Справа № 364/1009/15-ц Головуючий у І інстанції Моргун Г. Л.
Провадження № 22-ц/780/4777/16 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 46 01.12.2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Іванової І.В., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» на рішення Володарського районного суду Київської області від 11 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» про визнання договору про внесення змін та доповнень до договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

23 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою в якій зазначав, що йому на праві власності належить земельна ділянка, площею 2,881 га, що розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

12 серпня 2009 року він уклав договір оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД», строком на 5 років з моменту підписання та державної реєстрації, яка була проведена 26 жовтня 2009 року.

Строк дії зазначеного договору встановлений до 26 жовтня 2014 року.

01 липня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Володарського РУЮ Київської області зареєстровано договір про внесення змін та доповнень від 15 листопада 2012 року до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД».

Примірник даного договору про внесення змін йому вручили в кінці 2014 року разом з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Умови договору про внесення змін та доповнень від 15 листопада 2012 року у зареєстрованому вигляді не відповідають тому договору про зміни, який було погоджено із ним та на який він надав свою волю та згоду.

При укладанні зазначеного договору про внесення змін та доповнень від 15 листопада 2012 року сторони погодили виключно зміни щодо збільшення орендної плати, а строк договору оренди - не змінювали.

Разом з тим, у примірнику договору про зміни, який було вручено у 2014 році, від руки дописано, що договір оренди землі укладено на 15 років, тобто одиничка була дописана відповідачем самовільно.

При укладанні договору про внесення змін та доповнень від 15 листопада 2012 року відповідач в односторонньому порядку, без його волевиявлення, вніс відомості щодо збільшення строку дії договору оренди, на які згоди він не надавав.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просив суд визнати недійсним договір про внесення змін та доповнень від 15 листопада 2012 року до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, який укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД», що зареєстрований 28 грудня 2012 року за №01865 та 01 липня 2014 року реєстраційною службою Володарського РУЮ Київської області і скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 11 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано пункт 3 договору про внесення змін та доповнень від 15 листопада 2012 року до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД», щодо земельної ділянки, площею 2,881 га, що розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, в частині строку дії договору у 15 років недійсним, визнавши строк дії договору у 5 ( п'ять) років.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2 208,60 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі неможливо вважати вчиненим у тій частині, що стосується строку його дії, оскільки позивач не проявив своєї волі та не надав згоди на зміну строку дії договору, а саме на 15 років, тобто була відсутня його воля та бажання на вчинення вказаного правочину на строк, що визначив відповідач у доповненнях до діючого між ними договору оренди.

При цьому, вимоги позивача про скасування державної реєстрації правочину місцевий суд визнав необгрунтоваеними, посилаючись на віднесення цих повноважень до іншого органу державної влади і такої можливості заявник не втратив.

Не погоджуючись із рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Посилається, при цьому, на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 2,881 га, із цільовим призначенням для ведення сількогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області.

Право власності позивача на названу земельну ділянку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ( а.с. 9 ).

12 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» укладено договір оренди землі на 5 років, який зареєстрований у Володарському районному відділі СВП «Київський обласний реєстраційний центр» ДП Центру «ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 жовтня 2009 року за №04.09.943.01055 ( а.с. 10-11 ) .

15 листопада 2012 року між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року ( а.с. 12 ).

У відповідності до цього правочину, сторони домовились викласти п. 8 первинного договору в наступній редакції, зокрема, "8. Договір укладено на 15 років", який зареєстрований у відділі Деркомзему у Володарському районі Київський області 28 грудня 2012 року ( там же ).

Пізніше, один із екземплярів відповідачем переданий ОСОБА_2 ( а.с. 12 ).

Опісля цього, сторони виконували положення зазначених правочинів, зокрема, відповідач здійснював орендну плату за оспорюваним договором, яку отримував позивач і будь-яких претензій з цього приводу тривалий час не заявляв.

І лише 23 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названою позовною заявою ( а.с. 2-6 ).

За його клопотанням 06 серпня 2015 року судом призначена експертиза і згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами судово-технічної експертизи №23585/15-33/2516/16-34 від 14 квітня 2016 року, встановлено, що рукописні записи цифр «15» та підписи від імені орендодавця у договорі про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, укладеному між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ( примірник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ), датованому 15 листопада 2012 року ( а.с. 53 ) - об'єкті №3, договорі про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, укладеному між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ( примірник ОСОБА_2 ), датованому 15 листопада 2012 року ( а.с. 36 ) - об'єкті №4, виконані рукописним способом - пастами для кулькових ручок.

Цифри «1» у рукописних записах цифр «15», які містяться у пункті «Зміни та доповнення» у договорі про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, укладеному укладеному між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ( примірник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ), датованому 15 листопада 2012 року ( а.с. 53 ) - об'єкті №3, договорі про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, укладеному між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ( примірник ОСОБА_2 ), датованому 15 листопада 2012 року ( а.с. 36 ) - об'єкті №4, після слів: «8. Договір укладено на», були дописані.

Встановити, який рукописний текст було виконано раніше: підпис орендодавця у графі «Орендодавець» розділу «Реквізити сторін», чи рукописна цифра «1» складової цифри «15» у п. 3 договорів, що стосується змін у рядку «8.Договорів укладено на 15 років», у договорі про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12.08.2009 року, укладеному укладеному між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ( примірник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД»), датованому 15 листопада 2012 року ( а.с. 53 ) - об'єкті №3, договорі про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, укладеному між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ( примірник ОСОБА_2 ), датованому 15 листопада 2012 року ( а.с. 36 ), - об'єкті №4 - не є можливим з причин, викладених у дослідницькій частині висновку ( а.с. 57-60 ).

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_3 підтвердив зазначені висновки і, окрім цього, зазначив, що експертами були використані всі методи дослідження для визначення послідовності написання підпису орендодавця та цифри "1", однак це неможливо встановити за відсутності матеріалів документу.

Таким чином, із врахуванням наведеного та на переконання апеляційного суду, ОСОБА_2 не довів тієї обставини, що не було його волевиявлення на укладення договору оренди землі на 15 років.

Наявність такого волевиявлення на зміну договору оренди землі в частині збільшення строку його дії, з точки зору другої інстанції, підтверджується отриманням позивачем, після державної реєстрації договору, орендної плати, відсутністю спору щодо її розміру, знаходженням екземпляру правочину в позивача та зверненням до суду із позовом через значний проміжок часу із моменту його отримання.

Зазначені обставини і, зокрема, про укладення правочину із позивачем строком в 15 років, підтвердив у судовому засіданні генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» ОСОБА_4, допитаний апеляційним судом у якості свідка.

Окрім цього, він зазначив, що про строк дії договору у 15 років говорилось у його виступах на зборах перед мешканцями населеного пункту, із якими мались укладатись такі правочини.

Пояснення зазначеного свідка, на переконання апеляційного суду, відповідають дійсності і відносяться до числа належних та допустимих доказів у відповідності до положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, викладеного у повній мірі не врахував і помилково ухвалив оскаржуване рішення у частині визнання недійсним договору про внесення змін до правочину від 12 серпня 2009 року.

А тому, на переконання апеляційного суду, доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позову, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, його ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 202, 203, 205, 626, 638, 651 ЦК України, ст.ст. 30 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-213 ЦПК України, у зазначеній частині, підтвердились при розгляді справи у другій інстанції.

Відповідно, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні цих позовних вимог у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України та на підставі ст.ст. 202, 203, 204, 205, 626, 638, 651 ЦК України, ст.ст. 30, 35 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-213 ЦПК України, оскільки правових підстав для цього суд другої інстанції не вбачає.

При цьому, орендодавець, згідно положень п. 38 договору, вправі розірвати договор оренди землі від 12 серпня 2009 року за рішенням суду в разі невиконання обов'язків другою стороною.

Надані позивачем суду докази, зокрема, зазначений вище висновок судово-технічної експертизи №23585/15-33/2516/16-34 від 14 квітня 2016 року, договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12 серпня 2009 року, копія висновкусудово-технічної експертизи №9334-9337/15-34 від 01 березня 2016 року ( а.с. 96-111 ), як і доводи позовної заяви, пояснення представника позивача про відсутність у ОСОБА_2 волевиявлення на укладення договору оренди землі на 15 років, інші матеріали, в т.ч. надані суду другої інстанції, на переконання апеляційного суду, не спростовують висновки апеляційного суду у цій частині, у силу викладеного, про безпідставність заявлених позовних вимог.

При цьому, суд другої інстанції зазначені твердження позивача та його представника відносить до числа недостовірних, які повністю спростовуються доказами по справі, які апеляційний суд відніс до числа таких, що відповідають дійсності.

У решті позовних вимог - про скасування державної реєєстрації правочину, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про їх необґрунтованість, відсутність у справі доказів на підтвердження цих вимог та необхідності відмови у позові і ухвалив, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 25, 27, 35 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 11, 57-60, 213 ЦПК України, законне та обґрунтоване рішення.

При цьому, ним дана належна оцінка доказів у цій частині справи у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України.

Тим паче, рішення суду першої інстанції, у цій частині, по суті, сторонами не оскаржується.

А тому, підстав для скасування рішення у зазначеній частині суд апеляційної інстанції не вбачає у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України, згідно положень якої не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Не можуть слугувати, при цьому, підставою для задоволення апеляційних вимог щодо позову про скасування державної реєєстрації правочину доводи та обставини, викладені у апеляційній скарзі.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено по названим вимогам.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» задовольнити. Рішення Володарського районного суду Київської області від 11 липня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» про визнання договору про внесення змін та доповнень до договору оренди землі недійсним, в частині задоволення позову, скасувати і ухвалити за цими вимогами нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

І.В. Іванова