провадження №2/243/4535/2016
справа № 243/9286/16-ц
УХВАЛА

24 листопада 2016 року

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Так, пунктом 5 ч. 3 ст. 119, ст. 121 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви позивачкою додано заяву про відстрочення оплати судового збору строком на 1 місяць. Посилаючись на норми ч. 1 ст. 82 ЦПК України, позивачка просить відстрочити сплату нею судового збору у звязку із скрутним матеріальним становищем.

Відповідно ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із нормами ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За розясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Згідно із п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідки про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Згідно зі ст. 10 ЦПК України особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна довести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як видно із заяви про відстрочення сплати судового збору та доданих матеріалів, позивачка посилається на ту обставину, що вона отримує мінімальну пенсію, хворіє і несе витрати на придбання ліків та її матеріальний стан є дуже тяжким.

Однак, жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан позивачки перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, позивачкою суду не представлено.

Основною умовою, за якої може мати місце звільнення(відстрочення) від сплати судового збору, - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений достовірними доказами.

Сама по собі наведена позивачем обставина не свідчить про наявне скрутне матеріальне становище, за якого позивач не має можливості сплатити судовий збір.

У звязку із викладеним, оскільки позивачкою не представлено жодних доказів скрутного матеріального становища, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивачки про відстрочення сплати нею судового збору, а тому відмовляє в його задоволенні.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, передбачено, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно із п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Предметом спору є 3/50 частки житлового будинку № 65 із відповідною часткою господарських будов та споруд розташованому по вул. Торській м. Словянська Донецької області(однокімнатна квартира № 5, загальною площею 31,5 кв.м.), актуальні відомості про вартість якого в матеріалах справи відсутні.

Так, на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, позивачкою додано до позову зведений акт, який містить відомості про вартість домоволодіння та господарських будов і споруд за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Торська, буд. 65, станом на 2002 рік, згідно із яким, вартість зазначеного нерухомого майна становить 72 992 грн. 00 коп., а також договір міни від 26 березня 2002 року, де визначено вартість 3/50 домоволодіння 4380 грн. 00 коп. .

У позовній заяві, ціна позову вказана у розмірі 4 380 грн. 00 коп..

Однак, враховуючи, що відомості про вартість майна надані позивачкою є застарілими, а саме станом на 2002 рік, суд не може погодитися із даним розміром судового збору, а тому приходить до переконання, що даний позов слід залишити без руху із наданням позивачці строку для усунення недоліків.

При цьому, суд зазначає, що відповідно розяснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17 жовтня 2014 року, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Відповідно ч.2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Такі ж положення містяться в постанові пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», в пункті 16 якої зазначено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Враховуючи конюктуру ринку по м. Словянську, вартість однокімнатної квартири у центрі становить не менше 3000(трьох тисяч) доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11 листопада 2016 року (день подачі позову до суду) становить 76 740 грн..

Таким чином, ціна позову повинна складати не менше 76740 грн.

З огляду на викладене, суд у відповідності до ст. 80 ЦПК України, попередньо визначає розмір судового збору як 1% від суми 76740 грн., що становить 767 грн. 40 коп.

Враховуючи, що суд не знайшов підстав для задоволення клопотання позивачки про відстрочення сплати нею судового збору, нею має бути сплачений судовий збір розмір якого становить 767 грн. 40 коп.

Згідно із ч.1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до повної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно кількості відповідачів і третіх осіб.

Згадана норма чинного процесуального законодавства має на меті можливість ознайомлення всіх учасників процесу із вимогами позивача та доказами, на які він посилається, з тим, щоб мати можливість підготовиться до захисту та надати заперечення проти позову суду, або погодитися із вимогами позивача.

Суду надана позовна заява із додатками, а також копії позовної заяви із додатками відповідно до кількості осіб, визначених у позовній заяві. Однак друга сторінка позовної заяви, що містить прохальну частину позову, роздрукована у такій спосіб(відсутня частина тексту, внаслідок чого речення неповні), що її зміст неможна зрозуміти в повній мірі. На думку суду, це позбавить інших учасників судового процесу можливості ознайомитися із позовними вимогами та доказами, на які позивачка посилається, що є прямим порушенням принципів рівності сторін перед законом і судом, змагальності та диспозитивності, передбаченими ст.5, 10,11 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що надання позивачкою нечитабельних тексту позовної заяви, а також копії позовної заяви відповідно кількості осіб, визначених у позовній заяві, є порушенням вимог ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Частиною ч. 1 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, зазначена позовна заява має бути залишена без руху, з наданням позивачці строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 80, 82, 119-122 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору на місяць - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху та надати позивачці строк в 5 (пять) днів з дня отримання нею копії цієї ухвали для:

Надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору, розмір якого становить 767 (сімсот шістдесят сім) грн. 40 коп., якщо докази на підтвердження звільнення позивачки від сплати судового збору відсутні.

Кошти в оплату судового збору повинні бути перераховані на р/р 0075, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Донецькій області, отримувач Словянське УК /Словянськ/ 22030001, код ЄДРПОУ (банку) 37803368, МФО 834016, код класифікації доходів бюджету 22030001;

Представлення суду читабельних позовної заяви, а також копій позовної заяви

відповідно до кількості осіб, визначених у позовній заяві.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачці ОСОБА_1

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскарження шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підялгає.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3