Провадження №2/200/4052/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 жовтня 2007 року між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якою вона отримала в кредит 20000,00 доларів США із терміном повернення до 16 жовтня 2028 року.

Для забезпечення виконання кредитного договору нею було передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Солідарна, будинок, 2, квартира, 51, згідно договору іпотеки від 16 жовтня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, який зареєстровано в реєстрі за № 136. В подальшому їй стало відомо, що її кредит було продано ТОВ «Кей-Колект» та відступлено право вимоги на корить ТОВ «Кей-Колект» за договорами іпотеки. ТОВ «Кей-Колект» звернуло стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки, а саме іпотечного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмету іпотеки.

29 грудня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 27638962, згідно якого було проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Солідарна, будинок, 2, квартира, 51.

Вказане рішення позивач вважає незаконним, тому просить визнати дії відповідачів протиправними та скасувати рішення нотаріуса.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник ТОВ "Кей-Колект" в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надіслав письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідач діяв відповідно чинного законодавства. Умови договору передбачали перехід права власності до іпотекодержателя, що підписала позивач власноручно в договорі. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 16.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

Згідно п.1.1 розділу 1 вказаного договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 20000,00 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 101000,00 грн. за курсом Національного банку України на день укладання цього Договору.

В забезпечення виконання зобов'язань по вказаному вище Договору, 16.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, відповідно до п.1.1 розділу 1 якого Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 60,6 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Солідарна, будинок, 2, квартира, 51.

12 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ТОВ "Кей-Колект" отримало право вимоги по кредитному договору та договору іпотеки, що укладені з ОСОБА_1.

Згідно п.1.1 Договору Факторингу №1 від 12.12.2011 року, Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (Клієнт) зобов'язується передати у власність ТОВ "Кей-Колект" (Фактор), а Фактор - прийняти Права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 цього договору обсяг (сума) прав Вимоги станом на дату укладення цього договору визначений у Додатку №1 до цього договору.

Як встановлено, державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 прийняла рішення №27638962 від 29.12.2015 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою, м. Дніпропетровськ, вул. Солідарна, будинок, 2, квартира, 51, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на підставі договору іпотеки №2691 від 16.10.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3В, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 67830827 від 12.09.2016 року.

Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначає, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації - відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 5 статті 3 Закону визначено, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким учиняється така дія.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Аналогічні положення закріплені і в статті 46-1 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої, нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва та під час здійснення функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, здійснює пошук у ньому відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкт незавершеного будівництва, обтяження таких прав та за його результатами формує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який залишається у справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття та перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень";

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяжень.

Згідно до ч.9 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Отже, аналізуючи наведені вище норми законодавства, вбачається, що законодавець чітко визначив те, що нотаріуси України отримали повноваження щодо проведення реєстрації права власності, користування нерухомим майном, усіх інших речових прав і їх обтяжень лише безпосередньо під час вчинення нотаріальної дії. Повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язуються законодавцем виключно із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Отже, відносини між фактором та клієнтом носять оплатний характер і фактору має бути забезпечена можливість одержання винагороди за послуги по фінансуванню діяльності клієнта, однак, суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження реальності виконання договору факторингу №1 від 12.12.2011 року.

Стаття 33 Закону "Про іпотеку" зазначає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 35 Закону України "Про іпотеку" визначає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога провиконанняпорушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Стаття 37 Закону України "Про іпотеку" вказує, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Отже, вимога про виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги повинні були бути надісланими не менш ніж у тридцятиденний строк від 29.12.2015 року, оскільки, як зазначено позивачем жодних документів про те, що ТОВ "Кей-Колект" має будь-які вимоги до позивача та документи, які надають ТОВ "Кей-Колект" відповідні правові підстави на договір іпотеки від 16.10.2007 року (документи про уступку права вимоги тощо) позивачу не надавалися.

Таким чином, дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо проведеної реєстрації права власності за ТОВ "Кей-Колект" на квартиру 51 по вул. Солідарна, будинок, 2 у м. Дніпропетровськ, без вчинення нотаріальної дії грубо порушують чинне законодавство, а отже є незаконними.

Відповідно, наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 №27638962 від 29.12.2015 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Кей-Колект" на квартиру 51 по вул. Солідарна, будинок, 2 у м. Дніпропетровськ

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за 67830827 від 12.09.2016 року, квартиру 51 по вул. Солідарна, будинок, 2 у м. Дніпропетровськ і є постійним місцем проживання позивача та членів її сімї серед яких є інвалід дитинства 2 групи.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" є обґрунтованими, в свою чергу відповідач не довів правомірність своїх дій, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст . ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 33, 35,36,37 Закону України «Про іпотеку», суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, №27638962 від 29.12.2015, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 стосовно об'єкту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1.

Припинити право власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_2 шляхом скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №27638962 від 29.12.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про реєстрацію речового права власності на квартиру АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ().

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Позивачем рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва