Єдиний унікальний номер 229/3821/16-ц
Номер провадження 2/229/1519/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого-судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 08 листопада 2016 року звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07 березня 1964 року її мати ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 На час укладення шлюбу їй було п"ять років. 03 вересня 1977 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5, з яким стала проживати окремо від батьків. Але з кінця 2002 року вона стала знову проживати за адресою: АДРЕСА_1 спільно з матір"ю та її чоловіком. Вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов"язки.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її вітчим ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його рідна дочка ОСОБА_2, яка відмовилась від прийняття спадщини. Вона звернулась до нотаріуса, але їй було відмовлено у прийняті спадщини, оскільки вона не є рідною дочкою ОСОБА_4

Просить встановити факт проживання однією родиною не менш як п"ять років с ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з'явилась, не заперечує проти встановлення факту спільного проживання однією родиною позивача та її батька.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, свідка, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст.15, ч. 1 ст.3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Виходячи із приписів статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч.2,4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що відповідно до актового запису №9 від 06 березня 1959 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матір"ю дівчинки є ОСОБА_7 (а.с.10).

ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис № 11 від 07 березня 1964 року (а.с.12).

Позивач просить встановити факт спільного мешкання однією родиною з ОСОБА_4 з 2002 року.

У судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_8, яка є сусідкою позивача та підтвердила у судовому засіданні, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мешкали однією, дружною родиною. Вели спільне господарство, після його смерті похованням займалась вона. В наступний час позивач продовжує мешкати у спірному будинку.

Відповідно до довідки виконкому Первомайської сільської ради Ясинуватського району № 2317 від 29 вересня 2016 року ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_1 з 2002 року до дня його смерті мешкали однією родиною за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, були пов"язані спільним побутом (а.с.20)

Згідно довідки № 70 від 17 січня 2014 року виданої виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області ОСОБА_1 дійсно похоронила свого вітчима ОСОБА_4 (а.с.26)

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та журналами судових засідань.

Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності.

Таким чином, суд вважає підтвердженим факт проживання однією родиною ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2002 року по час його смерті та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,58,59,60,212-215,218,224,234,235,256 ЦПК України (в редакції 2004 року), ст. 3 СК України, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт сумісного проживання однією родиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2002 року по час смерті ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя: А. Л. Гонтар