Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2189/16-ц

Номер провадження: 2/511/950/16

29 листопада 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря - Чернецької А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 О

представника відповідача ОСОБА_3

представник третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Роздільна цивільну справу за позовом Роздільнянської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: адміністрація КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» в особі заступника головного лікаря по охороні материнства та дитинства ОСОБА_6 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Роздільнянська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування ( далі РДА ) в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: адміністрація КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» в особі заступника головного лікаря по охороні материнства та дитинства ОСОБА_6 постановити рішення, яким:

- у громадянки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібрати без позбавлення батьківських прав дитину, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- залишити дитину, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, під наглядом органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації до подальшого влаштування;

- залишити за дитиною, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації її матері, громадянки, ОСОБА_5, за адресою: вул. Леніна, 93, с. Новоукраїнка, Роздільнянський район, Одеська область.

- стягнути судові витрати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи інтереси малолітньої дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Роздільнянська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним у громадянки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відібрати без позбавлення батьківських прав дитину, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;

В судовому засіданні позивач - представник служби у справах дітей Роздільнянської РДА в Одеській області ОСОБА_1, яка діяла на підставі довіреності від 07 жовтня 2016 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що малолітня дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю та її співмешканцем ОСОБА_7 АДРЕСА_1. 02.09.2016 року о 23 год. 50 хв. до прийомного відділення КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» доставлена дитина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з травмами статевих органів невідомого походження. 03.09.2016 року до ЖЕО Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до ЄРДР за № 0001113 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 153 КК України.13.09.2106 року дитина була поставлена на облік, як дитина, яка зазнала насилля в сім`ї. Питання про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав від матері розглянуто на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 20.09.2016 року, де було вирішено відібрати дитину від матері без позбавлення її батьківських прав. Посилаючись на дані обставини представник позивача просила суд відібрати у відповідача малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; залишити дитину, під наглядом органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації до подальшого влаштування; залишити за дитиною, право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації її матері, громадянки, ОСОБА_5, за адресою: вул. Леніна, 93, с. Новоукраїнка, Роздільнянський район, Одеська область та стягнути судові витрати з відповідача.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити в позовних вимогах та суду пояснила, що дійсно вона зі своєю малолітньою донькою Глорією потрапила до лікарні, однак зовсім не по тих обставинах, які покладені в обґрунтування позовної заяви. Так, 02.09.2016 року приблизно о 17:00 вона почала купати доньку. Глорія постійно торгала себе по половим губам і вона, намагаючись її від цього відучити випадково засунула їй в піхву палець. Вона зробила це ненавмисно. Після цього дитину поклала спати, а вже вночі побачила на її білизні кров і викликала швидку. Також зазначила, що ніякого зґвалтування не було, її співмешканець ОСОБА_7 дуже добре ставиться до її доньки. Вона також доньку полюбляє і ніколи не заподіювала їй ніяких ушкоджень. Просила суд не відбирати у неї доньку, дозволити їй виправити свою помилку, та надати можливість створити повноцінну родину, не позбавляти права проживати їй разом з донькою, піклуватися про неї, виховувати її належним чином та бути для неї хорошою матірю.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 07.11.2016 року позов не визнав, просив суд відмовити в позовних вимогах, оскільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Зазначив, що в обґрунтування позову орган опіки та піклування Роздільнянської РДА Одеської області поклав, те, що в ЄРДР було внесено відомості за попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.153 КК України, однак на даний час досудове слідство триває, жодна особа про підозру не повідомлена. Крім того, ОСОБА_5 не відмовляється від того, що це вона заподіяла тілесні ушкодження своїй доньці.

Представник третьої особи: представник адміністрації КЗ «Роздільнянська ЦРЛ» - ОСОБА_4, яка діяла на підставі доручення № 1 від 07 листопада 2016 року, у судовому засіданні з позовними вимогами згодна і просила суд, відібрати у ОСОБА_5 доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вважає, що вона своїми діями вчинила насильство по відношенню до своєї малолітньої доньки, не оказала їй одразу після вчиненого належну медичну допомогу, поклала дитину спати і викликала лікарів тільки вночі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главами першою та тринадцятою СК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються.

Статтею 150 СК України встановлено низку обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя.

За змістом п.3 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо жорстоко поводяться з дитиною.

Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), «держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини».

Відповідно до статті 19 Конвенції про права дитини, «держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи».

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №410626 від 18.11.2014 року, актова запис № 699, матірю малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5, при цьому відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України ( а.с.13).

Згідно інформації Роздільнянського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 1672/04.1-27 від 07.09.2016 року, відповідно до актового запису № 699 від 18.11.2014 року про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1ст. 135 Сімейного Кодексу України ( а.с.14).

Відповідно до довідки № 218/02-15 від 07.09.2016 року, наданої Новоукраїнською сільською радою, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстрована разом з малолітньою дочкою ОСОБА_5 Глорією ІНФОРМАЦІЯ_1, в с. Новоукраїнка, вул. Куртівська (Леніна), 93, але з березня 2016 року за даною адресою не проживає. ( а.с.10).

Також, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та вітчимом ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкають за адресою: АДРЕСА_2 М. Роздільна, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 14.09.2016 року (а.с.9).

Відповідно до повідомлення наданої КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня», 02.09.2016 року о 23 год. 50 хв. до прийомного відділення доставлена дитина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_3, з травмами статевих органів невідомого походження. Дитину після надання першої допомоги було переведено до ОДКЛ. Склад сім'ї: мати - ОСОБА_5, співмешканець - ОСОБА_7, дитина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина, ОСОБА_2, перебуває під наглядом медичних працівників Новоукраїнської АСМ, зі злів сімейного лікаря, сімя в групі ризику не перебувала, дитина мешкала в с. Новоукраїнка з дня народження та після переїзду до м. Роздільна, мати залишила дитину під наглядом в Новоукраїнській АСМ. ( а.с. 18).

Згідно повідомлення Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, 03.09.2016 року о 01 год. 45 хв. до ЧЧ Роздільнянського ВП надійшло повідомлення чергового лікаря Роздільнянської ЦРЛ про те, що 03.09.2016 року в нічний час до прийомного відділення лікарні доставлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_4, з внутрішніми ушкодженнями статевих органів, нанесеними невстановленою особою. 03.09.2016 року до ЖЕО Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до ЄРДР за № 0001113 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 153 КК України. На теперішній час ведеться слідство (а.с.15).

13.09.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 була поставлена на первинний облік, як дитина, яка зазнала насилля в сім'ї, що підтверджується наказом служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації № 91 від 13.09.2016 року ( а.с. 11).

Питання щодо відібрання дитини без позбавлення батьківських прав розглядалося на засіданні Роздільнянської РДА, по даному питанню 21.09.2016 року було прийнято рішення про відібрання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав та передачі дитини для вирішення питання про її влаштування органу опіки та піклування Роздільнянській раонній державній адміністрації (а.с. 4-5).

Відповідно до інформації, яка надана суду слідчим СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області по кримінальному провадженню №0001113 від 03.09.2016 триває досудове розслідування, підозра по вказаному кримінальному провадженню на даний час не предявлялась, вирішується питання про зміну кваліфікації вказаного кримінального провадження із ч. 3 ст. 153 на ч.1 ст. 125 КК України так як було проведено судово - медичну експертизу і згідно висновку експерта №182 від 13.09.2016 Роздільнянського районного відділення Одеського обласного бюро СМЕ у ОСОБА_2 були виявлені наступні ушкодження: розриви задньої стінки верхньої третини піхви та задньої спайки статевих губ, виявлені ушкодження заподіяні тупим предметом та кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження ( а.с.73).

Як було встановлено судом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкала разом з матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та вітчимом ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_2 М. Роздільна. Будинок складається з двох кімнат, веранди, кухні та ванної кімнати. Опалення пічне, водопровід та електропостачання є. Є всі необхідні речі для проживання дитини (дитяче ліжко, ванночка, дитячі речі і т.д.), також зі слів сусідів, за час проживання в найманому будинку ОСОБА_5 в алкогольному стані не помічалась. Будинок привели в належний стан для проживання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 14.09.2016 року (а.с.9).

Вказані обставини підтвердила у судовому засіданні і представник органу опіки та піклування.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є матір`ю чоловіка який знаходиться з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах, суду пояснила, що ОСОБА_5 до травня 2016 року мешкала в с. Новоукраїнка Роздільнянського району Одеської області, їй достовірно відомо, що ОСОБА_5 не зловживає алкогольними напоями, належним чином доглядала за своєю донькою Глорією. Донька постійно охайна, чиста, доглянута, ніколи не бачила щоб у дитині були якість тілесні ушкодження чи синці. Вона бачить, як ОСОБА_5 її любить і піклується за нею.

Свідок, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, в судовому засіданні вказав, що мешкає в с. Новоукраїнка і добре знає ОСОБА_5, яка до травня мешкала в с. Новоукраїнка. Він її знає тільки з позитивної сторони, її донька завжди доглянута, чиста. Ніколи не бачив, щоб ОСОБА_5 на свою доньку лаялася чи била, вона її любить.

Також судом, в судому засіданні дослідженні письмові пояснення свідків ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, яки мешкають в с. Новоукраїнка Роздільнянського району Одеської області і яким достовірно відомо, що ОСОБА_5 не зловживає спиртними напоями, добре доглядає за донькою, донька завжи чиста, охайна.

У суду не має підстав ставити під сумніви пояснення вказаних свідків.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач не надав суду жодного доказу, проте, що залишення малолітньої дитини у відповідача є небезпечним для її життя , здоровя і морального виховання.

Мати дитини доводила в судовому засіданні, що дуже любить свою доньку, не ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки, жорстоко з нею не поводиться, не зловживає спиртними напоями і немає доказів того, що умови виховання її доньки є справді небезпечними.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитини не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини (відсутність самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальна поведінка, яка може зашкодити розвиткові дитини), бути розлученою зі своєю матір'ю.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року (Заява N 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у Справі Olssonv. Sweden (N 2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johan sen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Отже, при винесенні рішення суд приймає до уваги тільки інтереси дитини, які переважають над інтересами батьків.

Таким чином, на думку суду, позивач не навів беззаперечних належних та достатніх доказів на обґрунтування свого позову, тому суд вважає, що вимоги позивача про відібрання від ОСОБА_5 малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягають задоволенню.

Судовий збір у справі складає 551,20 грн., які сплачені позивачем у повному обсязі при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 150, 164, 170 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10, 11, 60, 131, 209, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Роздільнянської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: адміністрація КЗ

«Роздільнянська ЦРЛ» в особі заступника головного лікаря по охороні материнства та дитинства ОСОБА_6 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 01 грудня 2016 року.

Суддя С. І. Гринчак