№ 243/8133/16-ц
Справа № 2/243/4038/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
22 листопада 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Кузнецова Р.В.
при секретарі - Малиновській І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Сосоєвича до Горлівської міської ради, приватного нотаріуса Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом -
Тому, в заяві про уточнення позовних вимог просить суд визнати за ним право власності на двокімнатну квартиру житловою площею 31,70 кв.м., загальною площею 46,98 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3, як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 Сосо Олександровича., який помер 30 грудня 2011 року.
В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, зазначив, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач - Горлівська міська рада була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи шляхом публікації оголошення про виклик до суду у засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Донеччина», але представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідач приватний нотаріус Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення про виклик до суду у засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Донеччина», але не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомила.
Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачами недобросовісно здійснюються їх процесуальні права, у звязку з чим суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.
Судом встановлено, що договір кредиту та іпотечний договір укладені у письмовій формі, щодо іпотечного договору дотримано умови його нотаріального посвідчення. Зазначені договори підписані уповноваженими на це посадовими особами АКБ «Укрсоцбанк», та особисто ОСОБА_3, зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання.
Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до акту приймання-передачі правовстановлюючих документів від 28.03.2008 р., ОСОБА_3 передав АКБ «Укрсоцбанк» оригінали правовстановлюючих документів на предмет застави за договором застави № 255/18-120 від 28.03.2008 р., а саме договір купівлі-продажу, що посвідчений 13.03.2008 р., та витяг з Державного реєстру правочинів № 5591593 від 13.03.2008 р., технічний паспорт від 11.03.2008 р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18098949 від 14.03.2008 р. З цього акту вбачається, що документи знаходяться на відповідальному зберіганні у Єнакієвському відділенні ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» до припинення дії договору застави № 255/18-120 від 28.03.2008 р., укладеного між заставодавцем-позичальником та заставодержателем /а.с.15/.
ОСОБА_3 Сосо Олександрович помер 30 грудня 2011 року у віці 52 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.10/.
До майна померлого ОСОБА_3 13 лютого 2012 року було заведено спадкову справу № 52408733 приватним нотаріусом Горлівського нотаріального округу ОСОБА_2, що підтверджено витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 29594160 від 13.02.2012 р. /а.с.11/.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-ДТ № 360250, ОСОБА_1 Сосоєвич народився 24 червня 1981 року, його батьками є ОСОБА_1 Сосо Олександрович та ОСОБА_1 Нанулі Аваліонівна /а.с.9/.
За довідкою ПАТ «Укрсоцбанк» від 06.04.2015 р., заборгованість за договором кредиту № 255/38-85 від 28.03.2015 р. зі строком користування до 15.03.2018 р. повністю погашена 12.06.2014 року /а.с.19/.
В той же час відповідно до письмової відповіді ПАТ «Укрсоцбанк» позивачу, без предявлення ним до банку оригіналу документу, який підтверджує факт набуття ним статусу спадкоємця (свідоцтва про право на спадщину), банк не має правових підстав для видачі йому правовстановлюючих документів на нерухомість, що була передана в іпотеку ОСОБА_3 З огляду на те, що оригінали зазначених документів необхідні для оформлення спадщини, банк запропонував направити оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру на адресу нотаріуса, який веде спадкову справу, за наявності відповідного письмового запиту від нотаріуса /а.с.18/.
Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори від 21.03.2016 р., ОСОБА_1 відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 30.12.2011 р. батька ОСОБА_3, оскільки спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та оригінал цієї справи знаходиться в зоні АТО на тимчасово окупованій території /а.с.20/.
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень статті 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцем першої черги за законом на цю спадщину є син спадкодавця - позивач ОСОБА_1, який у строки, визначені положеннями статті 1270 ЦК України, звернувся до органів нотаріату з питання прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті ОСОБА_3 судом не було встановлено.
Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Згідно розяснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, у передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через перебування спадкової справи на тимчасово окупованій території у м.Горлівка, і в іншому - позасудовому порядку, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 57-61, 209, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 334, 1216-1218, 1261, 1270, 1296, 1298 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 Сосоєвича до Горлівської міської ради, приватного нотаріуса Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 Сосоєвичем, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 Грузії, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на двокімнатну квартиру, житловою площею 31,70 кв.м., загальною площею 46,98 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 Сосо Олександровича, який помер 30 грудня 2011 року.
Рішення може бути оскаржене позивачем в судову палату по цивільним справам апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги до Слов'янського міськрайонного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Дане заочне рішення може бути оскаржене відповідачем за його письмовою заявою, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4