Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/405/16-ц
Провадження № 2/499/300/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"28" листопада 2016 р. смт. Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Кирилової С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІССЕЙ МОТОРС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та штрафних санкцій за договором,
25 квітня 2016 року представник ТОВ «Одісей Моторс» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якій просив стягнути з останнього заборгованість, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 жовтня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до якого позивач передав відповідачу у власність бурову установку YHD-2000S, що була в експлуатації (далі - товар), вартість якої була узгоджена та складала 140000 гривень 00 копійок (далі - договір). Однак відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконав.
За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на користь кошти з урахуванням інфляції та неустойки у розмірі 423632 гривень 66 копійок, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 6354 гривень 49 копійок.
Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без її участі, і у випадку неявки відповідача розглянути справу заочно.
Відповідач в судове засідання не зявився, у звязку з чим судом 28 листопада 2016 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Сторонам в ухвалі про відкриття провадження у справі від 19 травня 2016 року роз'яснено, що вони зобов'язані подати до суду усі наявні, належні та допустимі докази й надано строк для подання до суду доказів (а.с. 38-39).
Суд забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з'ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами.
23 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір (а.с. 6-8).
Відповідно до акту прийому-передачі від 23 жовтня 2014 року №221/10 позивач надав відповідачу товар (а.с. 9).
З листа-вимоги від 06 вересня 2016 року № 34 вбачається, що позивач направив відповідачу вимогу щодо повернення товару та сплатити неустойки або сплатити вартості товару (а.с. 68).
Право власності на товар переходить до відповідача з моменту здійснення відповідачем повної оплати вартості товару (п. 4.3 договору).
У раз порушення відповідачем пункту 3.1. договору, відповідач зобовязується повернути товар позивачу на протязі 7 календарних днів. У разі неповернення товару відповідач зобовязується виплачувати позивачу неустойку у розмірі 600 гривень 00 копійок у тому числі ПДВ 100 гривень 00 копійок, за кожен день прострочення повернення товару (п. 6.2 договору).
Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.
Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України).
Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч.1, 2, 3 ст. 692 ЦК України).
Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд задовольняючи позов виходить з таких мотивів.
Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм ЦК України, договору, суд констатує, що відповідачем було порушено істотні умови договору, тому позивач має право вимагати стягнення заборгованості та отримання сплатити певної грошової суми за договором.
Позивач не може реалізувати своє право на повернення товару згідно п.6.2 договору, тому має право вимагати оплати за товар.
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком суми боргу з урахуванням індексу інфляції та неустойки.
Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами суд виходив з такого.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.10 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України) .
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.2 ст.60 ЦПК України).
Аналізуючи зібрані у справі докази, кожен окремо та всі в сукупності, матеріальні та процесуальні норми суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 6354 гривень 49 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІССЕЙ МОТОРС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та штрафних санкцій за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІССЕЙ МОТОРС» суму боргу у розмірі 423632 (чотириста двадцять три тисячі шістсот тридцять дві) гривень 49 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІССЕЙ МОТОРС» сплачену суму судового збору у розмірі 6354 (шість тисяч триста пятдесят чотири) гривні 49 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
СуддяОСОБА_2