Справа № 577/4761/15-ц
Провадження № 2/577/30/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року, яка утворилася станом на 01.02.2014 року, в розмірі 26 152 грн. 99 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 25.09.2013 року між ПАТ ОТП Банк та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № НОМЕР_1. 22.12.2014 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно з вищевказаним договором ПАТ ОТП Банк відступило, а ТОВ Факторинг Україна прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року. Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_2 банк надав кредит в сумі 29 422 грн. строком до 25.09.2016 року. В свою чергу, ОСОБА_2 брала на себе зобов'язання прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, визначені в кредитному договорі, сплатити відповідну плату за користування кредитом. Згідно з п. 1.4.2. ч. 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування повинна здійснюватися боржником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору). Однак, свою частину зобов'язань, що випливають з кредитного договору від 25.09.2013 року, ОСОБА_2 не виконала, у зв'язку з чим за нею утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 26 152 грн. 99 коп., що включає в себе: 26 152 грн. 95 коп. заборгованість за тілом кредиту, 00 грн. 04 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом. 01.02.2014 року ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем позичальника є ОСОБА_1 Тому, відповідно до ст. ст. 1218, 1282 ЦК України прохає стягнути з ОСОБА_1, як спадкоємця ОСОБА_2, заборгованість останньої за кредитним договором в розмірі 26 152 грн. 99 коп.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 128).

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечує та пояснила, що ОСОБА_2, яка померла 01.02.2014 року, була матір'ю ОСОБА_1 Після її смерті, десь на початку 2014 року до Жовтневської сільської ради зателефонували з ПАТ ОТП Банк та повідомили, що ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором. Оскільки ОСОБА_2 померла 01.02.2014 року, то ОСОБА_1 направив на адресу банку копію свідоцтва про смерть та фельдшерську довідку про смерть. Законом передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Проте 24.09.2015 року ТОВ Факторинг Україна звернулося до суду з вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.09.2013 року, а в подальшому пред'явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 Так як позивачем пропущений строк пред'явлення вимог до нього як спадкоємця, то у задоволенні позовних вимог ТОВ Факторинг Україна прохає відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2013 року між ПАТ ОТП Банк та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 (а.с.6-8). Банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору (на споживчі цілі 23 500 грн., на придбання послуг у продавця 5 922 грн., загальна сума кредиту 29 422 грн.), а позичальник зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є невідємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору.

Як вбачається з умов договору № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року, відповідач ОСОБА_2ОО. брала на себе зобов'язання погашати суму кредиту щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору (а.с. 8 зв.).

25.09.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ Страхова компанія УНІКА Життя був укладений договір добровільного страхування життя № 04/09/НОМЕР_1, вигодонабувачем за цим договором є ПАТ ОТП Банк (а.с. 12,13).

Однак, свої зобов'язання за договором № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року ОСОБА_2 не виконувала належним чином, не виконувався графік платежів, порушувався порядок та строки сплати відсотків.

22.12.2014 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобовязань за кредитними договорами (в тому числі за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року (а.с. 20-23, 24).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року та уточнених позовних вимог ТОВ ОТП Факторинг Україна станом на 01.02.2014 року заборгованість ОСОБА_2 становила 26 152 грн. 99 коп. та включала в себе заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26 152 грн. 95 коп. та заборгованість за відсотками в розмірі 00 грн. 04 коп. (а.с. 64,65).

ОСОБА_2 померла 01 лютого 2014 року в с. Жовтневе Конотопського району Сумської області (а.с. 125).

За повідомленнями Конотопської районної державної нотаріальної контори від 21.10.2015 року, після померлої 01.02.2014 року ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, спадкоємці з заявами про прийняття чи про відмову від спалщини не зверталися (а.с. 40).

З відповіді Жовтневської сільської ради від 16.02.2016 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_2, 01.02.2014 року, буди зареєстровані: син, ОСОБА_1, невістка, ОСОБА_4, онука, ОСОБА_5, онука, ОСОБА_6В.(а.с. 45).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.03..2016 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 (а.с. 52).

Суд враховує положення ст. ст. 608, 1216, 1218, 1219 ЦК України, відповідно до яких у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкодавця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

У зв'язку зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, але умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора

Порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Ст. 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ч.1 ст. 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З наведеного витікає, що недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора право вимоги до спадкоємців.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в березні 2014 року звернувся із заявою до ПАТ ОТП Банк, в якій повідомив, що боржник за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року ОСОБА_2О померла 01.02.2014 року та надав нотаріально завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7, допитана в судовому засіданні пояснила, що вона працює секретарем Жовтневської сільської ради. В березні 2014 року до сільської ради зателефонували з ПАТ ОТП Банк з проханням передати ОСОБА_2,що в неї мається заборгованість за кредитним договором. На що, вона відповіла, що ОСОБА_2 померла 01.02.2014 року. Також вона передала рідним ОСОБА_2 про телефонний дзвінок з банку.

Згідно відповіді ПрАТ Страхова компанія УНІКА Життя від 30.05.2016 року вбачається, що 01.04.2014 року ними була отримана заява на страхову виплату по договору добровільного страхування життя № 04/09/НОМЕР_1 від начальника відділу підтримки продажів АТ ОТП Банк ОСОБА_8 (а.с.117). До заяви були додані копія паспорту ОСОБА_2, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копія договору добровільного страхування життя 04/09/НОМЕР_1, копія фельдшерської довідки про смерть, нотаріально завірена копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2,копія довідки про смерть (а.с. 118-126).

За таких обставин витікає, що станом на 01.04.2014 року банку достовірно було відомо, що ОСОБА_2, яка є боржником за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року померла 01.02.2014 року.

До нотаріальної контори для визнання кредитором спадкодавця ні ПАТ ОТП Банк, ні ТОВ ОТП Факторинг Україна не зверталися.

Незважаючи на вищевикладені обставини, 24.09.2015 року ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом саме до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року. Та лише, 07.04.2016 року звернулося до суду з клопотанням про залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_1 (а.с. 55,56).

Таким чином, суд вважає, що ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося до суду з позовом з порушенням строків, передбачених ст. 1281 ЦК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ТОВ ОТП Факторинг Україна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 608, 1216, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України, п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НОМЕР_1 від 25 вересня 2013 року в розмірі 26 152 грн. 99 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Буток Т. А.