АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5990/16 Головуючий 1 інст. Шабас О.С.
Справа № 622/1310/15-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: захист прав споживачів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 13 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Інтер-Інвест», ОСОБА_2 про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до Кредитної спілки «Інтер-Інвест», ОСОБА_2 та просив:

визнати нікчемними пункти 2.1.2.4, 2.2.3, 2.4.4. кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року з дати укладення;

визнати, що пункт 8.2. кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року з моменту укладення кредитного договору є таким, що не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є дискримінаційним, несправедливим та недійсним, визнати недійсним п.9.1. кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року з моменту укладення кредитного договору;

встановити факт відсутності в кредитному договорі № 400879 від 18 травня 2010 року передбачених законом наступних істотних умов:

- детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача (п.2 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»);

- умови про порядок припинення договору (п.8 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»);

- дат і сум надання частин кредиту (п.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»);

визнати, що кредитний договір № 400879 від 18 травня 2010 року є недійсним, оскільки укладений з використанням нечесної підприємницької практики та під впливом обману з боку кредитної спілки «Інтер-Інвест» та зобовязати кредитну спілку «Інтер-Інвест» повернути позивачу 12449,55 грн.;

визнати неправомірним та незаконним нарахування процентів за користування кредитом після 18 травня 2011 року у звязку з закінченням строку дії кредитного договору;

визнати неправомірним та незаконним нарахування додаткових процентів за користування кредитом взагалі і після 18 травня 2011 року;

зобовязати ОСОБА_2 внести до каси спілки суму 1433,10 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 10000,00 грн.;

визнати, що виконання кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року здійснювалося з використанням агресивної і нечесної підприємницької практики і тому він недійсний (п.4, 5, 6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів»);

зобовязати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис, зареєстровану в реєстрі за № 795, про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 18 травня 2010 року, реєстровий номер 794, укладеного між ОСОБА_1 та кредитною спілкою «Інтер-Інвест», а саме нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в Харківській області Золочівський район с. Миронівка вул. Гора, № 19, який належить ОСОБА_1 на правах сумісної власності;

застосувати наслідки недійсності правочину, а саме: зобовязати кредитну спілку «Інтер-Інвест» повернути ОСОБА_1 сплачені по кредитному договору № 400879 від 18 травня 2010 року відсотки, пеню, штрафні санкції, комісії, тощо;

зняти заборону відчуження зазначеного в іпотечному договорі нерухомого майна, що зареєстровано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 794 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис за реєстраційним номером 9839696, контрольною сумою Г1ААЕ9Е910 про заборону на нерухоме майно на обєкт обтяження: будинок колишній без назви вулиці та № будинку, номер за РПВН: 30438056, Харківська область, Золочівський район, с. Миронівка, вул. Гора, будинок № 19;

виключити з Державного реєстру іпотек запис за реєстраційним номером 9839806, контрольна сума А0ГА220ЕАЕ про обтяження іпотекою будинок колишній без назви вулиці та № будинку, номер за РПВН: 30438056, Харківська область, Золочівський район, с. Миронівка, вул. Гора, будинок № 19;

судові витрати покласти на відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

23 березня 2016 року у судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що аналогічний спір вже розглядався судом та від позовних вимог позивач відмовився, що в даний час унеможливлює подання ним позову повторно.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 13 липня 2016 року клопотання КС «Інтер-Інвест» - задоволено частково, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до КС «Інтер-Інвест», ОСОБА_2 про визнання пункту 8.2. кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року із моменту укладення кредитного договору таким, що не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є дискримінаційним, несправедливим та недійсним; визнання недійсним п.9.1. кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року з моменту укладення кредитного договору, визнання кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року недійсним, визнання кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року недійсним через те, що його виконання здійснювалося з використанням агресивної і нечесної підприємницької практики, зобовязання приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис за № 795 про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 18 травня 2010 року, реєстровий номер 794, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем закрито, в іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, судові витрати покласти на відповідача. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що його належним чином не було повідомлено про час і місце розгляду справи; що сторони в інших справах не тотожні сторонам в цій справі, предмет і підстави позову в усіх справах не збігаються; що представником відповідача не надано суду належних доказів; що чинним законодавством не передбачено виділення з позову до іншого складу сторін предмету і підстав позову, які розглядалися за участю когось з нового складу сторін спору у інших справах.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду в оскаржуваній частині скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Частиною другою статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто позови повністю співпадають зі складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Закриваючи провадження у справі в частині визнання пункту 8.2. кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року із моменту укладення кредитного договору таким, що не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є дискримінаційним, несправедливим та недійсним; визнання недійсним п.9.1. кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року з моменту укладення кредитного договору, визнання кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року недійсним, визнання кредитного договору № 400879 від 18 травня 2010 року недійсним через те, що його виконання здійснювалося з використанням агресивної і нечесної підприємницької практики, зобовязання приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис за № 795 про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 18 травня 2010 року, реєстровий номер 794, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем суд першої інстанції виходив з того, що є судові рішення постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Інтер-Інвест», ОСОБА_2 про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та зобовязання вчинити певні дії.

