АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8578/2016 Головуючий в 1 інстанції - Оксюта Т.Г.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» про скасування дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Альянс Маркет» про скасування дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказував, що з листопада 2014 року працював у ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» на посаді провідного інженера-програміста.

10.07.2015 року його було ознайомлено з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення і того ж дня було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки наказ був виданий з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, вимог діючого законодавства, винесений з особистих мотивів керівництва за сфабрикованими зауваженнями.

Застосування до нього дисциплінарного стягнення було зумовлено неодноразовим поданням ним заяви про відпустки та неприязним ставленням до нього.

Таким чином, відповідачем було навмисно застосовано до нього дисциплінарне стягнення за порушення правил трудового розпорядку всупереч тому факту, що у табелі обліку робочого часу жодних відхилень не було, за всі дні зареєстровано по 8 годин відпрацьованих.

Внаслідок вказаних дій йому було завдано і моральної шкоди.

У зв'язку з викладеним, позивач просив вимоги задовольнити, скасувати оголошене йому дисциплінарне стягнення, визнати незаконним дії відповідача щодо безпідставного його звільнення та поновити його на роботі, стягнути з відповідача невиплачену йому за червень та липень 2015 р. заробітну плату в розмірі 9897грн. 69 коп., зобов'язати відповідача надати йому довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 10.01.2009 р. по 31.04.2011р., стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 78 443 грн. 64 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.11.2014 року працював у ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» на посаді провідного інженера-програміста групи супроводження Navision Департаменту інформаційних технологій.

Наказом відповідача №0091-ОФ-КЛ-К від 06 липня 2015 р. позивачу було оголошено догану за неналежне виконання ним посадових обов'язків.

На підставі наказу ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ»№0032-ОФ-К/ЗВ-К від 10.07.2015 року позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади інженера-програміста групи супроводження «Navision» Департаменту інформаційних технологій за систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (п. 3 ст. 40 КЗпП України).

Відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Згідно зі ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Частинами 1, 4 ст. 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно з вимогами п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 і п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Крім того, пунктом 23 зазначеної Постанови роз'яснено, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

При оспоренні до суду наказу про звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України, суд зобов'язаний перевірити усі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установлений законом строк.

Судом встановлено, що наказом №0091-ОФ-К/І-К від 06.07.2015 року позивачу було оголошено догану за неодноразове запізнення на роботу в період з 09.06.2015 року по 30.06.2015 року.

Згідно зі ст. ст. 57, 66 КЗпП України, час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) та перерв для відпочинку і харчування передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку. Час початку і закінчення перерви встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку. Працівники використовують час перерви на свій розсуд. На цей час вони можуть відлучатися з місця роботи.

Як видно з Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ», в Товаристві встановлений такий режим роботи, зокрема, для працівників із п'ятиденним робочим тижнем і вихідним у суботу та неділю: початок роботи - о 9 год., закінчення роботи - о 18 год,, перерви для відпочинку та приймання їжі -з 13.00 до 13.40год., технічні перерви з 11.00 до 11.10год., з 16.00 до 16.10 год.

Факти систематичного щоденного запізнення позивача на роботу підтверджуються витягами із системи реєстрації часу приходу працівників на роботу, службовим розслідуванням №1, актами від 09.06.2015 р., 10.06.2015 р. 11.06.2015 р., 15.06.2015 р.16.06.2015 р., 17.06.2015 р., 18.06.2015 р., 19.06.2015 р., 22.06.2015р., 23.06.2015 р., 24.06.2015 р., 25.06.2015 р., 26.05.2015 р., 30.06.2015 р., складеними працівниками відповідача, про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень щодо причин запізнення на роботу, службовими записками та доповідними записками директора Департаменту інформаційних технологій, чергових бюро перепусток й фахівців відділу безпеки та охорони, відеозаписом спілкування посадових осіб ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» з позивачем щодо порушення останнім трудової дисципліни (а.с.43-85, 135 ).

Із службової записки від 05.07.2015 року директора Департаменту інформаційних технологій Мегедь О.В., безпосереднього керівника позивача, адресованої на ім'я Директора Департаменту управління персоналом, вбачається, що своїх запізнень позивач з нею не узгоджував і завдань, які б потребували відсутності на робочому місці він не отримував (а.с.57).

Отже, в справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач узгоджував зі своїм керівництвом інший час приходу на роботу, а тому посилання позивача на дані обставини не заслуговують на увагу.

Враховуючи вказані порушення трудової дисципліни з боку ОСОБА_1 , відповідачем ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» наказом №0091-ОФ-К/І-К від 06.07.2015 р. було обґрунтовано застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, з яким позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис на наказі (а.с. 86).

Будь-яких порушень правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення щодо позивача в судовому засіданні не встановлено, тому підстав для скасування оголошеного позивачу дисциплінарного стягнення не вбачається.

Окрім того, працівниками ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» було ініційовано службове розслідування №2 (а.с. 87), яке підтвердило факт порушень з боку позивача після застосування до нього догани. Внаслідок цього розслідування було встановлено, що в період з 06.07.2015 р. по 08.07.2015 р. позивач ОСОБА_4 продовжував порушувати Правила внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ», запізнюючись на роботу 01.07.2015 р., 02.07.2015 р., 06.07.2015 р., та протягом часу з 01.07.2015 р. по 08.07.2015 р. періодично порушуючи встановлений час перерв для відпочинку та приймання їжі, що було зафіксовано як системою контролю приходу працівників, так і відповідними актами про відсутність його на робочому місці й доповідними записками чергових працівників бюро перепусток (а.с. (а.с. 87-93).

Відносно цих порушень позивач також відмовився надавати пояснення, що зафіксовано актами (а.с. 93-95) і відеозаписами на долученому до справи компакт-диску.

В своїй службовій записці від 08.07.2015 р. директор Департаменту інформаційних технологій повідомляла про те, що своїх запізнень позивач не узгоджував з нею і завдань, які б потребували відсутності на робочому місці, не отримував.

Встановлено, що зазначені неодноразові порушення зі сторони позивача стали підставою для його звільнення на підставі наказу №0032-ОФ-К/ЗВ-К від 10.07.2015 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог трудового законодавства з боку відповідача при звільнення з роботи позивача, а тому підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі немає.

Оскільки, вимога позивача щодо поновлення на роботі не підлягає задоволенню, тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні похідної від неї вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Та обставина, що в період запізнень позивача на роботу, відсутності його на робочому місці та допущених ним порушень встановленого часу перерв для відпочинку й приймання їжі, відповідачем в табелі обліку робочого часу позивача було зазначено по 8 відпрацьованих годин, не є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки ця обставина не спростовує встановлених судом фактів порушень зі сторони позивача Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» .

Посилання позивача на те, що у керівництва Товариства склалося неприязне ставлення до нього у зв'язку з тим, що він вимагав надати йому гарантовану законом відпустку, оголошення йому догани та звільнення з роботи відбулося на підставі сфабрикованих відповідачем доказів, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів, яким суд дав належну оцінку в судовому рішенні.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача невиплаченої йому за червень та липень 2015 р. заробітної плати в розмірі 9897грн. 69 коп., то судом встановлено наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Положенням про оплату праці працівників ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» визначено, що структура заробітної плати складається з основної заробітної плати та додаткової заробітної плати - «щомісячної премії» (п. 3.1. Положення), причому додаткова премія виплачується лише за рішенням Генерального директора ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» у разі належного виконання працівником своїх посадових обов'язків (пункти 6.1., 7.2., 7.6. Положення). А в пунктах 7.8., 7.11. Положення зазначено, що працівникам, які неналежним чином виконували свої посадові обов'язки, зокрема, не виходили на роботу без поважної причини, порушували правила трудової, виробничої дисципліни і внутрішнього розпорядку, премія не нараховується. Крім того, не виплачується премія і працівникам, звільненим за ініціативою власника (п. 7.10. Положення).

Як видно зі справи, що у зв»язку із неодноразовим і грубим невиконанням позивачем правил внутрішнього розпорядку ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ», Генеральним директором ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» не приймалося рішення про виплату позивачеві премії за червень та липень 2015 р., про що свідчать додані позивачем до матеріалів справи розрахункові листки.

Разом з тим, ОСОБА_1 всупереч наведеним вище нормам трудового законодавства та нормам Положення безпідставно вважає, що до виплати йому підлягає зарплата, визначена ним із середньої заробітної плати з урахуванням премії за попередній період.

Відтак, доводи позивача про порушення його прав з боку відповідача в частині виплати заробітної плати є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а тому вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь грошових коштів в сумі 9897,69 грн. не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача надати йому довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 10.01.2009 р. по 31.04.2011р., то дані вимоги також є безпідставними, оскільки в справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували роботу позивача у ТОВ «АЛЬЯНС МАРКЕТ» у вказаний період. Представником відповідача приєднано до справи Довідку про доходи ОСОБА_1 за період роботи останнього в Товаристві з листопада 2014 р. по червень 2015 р. (а.с.140).

Позивач також просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 78443,64 грн.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом з тим, судом не встановлено порушень трудових прав позивача та заподіяння йому з вини відповідача моральних страждань, тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: