Справа № 548/655/16-ц
Провадження № 2/548/416/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2016 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря - Листопад В.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника органу опіки та піклування Шосткинської міської ради - Гришкової О.П.,

прокурора - Мілевської Т.С.,

представника служби у справах дітей Хорольської РДА - Волошиної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2, до ОСОБА_5, третя особа: Шосткинська міська рада в особі Органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_5, про позбавлення батьківських прав останнього. В позовній заяві вказує, що ОСОБА_5 є батьком її сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте з початку 2012 року відповідач припинив спілкування з сином, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не виявляє інтересу до емоційного стану дитини, не сплачує аліменти на утримання сина, а тому станом на 01.04.2016 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 33 087,40 грн. Позивач зазначає, що виховний вплив батька на сина відсутній, що призвело до відчуження дитини, вихованням ОСОБА_6 займається позивачка та її теперішній чоловік ОСОБА_7, з яким позивачка уклала шлюб 11.01.2013 року. Виходячи з цього, ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_6 Зазначили, що відповідач з початку 2012 року не піклується про сина, не цікавиться його станом здоров'я, умовами життя, навчанням, свідомо не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки в житті відповідача розваги мають місце, що доводиться відповідними фото. Крім цього, ОСОБА_5 має неоднозначне минуле, зловживає спиртним, мав судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, до того ж на даний час відносно ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження за фактом ухилення ним від сплати аліментів. Також позивачка вказує, що хвилюється за емоційний стан сина, оскільки останнього турбує той факт, що в нього інакше прізвище, ніж у членів його родини, відповідача ОСОБА_8 не сприймає за батька. Посилаючиись на викладене та на відповідні листи і висновки органів опіки та піклування та служби у справах дітей про доцільність позбавлення ОСОБА_9 батьківських прав, а також зважаючи на те, що дитина на даний час не згадує про рідного батька і вважає своїми батьками позивачку та її чоловіка, які забезпечують їй належний розвиток та займаються вихованням ОСОБА_6, позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 сприятиме інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, зазначив, що дійсно він проживає окремо від дитини, оскільки у 2012 році позивачка переїхала на постійне місце проживання в м. Шостка Сумської області та вийшла заміж. Вказує, що спілкування з дитиною неможливе через неприязні стосунки відповідачки з позивачем, зокрема остання забороняє йому бачитися з сином. Відповідач вказує, що аліменти він не сплачує у зв'язку з відсутністю постійної роботи та стабільного доходу. Просить не позбавляти його батьківських прав, оскільки він сина любить і бажає брати участь у його вихованні, але через складні життєві обставини на даний час спілкування з сином ускладнене, в тому числі через дії позивачки, яка не дозволяє відповідачу бачитися з сином та за допомогою дитини шантажує ОСОБА_5 Зазначає, що відповідач буде вживати заходів задля нормального розвитку дитини та надавати посильну допомогу, а також бажає визначити порядок спілкування з сином.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Шосткинської міської ради Сумської областіГришкова О.П в судовому засіданні зазначила, що відповідач дійсно належним чином не виконує батьківські обов'язки відносно свого сина, близько чотирьох років не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям, не надає матеріальної допомоги, не вітав жодного разу з Днем народження хлопчика чи з іншими святами, втратив будь-який зв'язок з дитиною, а тому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_5

Представник третьої особи служби у справах дітей Хорольської РДА - Волошина О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, тому його необхідно позбавити батьківських прав щодо його малолітнього сина.

ОСОБА_10 в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим, та просила його задовольнити. Вказала, що відповідач не виконував своїх батьківських обов'язків, участі у створенні умов для проживання та виховання дитини не бере, інтересу до сина не проявляє, його поведінка шкодить нормальному фізичному та духовному розвитку ОСОБА_6, а тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, третіх осіб, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та допитавши в судовому засіданні відповідача, належно оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 25 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, материнство і дитинство дають право на особливе піклування і допомогу. Всі діти, народжені у шлюбі або поза шлюбом, повинні користуватися однаковим соціальним захистом.

Статтею 150 СК України передбачено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьком та матір'ю малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1.

Також судом встановлено, що шлюб між сторонами, від якого народжена дитина, розірвано, що доводиться копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2.

Із наявних в матеріалах справи документів, пояснень позивачки та представників третіх осіб, а також самого відповідача судом встановлено, що позивачка разом з сином виїхала на постійне місце проживання до м. Шостка Сумської області, де одружилася з ОСОБА_7, після чого відповідач з сином не спілкувалися. Вказане підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, довідкою ТзОВ «Броусс-ЖЕК» № 7 від 07.04.2016 року про склад сім'ї, довідкою Державного центру зайнятості Шосткинського МРЦЗ № 2044 від 07.04.2016 року.

З наявного в матеріалах справи акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідача, яке проводилося 15.07.2016 року комісією Служби у справах дітей Хорольської РДА за адресою: АДРЕСА_1, слідує, що відповідач за місцем своєї реєстрації не створив умов для проживання дитини, санітарний стан квартири задовільний, під час проведення обстеження умов проживання ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Натомість згідно акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання позивачки, яке проводилося 04.04.2016 року комісією Шосткинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 за адресою: АДРЕСА_2, слідує, що за місцем проживання ОСОБА_6 також зареєстровані: мати ОСОБА_1, бабуся ОСОБА_11, сестра ОСОБА_12, умови проживання відповідають санітарним нормам, в квартирі є окрема дитяча кімната, в якій облаштовані робоче місце та зона відпочинку, є комп'ютер, планшет.

Згідно висновку опікунської ради при виконкомі Шосткинської міської ради Хрольського району Полтавської області від 20.07.2016 року відповідач ОСОБА_5 підлягає позбавленню батьківських прав, так як останній участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться життям та навчанням дитини, не надає йому матеріальної допомоги.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно п. 16 вказаної постанови Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Підставою для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на думку суду, є факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та її утримання, підтвердженням чому є, зокрема:

-висновок опікунської ради при виконкомі Шосткинської міської ради Сумської області від 20.07.2016 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього ОСОБА_6, в якому зазначено, що мати ОСОБА_6 займається вихованням сина, турбується про його здоров'я та моральний розвиток, натомість батько дитини ОСОБА_5 близько чотирьох років участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться життям та навчанням дитини, не надає йому матеріальної допомоги;

-довідка-розрахунок заборгованості по аліментах Хорольського РВДВС ГТУ юстиції в Полтавській області № 02.30-176/4534 від 23.06.2016 року, копією довідки про неотримання ОСОБА_1 аліментів від 06.07.2016 року, з яких вбачається, що відповідач уникає виконання аліментних зобов'язань на користь позивачки, присуджені рішенням суду від 12.03.2009 року, внаслідок чого станом на 01.06.2016 року має заборгованість по аліментних виплатах в розмірі 34 601,40 грн., таким чином не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина;

-висновок служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області від 18.07.2016 року та актом обстеження умов проживання ОСОБА_5 від 15.07.2016 року, в яких слідує, що ОСОБА_5 проживає в орендованій квартирі в АДРЕСА_1, один, постійної роботи не має, має борги перед банками. Санітарний стан житла за місцем проживання відповідача задовільний, відповідач під час проведення обстеження перебував в стані алкогольного сп'яніння. Питання про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав комісією з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації не розглядалося;

-довідками Шосткинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 від 11.03.2016 року, від 20.04.2016 року, від 21.04.2016 року, з яких слідує, що ОСОБА_6 навчається у вказаному закладі та є учнем 2-Б класу. Хлопець зарекомендував себе як здібна дитина, активно приймає участь у конкурсах, олімпіадах, є учасником Міжнародного конкурсу з математики «Кенгуру», лауреатом Всеукраїнського конкурсу з інформатики «Бобреня», займається в гуртку «Юні олімпійці», бере активну участь у житті класу та школи. ОСОБА_6 постійно відвідує школу, користується авторитетом серед однокласників, до доручень ставиться відповідально. Мати ОСОБА_1 цікавиться навчанням дитини, надає допомогу класному керівнику, до виховання сина ставиться з відповідальністю, натомість батько ОСОБА_13 школу не відвідує, успішністю та досягненнями сина не цікавиться;

-пояснення позивачки, яка зазначила, що на даний час відповідач не бере участі у вихованні сина, не надає ніякої допомоги для його нормального розвитку. Вказала, що з 2012 року відповідач припинив спілкування з сином і не виявляв бажання бачитися з ним. Дій, які б забороняли відповідачу зустрічатися з дитиною та брати участь у його вихованні, позивачка не вчиняла. ОСОБА_8 не згадує про ОСОБА_5, як про батька, натомість називає батьком чоловіка позивачки ОСОБА_7 та не розуміє, чому має прізвище інакше, ніж члени його сім'ї;

-пояснення представника третьої особи органу опіки та піклування при виконкомі Шосткинської міської ради Сумської області Гришкової О.П. в судовому засіданні, яка зазначила, що відповідач дійсно близько чотирьох років не бере участі у вихованні свого сина, дитина знаходиться на повному утриманні ОСОБА_1 та її чоловіка, останні забезпечують хлопчику належний догляд та піклування, беруть участь у навчанні та вихованні дитини, побут сім'ї організований в інтересах ОСОБА_6 та його меншої сестри ОСОБА_12 Відповідач не вживає заходів для спілкування з сином, зокрема, до органу опіки та піклування не звертався з заявами про створення можливостей зустрічей з дитиною та про усунення перешкод у спілкуванні з сином.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, ґрунтоване на тому, що невиконання ним батьківських обов'язків відносно малолітнього ОСОБА_6 сталося через складну життєву ситуацію, яка склалася внаслідок фінансових труднощів та неприязних стосунків між відповідачем та позивачкою, яка забороняє бачитися з сином, налаштовує його проти батька та не дозволяє ОСОБА_5 брати участь у вихованні своєї дитини.

Дійсно, судом встановлено, і це підтверджується поясненнями сторін, ОСОБА_1 змінила місце проживання у 2012 році, наслідком чого стала розлука батька з сином, оскільки останній залишився проживати з матір'ю. В зв'язку з цим виконання обов'язків ОСОБА_5 по вихованню дитини ускладнилося. Проте відповідачем не надано доказів, які б свідчили про будь-які його спроби налагодити зв'язок з дитиною чи намагання вирішити питання про участь у її вихованні, обставини, на які посилається ОСОБА_5 як на причину невиконання ним батьківських обов'язків, не позбавляють відповідача можливості піклуватися про духовний та фізичний розвиток сина, зокрема шляхом листування, зустрічей з дитиною за місцем його проживання, надання йому матеріальної допомоги, позивач не здійснив жодної реальної спроби визначити порядок спілкування з дитиною, хоч висловлював такі наміри в судовому засіданні, і суд надавав йому відповідний термін задля цього.

Натомість, за період часу з листопада 2011 року по лютий 2016 року, відповідач жодного разу не сплатив аліменти на користь позивачки, присуджені рішенням суду від 12.03.2009 року на утримання його сина, внаслідок чого станом на 28.01.2016 року має заборгованість по аліментних виплатах в розмірі 34 601,40 грн., що стверджується довідкою-розрахунком Хорольського РВДВС ГТУ юстиції в Полтавській області № 02.30-176/4534 від 23.06.2016 року та копією довідки про неотримання позивачкою аліментів. Посилання відповідача на те, що у зв'язку з покращенням матеріального стану з лютого по квітень 2016 року він сплачував аліменти та в майбутньому буде це робити, суд не бере до уваги, так як в судовому засіданні встановлено, що позивачка повідомила ОСОБА_5 про намір позбавити його батьківських прав саме в лютому 2016 року, після чого останній сплачував мінімальну суму аліментів на утримання сина протягом кількох місяців, тим самим намагаючись захистити власні інтереси, проте не дбав про матеріальний достаток хлопчика протягом п'яти років до цього.

На думку суду, той факт, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, що він підтвердив в судовому засіданні, мотивуючи це тим, що він не має стабільного доходу, свідчить про небажання відповідача піклуватись про дитину і забезпечувати необхідні життєві умови для її розвитку, оскільки з пояснень позивачки та матеріалів кримінального провадження по факту невиплати аліментів відносно ОСОБА_5, наданих суду на ознайомлення, вбачається, що кошти на забезпечення власних потреб та організації дозвілля, відповідач має.

ОСОБА_5 обґрунтовує своє заперечення до позову неможливістю брати участь у вихованні дитини через відстань, складнощі у стосунках з матір'ю сина ОСОБА_1, проте судом встановлено, що відповідач не здійснює заходів щодо створення можливостей для зустрічей та спілкування з дитиною, не організовує належні побутові умови для життя дитини в орендованій квартирі, що свідчить про те, що факт проживання сина з позивачкою та її чоловіком, а також перебування ОСОБА_6 на повному утриманні зазначених осіб відповідача повністю влаштовує, а ситуація, в якій ОСОБА_5 доведеться сплачувати аліменти на утримання дитини, нашкодить його інтересам.

У судовому засіданні представники третіх осіб та сам відповідач підтвердили ту обставину, що останній не звертався за допомогою до органів місцевого самоврядування чи органів влади з метою отримання допомоги у створенні умов для зустрічі з сином.

Тому суд вважає твердження відповідача про неможливість виконання ним батьківських обов'язків безпідставними та необгрунтованими.

Позбавляючи батьківських прав ОСОБА_5, суд в першу чергу виходить з найкращих інтересів дитини, яка потребує належного виховання з метою духовного та фізичного розвитку її особистості. Саме на це звернув увагу Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, ухваленою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 року, ратифікованою ВРУ 27.02.1191 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На думку суду, позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 не суперечить інтересам малолітнього ОСОБА_6, оскільки з пояснень в судовому засіданні позивачки, слідує, що її син пам'ятає рідного батька тільки з негативної сторони, за останні роки жодного разу його не бачив, ОСОБА_5 не вітав сина зі святами, не дарував подарунків. На даний час ОСОБА_6 називає батьком чоловіка позивачки, з яким у хлопчика склалися теплі стосунки. Дитина виявила бажання залишитися з його нинішньою родиною, зустрічатися з рідним батьком не хоче.

Судом встановлено, що дитина взагалі не уособлює ОСОБА_5 як свого батька та члена сім'ї, бажає мати прізвище чоловіка, якого прийняв за свого батька - ОСОБА_7

На думку суду, факт ухилення відповідача ОСОБА_5 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, що грубо порушує його права та інтереси, є доведеним, а тому позов ОСОБА_1 є обґрунтованим.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до твердого переконання про необхідність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі наведеного, керуючись ст. 25 Загальної декларації прав людини, ст.ст. 9, 18 Конвенції про права дитини, ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 141, 150, 155, 160, 161, 164 - 167, 180, 194 СК України, п.п. 15, 16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця АДРЕСА_3, батьківських прав щодо його малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуючий: