З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
30 листопада 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Сидоренко І.О.,
при секретарі - Рудь Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що йому на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належить 41/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1.
В даному житловому будинку зареєстрований колишній чоловік спадкодавця ОСОБА_3 - відповідач ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла.
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її син, ОСОБА_1.
Відповідач по справі, ОСОБА_2, зареєстрований у спірному будинку з 19.03.2002 року, але фактично не проживає в ньому з травня 2009 року по теперішній час.
На теперішній час позивачу невідомо за якою адресою проживає відповідач.
Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації.

У зв'язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування 41/100 часткою житлового будинку АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Договору дарування від 25.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №7163, дарувальник ОСОБА_2 подарував, а обдаровувана ОСОБА_3 прийняла у дар 41/100 частку житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0943 га.

Згідно з Витягом про державну реєстрацію прав КП «БТІ» м. Слов'янська від 01.09.2011 року №31156864 ОСОБА_3 на підставі договору дарування №7163 від 25.11.2005 року на праві приватної власності належить 41/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 31.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, шлюб між чоловіком ОСОБА_2 і дружиною ОСОБА_3 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 470 від 31.10.2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 22.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року спадкоємцем 41/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1, що належало ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3, є її син, ОСОБА_1, у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовився син, ОСОБА_5

Таким чином, ОСОБА_1 є власником 41/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №64079117 від 22.07.2016 року.

Відповідно до Акту Комітету мікрорайону «Центр-2» м. Слов'янська № 1221 від 15.11.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: : АДРЕСА_1, але не мешкає за даною адресою з 2009 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Судом встановлено, що позивач є власником 41/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 тому має право вільно розпоряджатися належною йому власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Договорів оренди та найму житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 між позивачем та відповідачем не укладалось.

При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 150, 167 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - 41/100 часткою житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко