АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Кузьменко ЛюбовіМихайлівни про встановлення порядку виконання рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року у задоволенні подання головного державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Кузьменко Л.М. про встановлення порядку виконання рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення коштів відмовлено.

Справа № 2-3714/08 Апеляційне провадження № 22-ц-796/9218/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про залишення подання без розгляду. Посилається на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. А саме, подання було розглянуто без належного повідомлення боржника та стягувача з порушенням вимог ст. 373 ЦПК України. Заявник повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутності, а представник стягувача прибув в судове засідання, проте суд надав йому копію ухвали, в якій вказано, що сторони в судове засідання не з'явилися. Крім того, суд не взяв до уваги, що державний виконавець своїм поданням хотів підвести виконавче провадження не до примусового виконання рішення суду, а до повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для встановлення порядку виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Кузьменко Л.М. від 12.06.2009 року, на підставі виконавчого листа № 2-3714, виданого Подільським районним судом м. Києва від 29.05.2009 року, відкрите виконавче провадження ВП № 13273922 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 41 131, 46 грн..

29.03.2015 року Головний державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві КузьменкоЛ.М. звернулася до суду із поданням, в якому просила вирішити питання щодо встановлення порядку виконання рішення суду в частині звернення стягнення на будинок АДРЕСА_1 (в якому зареєстрований неповнолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1) в рахунок погашення боргу посилаючись на те, що листом від 03.03.2016 року № 100-3065 служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації заперечує проти реалізації АДРЕСА_2, оскільки відчуження зазначеного житлового приміщення суперечить правам та законним інтересам малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за вказаною адресою та має право користування житловим приміщенням.

Відповідно п. 4.5.7. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Державний виконавець не надав доказів про те, що він відповідно до положень ст. 379 ЦПК України звертався з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також доказів про те, що неповнолітній має право користування 1/4 частиною будинку, яка належить саме боржнику. Крім того, державний виконавець у поданні не зазначив який порядок виконання рішення суду він просить встановити.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що підстави для встановлення порядку виконання рішення суду відсутні.

Заявником не оскаржуються висновки суду про відсутність підстав для задоволення подання.

Вимоги ж апеляційної скарги про залишення подання державного виконавця без розгляду не ґрунтуються на вимогах чинного цивільного процесуального законодавства.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді