АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1361/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2010 року у справі за позовом акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року АКБ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 05 червня 2008 року АКБ «Укрсоцбанк» уклав з ОСОБА_8 кредитний договір № 895/03-021-095, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, зі сплатою 21 % річних, з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 04 грудня 2009 року.

Відповідно до п.1.1.1 договору, повернення кредиту повинно здійснюватися рівними частинами в сумі 550,00 доларів США у 1-17 міс. та в сумі 565,00 доларів США згідно із визначеним графіком.

05 червня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту №895/03-021-095 від 05 червня 2016 року між позивачем і відповідачами укладено договір поруки «ДП 895/03-021-095, за якими ОСОБА_6 зобовязалася перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_8 зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

ОСОБА_8 свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за даним договором не виконувала, тому заборгованість за даним договором кредиту склала 4 662,21 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 36 952,21 грн., яка складається із:

заборгованості по кредиту 3 891,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 30 846,97 грн.;

заборгованості по відсоткам 770,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 6 105,24 грн.

05 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_8 було укладено договір кредиту №895/03-021-099, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у сумі 31 000 доларів США, зі сплатою 15,5 % на рік, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 03 червня 2011 року.

Згідно п. 1.1 договору повернення кредиту здійснюється щомісячно згідно з визначеним графіком, за яким 10 частина кредиту в розмірі 860,00 доларів США підлягала сплаті до 05 квітня 2009 року.

В якості забезпечення належного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки № ДП 895/03-021-099 від 05 червня 2016 року, за яким відповідач ОСОБА_6 зобовязалася перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_8 зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

ОСОБА_8 в порушення умов договору, щодо повернення кредиту своє зобовязання не виконала, тому заборгованість за даним договором склала 35 634,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 282 434,06 грн., з яких:

заборгованість по кредиту 23 260,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 184 356,43 грн.;

заборгованість по сплаті відсотків 4 624,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 36 651,90 грн.;

штраф за невиконання умов договору кредиту 7 750,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 61 425,73 грн.

07 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_8 було укладено договір кредиту № 895/03-021-161, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу ОСОБА_8 кредит у розмірі 27 400,00 доларів США зі сплатою 15,5 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 05 серпня 2011 року.

Згідно п. 1.1 договору повернення кредиту здійснюється щомісячно згідно з визначеним графіком, за яким 07 частина кредиту в розмірі 760,00 доларів США підлягала сплаті до 05 квітня 2009 року.

В якості забезпечення належного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки № ДП 895/03-021-161 від 07 серпня 2008 року, за яким відповідач ОСОБА_6 зобовязалася перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_8 зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

Відповідач ОСОБА_8 свої зобовязання за вказаним кредитним договором не виконала, тому заборгованість за даним договором кредиту склала 33 782,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 267 758,94 грн., з яких:

заборгованість по кредиту 22 988,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 182 203,52 грн.;

заборгованість по сплаті відсотків 3 944,41 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 31 263,00 грн.;

штраф за невиконання умов договору кредиту 6 850,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 54 292,42 грн.

Тому, Банк просив стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 солідарно на користь АКБ «Укрсоцбанк» в особі Київської міської філії заборгованість за договором кредиту: №895/03-021-095 від 05 червня 2008 року в сумі 4 662,21 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 36 952,21 грн.; №895/03-021-099 від 05 червня 2008 року в сумі 35 634,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 282 434,06 грн. та №895/03-021-161 від 07 серпня 2008 року в сумі 33 782,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 267 758,94 грн., а всього 74 079,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 587 145,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Банка судові витрати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_6 на користь АКБ "Укрсоцбанк" в особі Київської міської філії заборгованість за договорами кредиту: № 895/03-021-095 від 05 червня 2008 року в сумі 36 952,21 грн., № 895/06-03-021-099 від 05 червня 2008 року в сумі 282 434,06 грн., № 895/03-021-161 від 07 серпня 2008 року в сумі 267 758,94 грн., судовий збір в сумі 1 700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 588 965,21 грн.

Не погоджуючись з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку.

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд під час розгляду справи не перевірив та не встановив факту припинення поруки, крім того, рішення суду базується на припущеннях стосовно дійсних та чітких сум боргу за кожним договором кредиту, базується виключно на словах позивача, а не на належних та допустимих доказах.

Просив рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову АКБ "Укрсоцбанк".

Здійснити розподіл судових витрат на підставі розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає не повністю.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_8 було укладено договір кредиту № 895/03-021-095, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_8 кредит у розмірі 10 000,00 дол. США зі сплатою 21 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 04 грудня 2009 року(а.с.10-12).

Згідно п. 1.1. договору повернення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами в сумі 555,00 дол. США та в сумі 565,00 дол. США, згідно з визначеним графіком, який міститься в додатку 1 до даного договору(а.с.10).

Відповідно до п. 2.4 договору кредиту ОСОБА_8 зобовязана сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом, нараховані за поточний місяць, до 05 числа наступного місяця(а.с.10).

ОСОБА_8 свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за даним договором не виконувала.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 29 квітня 2010 року заборгованість за даним договором кредиту склала 4 662,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 36 952,21 грн., з яких: заборгованість по кредиту 3 891,92 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 30 846,97 грн., заборгованість по відсоткам 770,29 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 6 105,24 грн.(а.с. 14).

05 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_8 було укладено договір кредиту № 895/06-03-021-099, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_8 кредит у розмірі 31 000,00 дол. США зі сплатою 15,5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 03 червня 2011 року(а.с. 15-18).

Згідно п. 1.1 договору повернення кредиту здійснюється щомісячно згідно з визначеним графіком (а.с. 15).

Відповідно до п. 2.5 договору кредиту ОСОБА_8 зобовязана сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно по 05 число місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі (з.б. а.с. 15).

Умовами п. 4.3 договору кредиту передбачено, що у випадку порушення відповідачем ОСОБА_8 вимог п.п. 3.3.1-3.3.9, 3.3.12-3.3.14 договору кредиту, вона сплачує позивачу штраф в розмірі 5% від суми наданого кредиту за кожний випадок (з.б. а.с.16).

Згідно наданого Банком розрахунку, станом на 29 квітня 2010 року заборгованість за даним договором складає 35 634,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 282 434,06 грн., з яких: заборгованість по кредиту 23 260,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 184 356,43 грн., заборгованість по сплаті відсотків 4 624,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 36 651,90 грн., штраф за невиконання умов договору кредиту 7 750,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 61 425,73 грн.(а.с. 21).

07 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_8 було укладено договір кредиту № 895/03-021-161, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_8 кредит у розмірі 27 400,00 дол. США зі сплатою 15,5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 05 серпня 2011 року(а.с. 22-25).

Згідно п. 1.1 договору повернення кредиту здійснюється щомісячно згідно з визначеним графіком(а.с. 22).

Відповідно до п. 2.5 договору кредиту ОСОБА_8 зобовязана сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно по 05 число місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі (а.с. 22 з.б.).

Умовами п. 4.3 договору кредиту передбачено, що у випадку порушення відповідачем ОСОБА_8 вимог п.п. 3.3.1-3.3.9, 3.3.12-3.3.14 договору кредиту, вона сплачує позивачу штраф в розмірі 5% від суми наданого кредиту за кожний випадок(а.с.23 з.б.).

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості, станом на 29 квітня 2010 року, заборгованість за даним договором кредиту склала 33 782,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 267 758,94 грн., з яких: заборгованість по кредиту 22 988,37 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 182 203,52 грн., заборгованість по сплаті відсотків 3 944,41 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 31 263,00 грн., штраф за невиконання умов договору кредиту 6 850,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 54 292,42 грн.(а.с.22).

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Статтею 627 ЦК передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629ЦК).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладаючи кредитні договори, його сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язань, які виникли на основі вищевказаних кредитних договорів.

Однак, в порушення умов договору та норм законодавства, ОСОБА_8 свої зобовязання за вказаними вище договорами не виконала, тому станом на момент звернення до суду з позовом в неї виникла заборгованість, що вказана в підписаних та належним чином завірених розрахунках.

В якості забезпечення належного виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами між позивачем та відповідачами були укладені договори поруки № 895/03-021-095 від 05 червня 2008 року, № 895/03-021-099 від 05 червня 2008 року та № 895/03-021-161 від 07 серпня 2008 року(а.с. 13,19-20,26-27).

Частиною 1 ст. 554 ЦК та п.3.1.2. договорів поруки визначено, що в разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобовязання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК).

В своїй правовій позиції ВСУ, викладеної у справі №6-53цс14 від 17 вересня 2014 року розяснив, що регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч. 4 ст. 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення ч. 4 ст. 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення ч.4 ст.559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Договорами поруки № 895/03-021-095 від 05 червня 2008 року, № 895/03-021-099 від 05 червня 2008 року та № 895/03-021-161 від 07 серпня 2008 року не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цих договорів встановлено, що вони діють до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором (п.6.1 Договору поруки № 895/03-021-095 від 05 червня 2008 року, п. 6.2 Договору поруки № 895/03-021-099 від 05 червня 2008 року та № 895/03-021-161 від 07 серпня 2008 року).

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України).

Вищевказаними договорами кредиту передбачено право Банку на дострокове повернення кредиту.

Договір кредиту № 895/03-021-095 укладений на строк до 04 грудня 2009 року, № 895/06-03-021-099 до 03 червня 2011 року, а № 895/03-021-161 до 05 серпня 2011 року, тоді як Банк звернувся до суду 11 травня 2010 року, тобто в межах шестимісячного строку.

Таким чином, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про солідарне стягнення боргу по вищевказаним договорам кредиту із ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Однак, ч.1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно положень п. 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Тому рішення суду, в частині розподілу судових витрат, підлягає до зміни.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до зміни, як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 серпня 2010 року у справі за позовом акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту в частині стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 та з ОСОБА_6 на користь акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» по 850 грн. судового збору та по 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з кожного. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене на протязі 20 днів до суду касаційної інстанції з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :