Справа №482/1504/15-ц 22.06.2016 22.06.2016 22.06.2016
Справа № 482/1504/15-ц
Провадження №22-ц/784/1562/16 Суддя першої інстанції: Баранкевич В.О.
Категорія 57 Суддя-доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Буренкової К.О., Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (надалі ПАТ «Платинум Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») про захист прав споживачів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «Платинум Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів.

Позивач посилається на те, що 3 грудня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ним був укладений кредитний договір № 4741/409CLAPS відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 34 762,80 грн. строком до 21 грудня 2016 року зі сплатою 12% річних.

27 липня 2015 року ним було отримано листа від Банку, у якому було зазначено про передачу його справи до колекторського агентства.

Того ж дня позивачем було отримано повідомлення від ТОВ«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з погрозами про притягнення до відповідальності у разі несплати коштів.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не було надано дозволу Банку щодо передачі інформації про його персональні дані третім особам у звязку з чим банком порушено умови укладеного між ними кредитного договору та положення чинного законодавства щодо банківської таємниці та захисту персональних даних, позивач просив суд, зобов'язати ПАТ «Платинум Банк» не розголошувати інформацію стосовно вказаного кредитного договору, зобов'язати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» припинити незаконну діяльність щодо стягнення заборгованості, повернути отриману від банку конфіденційну інформацію, а також стягнути з ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1 000 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, незаконність та необґрунтованість рішення, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За статею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 3 грудня 2013 року ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір № 4741/409CLAPS відповідно до умов якого позивач отримав кредит у сумі 34 762,80 грн. строком до 21 грудня 2016 року зі сплатою 12% річних.

Пунктом 6.3. вказаного кредитного договору передбачено, що позичальник надає дозвіл банку на отримання, обробку, зберігання та конфіденційне використання інформації, що стосується безпосередньо позичальника, та яка стала відмовою банку у звязку з діловими стосунками з позичальником. Цей дозвіл розуміється сторонами як надання позичальником згоди банку на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій інформації про нього та відомостей за цим договором до бюро кредитних історій, в тому числі і на передачу одного примірника цього договору третім особам, які здійснюють рефінансування банку, також: на розкриття інформації про позичальника, включаючи таку, яка відноситься до банківської таємниці відповідно до законодавства України будь-яким третім особам, включаючи, але не обмежуючись, відповідно до ст. 7 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» до ПРАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій», ПрАТ «Міжнародне бюро кредитних історій», ТОВ «Українське бюро кредитних історій», ТОВ «Бюро кредитних історій «Русский Стандарт» У випадку розкриття банком інформації про Позичальника третім особам Позичальник не буде мати жодних претензій до Банку у майбутньому.

Таким чином, підписавши кредитний договір позичальник, як суб'єкт персональних даних, добровільно надав Банку свою письмову згоду на передачу персональних даних позичальника будь-яким третім особам.

Згідно п.6.2. кредитного договору, Банк має право відступати, передавати, секюритизувати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково).

За положеннями статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

21 липня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторинг №20150721-Г за умовами якого ПАТ «Платинум Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги заборгованості до боржників, зокрема і до ОСОБА_2

Пунктом 5.3. вказаного договору передбачено, що фактор зобовязується протягом 45 (сорок пяти) робочих днів починаючи від розрахункової Дати від імені банку надіслати за власний рахунок письмові повідомлення боржникам про відступлення банком прав вимоги фактору.

На виконання пункту 5.3. зазначеного вище договору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 27 липня 2015 року надіслала ОСОБА_2 на його адресу повідомлення про відступлення права грошової вимоги та розяснення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору від 3 грудня 2013 року та включення його персональних даних до бази персональних даних.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідачі, направляючи на адресу позивача повідомлення про відступлення права вимоги діяли у відповідності положень кредитного договору та договору факторингу.

З урахуванням встановлених обставин та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідачів вчинити певні дії, оскільки не встановлено порушень права позивача, та відсутність підстав для стягнення моральної шкоди відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до переоцінки наданих доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ч.1 ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: