Номер провадження 2/754/5250/16
13 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у шлюбі з відповідачем з 2004 року по 2008 рік, від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останнього часу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, їй самій важко утримувати дитину. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004 року по 2008 рік включно.
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На даний час дитина знаходиться на утриманні матері, яка не працює, доходу не має.
Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що матеріальну допомогу відповідач не надає, бажання позивачки, щоб відповідач сплачував аліменти в офіційному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини;
2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів;
3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4)інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
З урахуванням вимог діючого законодавства, пояснень сторін, наданих ними письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітня дочка перебуває на утримання своєї матері, яка не працює, доходу не має, матеріальний стан батька дитини, який має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, є працездатною особою.
Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.
Саме такий розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення потреб дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2016 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: