Справа № 581/735/16-ц
Провадження № 2/581/303/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

29 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом.

Вимоги мотивує тим, що 21 липня 2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним невиконанням відповідачем зобов'язань, станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 15419 грн. 81 коп., з яких: 569 грн. 69 коп. заборгованість за кредитом, 10677 грн. 77 коп. заборгованість по процентам, 3199 грн. 98 коп. - пеня та комісія, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 722 грн. 37 коп. - штраф (процентна складова).

Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом оформлення заяви позичальника, яку підписала відповідач, було укладено договір про надання кредиту у розмір 1000 грн. 00 коп. зі сплатою за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - до грудня 2015 року.

Підписавши анкету-заяву позичальника, ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають Договір про надання банківських послуг.

Пунктами 3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідно до:

пункту 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, - клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором;

пункту 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку;

пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року найменування позивача ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк», а останній є правонаступником прав та обов'язків першого.

У порушення вищезазначених умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

За підрахунками банку станом на 31 серпня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору склала 15419 грн. 81 коп., з яких: 569 грн. 69 коп. заборгованість за кредитом, 10677 грн. 77 коп. заборгованість по процентам, 3199 грн. 98 коп. пеня та комісія, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 722 грн. 37 коп. - штраф (процентна складова).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону.

Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов договору, ОСОБА_1 допустила заборгованість по кредитному договору, що в силу ст.ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з боржника на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню та комісію.

Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафів, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобов'язання по кредитному договору буде порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів 250 грн. та 722 грн. 37 коп. слід відмовити, так як стягнуто пеню.

Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню та комісію.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 94% (15419 грн. 81 коп. - 100%, 14447 грн. 44 коп. - 94%), а значить витрати по сплаті судового збору становлять 1295 грн. 32 коп. (1378 грн. 00 коп. - 100%, 1295 грн. 32 коп. - 94%) та повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 174, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість, що виникла станом на 31 серпня 2016 року за кредитним договором № б/н від 21 липня 2008 року у розмірі 14447 грн. 44 коп., з яких: 569 грн. 69 коп. заборгованість за кредитом, 10677 грн. 77 коп. заборгованість по процентам, 3199 грн. 98 коп. пеня та комісія.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1295 грн. 92 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський