Справа № 682/3407/15-ц
Провадження № 2/682/79/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.

при секретарі Придачук Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ ДРАЦС Славутського міськрайонного управління юстиції про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження дитини, визнання батьківства та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження дитини, визнання батьківства та стягнення аліментів. Посилається на те, що 31.08.2008 року вона народила сина, який відділом ДРАЦС Славутського МРУЮ зареєстрований як ОСОБА_4. У Книзі реєстрації народжень та свідоцтві про народження дитини серії 1-БВ № 086716, виданим їй 23.09.2008 року, батьком дитини значиться ОСОБА_3, з яким вона на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі. Однак, фактично батьком дитини є ОСОБА_2 З ОСОБА_3 вона зареєструвала шлюб 23.02.2001 року, але фактично вони прожили разом до 2005 року. Шлюб розірвано 30.11.2010 року. З 2006 року по 2011 рік вона перебувала у фактичному шлюбі із ОСОБА_2 При реєстрації народження дитини вона повідомляла працівника РАЦСУ про те, що ОСОБА_3 не є батьком дитини, однак, цей факт не був взятий до уваги. ОСОБА_3 був записаний батьком дитини, оскільки на той час шлюб між ними не був розірваний. Після реєстрації народження дитини повідомила ОСОБА_2 про те, що батьком записаний ОСОБА_3, але оскільки останнього на той час у м. Славуті не було, вони не знали як вирішити цю проблему і запису про батьківство не оспорили. З 2006 року по даний час вона з сином зареєстрована за місцем проживання ОСОБА_2 у с. Малий Скнит Славутського району. З часу народження сина він визнає своє батьківство, періодично надає матеріальну допомогу. З 2006 по 2011 рік вони проживали однією сім»єю. Після отримання сином у 2015 році травми відповідач перебував біля нього у Хмельницькій обласній лікарні. В даний час стан здоров»я сина незадовільний, після отриманої травми він став інвалідом і вона утримує його сама.

ОСОБА_3 батьком дитини себе не визнає і матеріальної допомоги не надає.

Просить виключити з актового запису про народження сина запис про ОСОБА_3 як батька дитини, визнати батьком ОСОБА_2 та стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнав, давши пояснення про те, що дійсно проживав з позивачкою у фактичному шлюбі , допомагав їй виховувати дитину, але у своєму батьківстві сумнівається, оскільки під час проживання з ним вона зраджувала йому,підтримувала стосунки з іншими чоловіками. Погодиться визнати себе батьком дитини лише після проведення аналізу ДНК, але вважає, що клопотання про проведення відповідної експертизи повинна заявити позивачка.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, давши пояснення про те, що вони з позивачкою формально перебували в шлюбі з 2001 по 2010 рік, але з 2005 року проживають окремо. На час зачаття та народження дитини вони подружніх стосунків не підтримували. Отже, він не є батьком дитини.

Представник третьої особи відділу РАЦС у судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23 .02.2001 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 Цей шлюб було розірвано рішенням Славутського міськрайонного суду від 30.11.2010 року(а.с.9). 31.08.2008 року позивачка народила сина ОСОБА_5. У свідоцтві про народження дитини її батьком значиться ОСОБА_3Л.(а.с.8). Статтею 122 СК України визначено,що дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини.Дитина, народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка і чоловік, шлюб між якими припинено,у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу мають право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка(колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише в разі подання іншою особою та матір»ю дитини заяви про визнання батьківства. Як вбачається з актового запису про народження дитини підставою для запису ОСОБА_3 батьком дитини стало свідоцтво про його одруження з ОСОБА_1,яке при реєстрації народження дитини надала позивачка.(а.с.74) Тобто запис про батьківство вчинений на підставі ст. 133 СК України, згідно якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір»ю, а чоловік батьком дитини.

Відповідно до ст. 138 цього ж Кодексу жінка, яка народила дитину в шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка. Відповідно до ч. 2 цієї статті вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Такий термін позивачкою пропущений. Підстави вважати, що такий строк пропущений з поважних причин, немає. Об»єктивних причин, що перешкоджали б зверненню до суду з відповідним позовом, позивачкою не вказано.У 2010 році Славутським міськрайонним судом розглядалась справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і їй було відомо місце проживання відповідача.

Згідно ст. 126 ч. 1 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Такої заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до органу РАЦС не подавали, що стверджується їх поясненнями. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, що передбачено ч. 1 ст. 128 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу( у разі народження дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі).

Відповідно до ст. 136 ч. 1 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. ОСОБА_3 такого позову не пред»являв, хоча батьківство категорично заперечує.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо:

-дитина народжена матір»ю, яка не перебуває в шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитинги у Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім.»я та по-батькві дитини записано за вказівкою матері(ч.1 ст. 135 СК);

- у разі смерті матері, а також неможливості встановити її місце проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров»я, в якому народилася дитина(ч.1 ст. 135 СК);

-батьки дитини невідомі і запис у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування(ч.2 ст. 135 СК).

Відповідно до п. 11 цієї постанови жінка, яка народила дитину в шлюбі(ст. 138 СК) може оспорити батьківство чоловіка, звернувшись в суд про виключення з актового запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. ОСОБА_2такої заяви не подав і подавати не бажає.Як пояснила у судовому засіданні позивачка, він відмовився подати заяву про своє батьківство і відразу після народження дитини. До РАЦСу з заявою про реєстрацію народження дитини зверталась лише вона.

Клопотання про призначення експертизи на предмет встановлення відсутності кровного споріднення між дитиною та ОСОБА_3 та встановлення наявності такого споріднення між дитиною та ОСОБА_2 позивачка не заявила, хоча таке право їй було роз»яснено. Такого клопотання не заявили і відповідачі.

Пояснення свідків про те, що ОСОБА_2 турбувався про ОСОБА_4 як про свою дитину не є достатньою підставою для визнання відповідача його батьком, оскільки доведенню підлягає саме кровне споріднення.

З врахуванням наведених обставин підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст.ст.121,122,126,128, 133,135,138 СК України, 8,10,212, 213 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виключення відомостей про ОСОБА_3 як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4, визнання батьківства ОСОБА_2 та стягнення аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: