Справа № 452/2373/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"23" листопада 2016 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.
при секретарі Топорович В.В.,
із участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -
ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме на ? частину будинковолодіння в селі Загіря Самбірського району по вул. Шевченка, 56 Львівської області. Позивач посилається на те, що 04.11.2015 року помер його дядько ОСОБА_4, після смерті котрого на все його майно, яке належало йому на праві власності та на майно, на яке він мав право на день смерті, відкрилася спадщина. При житті 05.10.2015 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все своє майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по ? частці кожному. Звернувшись до державного нотаріуса Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі такого, через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, відтак позивач просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати його власником спадкового майна.
У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві; просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 на виклик в суд не зявився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання вимог ОСОБА_2, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, про що не заперечила представник позивача адвокат ОСОБА_1
Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:
Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №408272 ОСОБА_4 помер 4 листопада 2015 року.
Із виданих довідок №1921, №1920, №1919 від 27.07.2016 року виконкомом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_5, яка померла 11.02.1993 року дійсно на день смерті проживала та була зареєстрована з чоловіком ОСОБА_6 в житловому будинку в селі Загіря Самбірського району по вул. Шевченка, 56 Львівської області; станом на 01.07.1990 року в даному будинковолодінні проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 - голова двору та ОСОБА_5, даний двір відносився до суспільної групи колгоспний двір; ОСОБА_6 та ОСОБА_4 являються однією і тією ж особою.
Відповідно до свідоцтва про одруження серії VIII-УР №318368 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 15.01.1966 року.
ОСОБА_5 померла 11.02.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-СГ №345467.
Після смерті ОСОБА_5 право на належне їй майно набув її чоловік ОСОБА_4 по закону в порядку спадкування першої черги, однак в нотаріальну контору для оформлення спадщини не звертався. Так, як він постійно проживав у цьому господарстві, а отже вступив в управління спадковим майном і тим самим відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 p., яка діяла на час відкриття спадщини, прийняв спадщину.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6«а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6«г» даної постанови згідно із ст. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.
Із заповіту від 05.10.2005 року видно, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті розпорядився про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах по ? частці кожному.
Із приводу спадкування позивач звертався до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено в оформленні права власності через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_2 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_4
Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями представника позивача адвоката ОСОБА_1, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_2 є підставний та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину будинковолодіння в селі Загіря Самбірського району по вул. Шевченка, 56 Львівської області, - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, котрий помер 4 листопада 2015 року.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Суддя