Провадження № 2-р/127/31/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

секретаря Подоляк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника відповідача ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по цивільній справі за № 127/16585/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

До суду з даною заявою звернулась представник відповідача ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів ОСОБА_2, у якій просить суд розяснити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року по справі № 127/16585/16-ц в частині задоволеного позову, а саме: що при стягненні з ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів на користь ОСОБА_3 середнього заробітку в сумі 26 578 грн. 10 коп., яка визначена без утримання податку й інших платежів, необхідно врахувати встановлені законодавством податки та утримати їх із суми стягнення.

Вимоги заяви мотивовані тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року по справі № 127/16585/16-ц частково задоволено позов ОСОБА_3 та вирішено, зокрема, стягнути з ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області № 127/6187/16-ц від 27 травня 2016 року в сумі 26 578 грн. 10 коп.

Однак, відповідно до п.п. 14.1.180 п. 14.1. ст.14, ст.18 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) Вінницьке РУВР, як роботодавець, є податковим агентом, який зобовязаний утримувати та сплачувати податки до бюджету від імені та за рахунок платника податку (у даному випадку ОСОБА_3А.).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI Єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Тобто згідно вимог законодавства працівник не має можливості самостійно сплатити необхідні податки та збори, оскільки не є податковим агентом.

У резолютивній частині рішення суду від 13 жовтня 2016 року по справі № 127/16585/16-ц не зазначено, чи входять до стягуваної на користь позивача суми середнього заробітку у сумі 26 578 грн. 10 коп. Однак в самому рішенні зазначено, що при стягненні вказаних сум, необхідно відрахувати встановлені законодавством податки, які містять в собі:

-податок з доходу фізичних осіб, військовий збір та єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Таким чином, у разі виплати стягувачу ОСОБА_3, на руки усієї суми 26 578 грн. 10 коп., до якої входять податок з доходу фізичних осіб, військовий збір та збір на загальнообовязкове державне соціальне страхування, органи казначейської служби унеможливлюють дотримання вимог податкового законодавства як стягувачем - працівником ОСОБА_3, так і боржником - роботодавцем ОСОБА_1 РУВР.

ОСОБА_3 у випадку не утримання з суми компенсації середнього заробітку також втрачає страховий пенсійний стаж.

З підстав зазначених вище заявник звернулась до суду із даною заявою.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів ОСОБА_2 не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд заяви проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заперечення на заяву про розяснення рішення суду, у яких зазначив, що рішення суду від 13 жовтня 2016 року є законним, обґрунтованим, чітким і зрозумілим, прийняте з дотриманням матеріального та процесуального права. Відповідно вищезазначене рішення не потребує будь яких розяснень.

Суд, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення вимог заяви про розяснення рішення суду з наступних підстав.

Як було встановлено судом, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року про поновлення на роботі в сумі 26 578 грн. 66 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 107-109).

Зі змісту рішення вбачається, що до стягнення за період з 28 травня 2016 року по 13 жовтня 2016 року підлягає середній заробіток за весь час затримки виконання рішення суду в розмірі 26 578 грн. 66 коп., яка визначена без утримання податку й інших платежів. Отже, при стягненні вказаних сум, необхідно відрахувати встановленні законодавством податки.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Однак, в резолютивній частині рішення не було зазначено, що при стягненні з ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року про поновлення на роботі в сумі 26 578 грн. 66 коп., дана сума визначена без утримання податку й інших платежів та при стягненні вказаної суми, необхідно відрахувати встановлені законодавством податки.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

На підставі викладеного та керуючись ст. 221 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по цивільній справі за № 127/16585/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та моральної шкоди, задовольнити.

Розяснити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року, що при стягненні з ОСОБА_1 регіонального управління водних ресурсів на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року про поновлення на роботі в сумі 26 578 грн. 66 коп., дана сума визначена без утримання податку й інших платежів та при стягненні вказаної суми, необхідно відрахувати встановлені законодавством податки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_4