Справа № 199/4740/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в проживанні шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що відповідач є його дружиною. Позивач з 2007 року зареєстрований та проживає в спірному домоволодінні АДРЕСА_1, у зазначене домоволодіння був вселений як член сім'ї власника. Дві третіх частини спірного домоволодіння належить його дружині, відповідачці по справі, на праві приватної власності після судового розподілу з першим чоловіком ОСОБА_3, якому належить 1/3 частина домоволодіння. Позивач ОСОБА_1 як член сім'ї власника постійно брав участь у благоустрої домоволодіння обробляв город, ремонтував дах, огорожу, сплачував грошові кошти за заміну вікон ті інше.

В 2012 році без відома позивача відповідач намагалася розірвати шлюб й виселити його з приміщення, однак, позивач продовжував проживати в будинку, вести спільне з відповідачкою господарство. Про наміри відповідачки ОСОБА_2 щодо виселення його з домоволодіння дізнався лише в серпні 2016 року коли вона звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення. На даний час відповідачка та її син ОСОБА_4 всіляко перешкоджають позивачу в користуванні житлом: не пускають на подвір'я, погрожують застосувати фізичний вплив, не дають користуватися особистими речами. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право користування 2/3 частинами спірного домоволодіння та усунути перешкоди в користування 2/3 частинами домоволодіння шляхом вселення.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач додав також, що відповідач перестала пускати його до будинку, зібрані речі виставила у веранду, після чого він вимушений був залишити житло

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти проживання позивача у спірному домоволодінні, оскільки позивач зловживає спиртними напоями, веде себе аморально, що стало причиною того, що вона ініціювала розірвання шлюбу .

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки разом з позивачем проживати в одному домоволодінні неможливо.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні заперечували проти позову, оскільки позивач не має права власності на житловий будинок, крім того, будинок в натурі не розділено між співвласниками. Не заперечували той факт, що між співвласниками домоволодіння склався певний порядок його користування, а саме він користується літньою кухнею, а відповідач будинком. Крім того, представник третьої особи вважав, що співвласник має бути відповідачем по справі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представників позивача та третьої особи, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є власником 2/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 Позивач вселений як член сім'ї власника, зареєстрований з 14 серпня 2007 року та проживає в спірному домоволодінні АДРЕСА_1, що підтверджується довідками голови квартального комітету № 27 від 12.09.2016 року та №28 від 13.08.2008 року. З липня 2016 року відповідачка перешкоджає позивачу в користуванні житлом, заперечує проти проживання позивача у спірному домоволодінні, що підтвердила в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать чоловік наймача, їх діти та батьки.

Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які

проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить,

користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку

(квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок

користування цим приміщенням. Припинення

сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх

права користування займаним приміщенням.

У ст. 47 Конституції України зазначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Оскільки позивач був позбавлений житла відповідачем без рішення суду, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо усунення йому перешкод у користуванні житлом шляхом його вселення є обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.

У частині позовних вимог щодо визнання права користування 2/3 частинами спірного домоволодіння суд вважає відмовити, оскільки право користування виникло у позивача з моменту вселення позивача в домоволодінні АДРЕСА_1 як члена сім'ї власника

Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки остання не довела суду належними та допустимими доказами, що позивач систематичним

порушенням правил співжиття робить неможливим для

неї проживання з позивачем в одному будинку.

Також суд критично ставиться до заперечень представника третьої особи, співвласника спірного домоволодіння ОСОБА_3, щодо неможливості вселення позивача, бо домоволодіння не поділено в натурі, оскільки судом встановлено, що співвласники спірного домоволодіння домовились про порядок володіння та користування спільним майном, що відповідає вимогам ст. 358 ЦК України. Крім того, судом не встановлено, що треті особи порушують право позивача на проживання у вказаному домоволодінні, чи чинять йому будь-які перешкоди в цьому.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218 ЦПК України, ст.156 ЖК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод в проживанні шляхом вселення,- задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим приміщенням -будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 в будинок АДРЕСА_1

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: