Провадження №2/201/2989/2016р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 листопада 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун-Парк» до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2016р. ТОВ «Стоун-Парк» звернувся до Жовтневого районного м. Дніпропетровська суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності на 11/100 частин домоволодіння та визнання права власності на 11/100 частин домоволодіння (а.с. № 3-5).

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнень 22.11.2016р., представник позивача ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 14.09.2016р. - а.с. № 53-54) в позовній заяві посилалася на те, що позивачу на праві власності належить 57/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Бригадна, буд. 6. 11/100 частин даного домоволодіння належать на праві власності ОСОБА_1 З огляду на те, що частка відповідачки є незначною, виділити її неможливо в натурі, що підтверджується висновком експерта, позивач просив припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 11/100 частин домоволодіння № 6, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Бригадна, шляхом виплати ТОВ «Стоун-Парк» на користь ОСОБА_1 грошової компенсації 11/100 частин домоволодіння в розмірі 17 590грн.87коп. та визнати за ТОВ «Стоун-Парк», право власності на 11/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Бригадна, буд. 6.

В судове засідання 22.11.2016р. представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та винести по справі заочне рішення в судовому засіданні (а.с.№75).

Відповідачка в судове засідання 01.11.2016р. та 22.11.2016р. не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена за останнім відомим місцем проживання, оскільки згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи, відповідачка зареєстрованою не значиться (а.с.№59). До суду повернулися конверти з позначкою «невірно зазначена адреса» (а.с.№ 63,73).

Крім того, про дату та час слухання справи відповідачка була повідомлена згідно положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпровя», про причини неявки суд не сповістила (а.с.№74).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу згідно ст. 169 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами, та враховуючи, що заперечень від відповідачки до суду не надійшло, то суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення відповідно до положень глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 57/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ) вул. Бригадна, буд. 6, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане 05.01.2010р. Виконкомом Дніпропетровської міської ради (а.с. № 6-7) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що видане 08.02.2010р. КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради ( а.с. № 8).

Згідно технічного паспорту, виданого 07.08.2009р. КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради частка ТОВ «Стоун-Парк» в буд. № 6 по вул. Бригадній в м. Дніпро складає 57/100 частин (а.с.№ 9-16).

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 29.11.1932р. ОСОБА_1 разом із чоловіком придбали домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ (з 03.06.2016р. назву міста змінено на м. Дніпро), вул. Бригадна, буд. 6 (а.с. № 34, 35).

Як вбачається з листа КП «ДМБТІ» від 21.10.2009р. № 12626 станом на 19.10.2009р. за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на 22/100 частини домоволодіння № 6 по вул. Бригадній в м. Дніпропетровську (м. Дніпрі), а рішенням народного суду Жовтневого району м. Дніпропетровська від 04.09.1981р. за ОСОБА_1 визнано право власності на 11/100 частин домоволодіння (а.с. № 82).

24.10.2016р. інженер-проектувальник ОСОБА_3, який має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури за напрямком робіт інженерно-будівельне проектування у частині забезпечення безпеки експлуатації, забезпечення захисту від шуму (а.с.№ 66-67), склав акт, з якого вбачається, що 11/100 частин в домоволодінні по вул. Бригадній, 6 в м. Дніпро, що належать відповідачці, є незначною часткою у порівнянні з 57/100 частинами, що належать позивачу та 64/200 частинами, що належать ОСОБА_4 Поділ домоволодіння зі створенням окремого обєкта нерухомого майна з 11/100 частин домоволодіння також є неможливим, оскільки вказана частка не є відокремленою та має спільні з іншими частками будівельні елементи, такі як стіни, фундамент, дах (а.с.№ 65).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. з наступними змінами, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115 ЦК України, 1963р. (аналог ст. 365 ЦК України, 2004р.), це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику частки, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

В Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013р., зазначено, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Приймаючи до уваги, що частка відповідачки, яка становить, 11/100 є незначною в порівнянні з частками інших співвласників домоволодіння № 6 по вул. Бригадній в м. Дніпро, згідно висновку інженера-проектувальника поділ домоволодіння зі створенням окремих обєктів нерухомості є неможливим, через порушення цілісності домоволодіння, а також приймаючи до уваги, що позивач у порівнянні з іншим співвласником має більшу частку та у разі продажу 11/100 частин мав би переважне право на викуп, то суд вважає за можливе припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній у м. Дніпрі (раніше м. Дніпропетровськ) та визнати за ТОВ «Стоун-Парк» право власності на 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній в м. Дніпрі (колишнє м. Дніпропетровськ), що належали на праві спільної часткової власності ОСОБА_1

Положеннями ч. 2 ст. 365 ЦК України встановлено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. з наступними змінами зазначено, що в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника частки, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.

13.09.2016р. між позивачем та ТОВ «Науковий центр незалежних експертиз» було укладено договір, метою якого було визначення ринкової вартості обєкта оцінки - 11/100 частин домоволодіння по вул. Бригадній, 6 в м. Дніпрі (а.с.№ 52). Згідно висновку експерту ОСОБА_5, вартість всього домоволодіння становить 159 917грн., а вартість 11/100 частин домоволодіння становить 17 590грн. 87коп. (а.с. № 17).

Як вбачається з наданого представником позивача платіжного доручення № 78, позивачем 22.11.2016р. було внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області грошові кошти в розмірі 17 590грн. 87коп. (а.с.№76) в рахунок виплати вартості 11/100 частини домоволодіння.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав № 5 від 07.02.2014р. визначено, що не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених п.п.1-4 частини першої та частини другої ст. 365 ЦК України (2004р.), якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Приймаючи до уваги, що відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату та час слухання справи, до суду не зявилася, заперечень щодо незгоди з виплатою їй вартості 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній в м. Дніпрі суду не надала, а також беручи до уваги, що частка відповідачки в домоволодінні є незначною та не може бути виділена в натурі, суд вважає за можливе стягнути з ТОВ «Стоун-Парк» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній в м. Дніпрі (раніше м. Дніпропетровськ) у розмірі 17 590грн. 87коп. Дана сума може бути отримана відповідачкою з депозитного рахунку ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе позовні вимоги ТОВ «Стоун-Парк» задовольнити припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній у м. Дніпрі (раніше м. Дніпропетровськ); стягнути з ТОВ «Стоун-Парк» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній в м. Дніпро (раніше м. Дніпропетровськ) у розмірі 17 590грн. 87коп., шляхом отримання цієї суми відповідачкою з депозитного рахунку ТУ ДСА в Дніпропетровській області (сума внесена 22.11.2016р. ТОВ «Стоун-Парк» по платіжному дорученню № 78); визнати за ТОВ «Стоун-Парк» право власності на 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній, в м. Дніпро (колишнє м. Дніпропетровськ), що належали на праві спільної часткової власності ОСОБА_1

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору при подачі позову в розмірі 1378грн (а.с.№ 2).

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок № 7 від 04.10.1991р., Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав № 5 від 07.02.2014р., Правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013р., ст. 365 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, ч. 4 ст.169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун-Парк» до ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній у м. Дніпрі (раніше м. Дніпропетровськ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун-Парк» () на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній в м. Дніпро ( раніше м. Дніпропетровськ) у розмірі 17 590грн. 87коп. ( сімнадцять тисяч пятсот девяносто грн. 87коп.), шляхом отримання цієї суми ОСОБА_1 з депозитного рахунку ТУ ДСА в Дніпропетровській області (сума внесена 22.11.2016р. ТОВ «Стоун-Парк» по платіжному дорученню № 78).

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Стоун-Парк» () право власності на 11/100 частин домоволодіння № 6 по вул. Бригадній, в м. Дніпро ( колишнє м. Дніпропетровськ), що належали на праві спільної часткової власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун-Парк» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378грн.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В.Ткаченко