В справі № 622/877/13-ц ОСОБА_1 звертався з позовом до Кредитної спілки «Інтер-Інвест», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним та просив з урахуванням уточненого позову визнати кредитний договір № 400879 від 18 травня 2010 року, укладений між позивачем та відповідачем, недійсним з моменту його укладення; зобовязати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис, зареєстровану в реєстрі за № 795, про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 18 травня 2010 року, реєстровий номер 794, укладеного між ОСОБА_1 та КС «Інтер-Інвест», а саме: нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами , що знаходиться в Харківській області, Золочівський район, с. Миронівка, вул. Гора, 19, який належить ОСОБА_1 на правах сумісної власності; застосувати наслідки недійсності правочину, а саме: зобовязати КС «Інтер-Інвест» повернути ОСОБА_1 сплачені по кредитному договору № 400879 від 18 травня 2010 року відсотки, пеню, штрафні санкції, комісії, тощо.

В справі № 622/878/13-ц ОСОБА_1 звертався з позовом до Кредитної спілки «Інтер-Інвест», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції про захист прав споживачів, зобовязання вчинити певні дії, визнання договору іпотеки недійсним, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення майнової та моральної шкоди та просив з урахуванням уточнень визнати недійсним договір іпотеки від 18 травня 2010 року, укладений між КС «Інтер-Інвест», предметом якого є житловий будинок № 19 по вул. Гора в с. Миронівка Золочівського району Харківської області; визнати виконавчий напис вчинений 29 серпня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню; зобовязати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис, зареєстрований у реєстрі за № 795 про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки; зобовязати відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на будинок; визнати абзац 2 п.18 та п.22 договору іпотеки укладеному між КС «Інтер-Інвест» і ОСОБА_1 недійсним з дати укладення; стягнути з приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 7800,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.; стягнути з КС «Інтер-Інвест» на користь ОСОБА_1 суму 1900,00 грн. сплачену позивачем за послуги нотаріуса; визнати недійсним п.8.2 кредитного договору від 18 травня 2010 року № 400879; зобовязати КС «Інтер-Інвест» провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 з урахуванням недійсності п.8.2 кредитного договору; зобовязати КС «Інтер-Інвест» зарахувати платіж по прибутковому касовому ордеру № 351 від 18.11.2011 року в сумі 1433,10 грн. в рахунок зменшення заборгованості по тілу кредиту та провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 з урахуванням платежу по прибутковому касовому ордеру № 351 від 18 листопада 2011 року.

Аналізуючи наведене, можна зробити висновок, що позови повністю не співпадають зі складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Так, закриваючи провадження у справі щодо приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 не залучено до участі у цій справі; що вимоги з іншим обгрунтуванням, за якими закрито провадження, предявлені як до кредитної спілки, так і до ОСОБА_2, до якої раніше цих вимог ОСОБА_1 не предявляв.

Оскільки склад сторін та підстави поданих позовів не є тотожними, підстав для закриття провадження у справі за пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України не має.

Постановляючи ухвалу, суд порушив норми процесуального права, що є відповідно до п.4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставою для її скасування.

Питання щодо стягнення судових витрат вирішено відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями у розмірі 275, 60 грн. і підлягають стягненню з відповідачів з кожного по 137,80 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 13 липня 2016 року в оскаржуваній частині скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стягнути з Кредитної спілки «Інтер-Інвест» та ОСОБА_2 275, 60 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги по 137,80 грн. з кожного.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але в частині визначення судового збору може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії