Справа № 591/3686/16-ц
Провадження № 2/591/1941/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач мають двох спільних неповнолітніх дітей: доньку Асель, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Сніжану, ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням суду від 06.10.2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньок в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну. Про те, відповідач належним чином не виконує судове рішення, в наслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість. Вважає, що у звязку з не сплатою аліментів на утримання дітей у період з липня 2015 року по липень 2016 року, відповідач має сплатити їй неустойку (пеню) у розмірі 36432 грн. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів за вказаний період у розмірі 36432 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримали.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судового виклику за зареєстрованим місцем проживання.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають вдох спільних неповнолітніх дітей: доньку Асель, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку Сніжану, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 жовтня 2015 року з відповідача на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти: на утримання доньки Асель у розмірі 700 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 08.07.2015 року; на утримання доньки Сніжани, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 700 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 08.07.2015 року;.

Вказане судове рішення набрало законної сили 24.10.2015 року, за ним були видані виконавчі листи, які стягувачем предявлені для примусового виконання до ВДВС.

Відповідно до довідки виданої державним виконавцем у період липень 2015 року липень 2016 року відповідач не сплачував аліментів за вказаним вище судовим рішенням.

Статтею 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що передбачена статтею196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 висловлено правову позицію, у якій зазначено, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до правового висновку, висловленого в Постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

З представленого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів вбачається, що позивач розрахувала пеню з липня 2015 по день подачі до суду позову про стягнення пені. Однак з таким розрахунком погодитися не можливо, оскільки він проведений без дотримання наведених вище положень закону та не враховує правовій позиції Верховного Суду України, викладені в постановах ВСУ у справі від 01 липня 2015 року № 6-94 цс15 та від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 щодо розрахунку суми пені за прострочення сплати аліментів.

Розраховуючи пеню відповідно до постанови ВСУ від 03.02.2015 року суд бере за основу суми заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, розраховані державним виконавцем по місяцях відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», починаючи з липня 2015 року по липень 2016 року (а.с. 15). Суму заборгованості за кожний місяць помножено на 1 % пені і помножено на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальну суму неустойки (пені) визначено шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Нарахована в такий спосіб пеня по сплаті аліментів становить 5544 грн.

А саме:

рікмісяцьАліменти на дитину (1400 грн)сплаченоКількість днівРозмір пені
2015липень
2015серпень
2015вересень
2015жовтень
2015листопада
2015грудень
2016січень
2016лютий
2016березень
2016квітень
2016травень
2016червень
2016липень
всього5544

При цьому суд зазначає, що обовязок утримувати дітей у відповідача виник з часу їх народження, що закріплено в ст.180 СК України, а згідно положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Тому, на думку суду, вина відповідача у виконанні свого обовязку по утриманню дитини має місце з часу предявлення позивачем позову про стягнення аліментів, тобто з 08 липня 2015 року.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень ч. 1 ст. 196 СК України, відповідач, з вини якого виникла заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей має сплатити позивачу неустойку (пеню) за період прострочення з липня 2015 роу по липень 2016 року в розмірі 5544 грн.

З урахуванням наведених вище обставин та норм права суд вважає, що позов є частково обґрунтованим та з відповідача на користь позивача належить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньок в розмірі 5544 грн. В задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позову (позов задоволено на 15,22 % від заявленого розімну) з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені на сплату судового збору, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, в розмірі 83,89 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 5544 грн. та 83,89 грн. на відшкодування понесених по справі судових витрат.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя