатоквартирного будинку та, відповідно норм чинного законодавства, співвласники зобовязані, зокрема, забезпечувати технічне обслуговування у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач звертався до ОСОБА_2 з проханням надати доступ до каналізаційних труб для проведення ремонту, але після усної відмови від ОСОБА_2 відповідач 01 червня 2011 року звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання доступу до належній їй квартирі. У своїй позовній заяві відповідач підтвердив, що каналізаційні труби знаходяться у нього на балансі, чим фактично визнав факт відповідальності за причину заливу квартири позивача.

Відповідно до п.4 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач відмовляється допустити в займані ним приміщення представників виконавця/виробника і при цьому є об'єктивні підстави вважати, що неполадки, які унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам, відбулися саме в цих приміщеннях, - доступ у приміщення відбувається без отримання згоди споживача (несанкціонований доступ).

07 грудня 2011 року Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси по справі №2/1522/8827/11 позовна заява відповідача залишена без розгляду, у зв'язку з тим, що представник відповідача надав до суду заяву про залишення позову без розгляду у зв'язку із добровільним виконанням вимог.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому позивач неодноразово зверталась до відповідача із заявами про погіршення стану квартири, усунення недоліків каналізаційних труб, внаслідок чого позивачу завдається матеріальна шкода, що підтверджується заявами від 22.10.2012 року, від 17.01.2013 року, 14.03.2014 року, від 16.10.2014 року та від 03.02.2015 року.

Відповідно до п.2.12 Наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №150 від 10 серпня 2004 року «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд», саме балансоутримувач будинку, яким у даному випадку є відповідач, повинен здійснювати належне технічне обслуговування будинку, поточний та капітальний ремонт централізованого водопостачання та водовідведення.

ОСОБА_4 технічного висновку ТОВ «Регіонбуд ПБ» про технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій квартири АДРЕСА_3 у Київському районі м.Одеси від 06.06.2011 року було встановлено незадовільний стан квартири у зв'язку з течією каналізаційних труб, які знаходяться в квартирі №17, також було встановлено що власниця квартири №17 перешкоджає робітникам ділянки №9 відповідача провести ремонтні роботи. У технічному висновку було оцінено вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі позивача у розмірі 8520, 00 грн..

ОСОБА_4 висновку будівельно-технічного, оціночно-будівельного експертного дослідження ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.Скибінського С.С.» №083/2014 від 11.07.2014р. було також підтверджено, що виникнення пошкоджень обробних матеріалів та конструкцій в квартирі позивача, є несправність інженерних комунікацій в квартирі №17. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі позивача складає 26936, 00 грн..

ОСОБА_4 висновку будівельно-технічного, оціночно-будівельного експертного дослідження ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.Скибінського С.С.» №078/2015 від 26.05.2015р. було також підтверджено, що виникнення пошкоджень обробних матеріалів та конструкцій в квартирі позивача, є несправність інженерних комунікацій в квартирі №17. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі позивача складає 48410, 00 грн..

Крім того, позивач для проведення оцінки ремонтно-відновлювальних робіт оплатив ТОВ «Регіонбуд ПБ» 1000,00 грн., ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім..ОСОБА_5С.» 4500,00 грн..

Також позивач вже витратив кошти на відновлювальні будівельні матеріали на загальну суму 1918,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, позивачу було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 55 828,00 грн.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Зазначене підтверджується ч. 1 ст. 22 ЦК України, згідно якої, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Крім того, ч. 3 даної статті встановлено, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Ст.. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

ОСОБА_4 до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Тобто, для притягнення особи до відповідальності за завдання шкоди, необхідно встановити такі обставини, зокрема, особу, винну у завданні шкоди, розмір шкоди, протиправність дій особи та причинний зв'язок між протиправними діями та завданою шкодою.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її від шкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сума у розмірі 55 828,00 грн., підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів на підставу своїх заперечень, а саме того, що залив АДРЕСА_4 стався з вини відповідача, що ним будо здійснено усі, передбачені чинним законодавством, дії щодо усунення пошкоджень каналізаційних труб.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Позивач в своєму позові також просить суд стягнути з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,погіршенняздібностейпотерпілогоабопозбавленняйогоможливостіїхреалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодуванняморальної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайновогохарактеру внаслідок моральних чифізичнихстраждань, абоіншихнегативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", зокрема п. 4 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Постановою передбачено, що оскільки відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, то необхідно з'ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивач виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надала ніяких доказів причино- наслідкового звязку між поведінкою відповідачів та його моральними стражданнями.

Таким чином, позивач не надала доказів на підтвердження факту заподіяння їй відповідачами моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обгрунтувала, з чого вона виходила, визначаючи розмір заподіяної йому шкоди.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачами було завдано позивачу матеріальну шкоду, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підлягає частковому задоволенню, у частині стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити за недоведенністю.

Керуючисьст.ст. 3,15,16, 22, 23, 1166,1167 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства « Житлово-комунальний сервіс « Фонтанський», третя особа: ОСОБА_2,- « про відшкодування матеріальної та моральної шкоди», ,- задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства « Житлово-комунальний сервіс « Фонтанський» на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 55828.00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства « Житлово-комунальний сервіс « Фонтанський» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 558,28 грн.

В задоволенні іншої частині позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.М. Кічмаренко

30.11.2016