Провадження № 2/752/4974/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2016 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, укладеного між сторонами у справі 20.09.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гавриленко A.M., зареєстрований в реєстрі за № 1-1718/2з-13.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання. Відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання довічно утримувати позивача ОСОБА_1, у тому числі забезпечувати їжею, одягом, необхідною допомогою, включаючи медичну. Вартість матеріального забезпечення визначена в договорі у розмірі 500 гривень.

ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 у власність ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 51.40 кв.м, в тому числі житловою площею 30,80 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 не виконує зобов'язання, взяті на себе договором довічного утримання. На момент укладення договору остання проживає в Києві за адресою: АДРЕСА_2, на початку 2016 року з родиною виїхала з Києва за адресою: АДРЕСА_3. Зараз у неї троє дітей, мама і мамина сестра погано себе почувають і за ними потрібно догляд, тому вона ні фізично, ні матеріально не має можливості виконувати взяті на себе зобов'язання, які передбачені договором, укладеним між нами, тому остання відмовляється доглядати позивача ОСОБА_1

Розірвати договір довічного утримання в добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 - відмовляється.

В судовому засіданні позивач з`ОСОБА_1 позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засідання не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гавриленко A.M.(а.с. 3).

Відповідно до умов договору довічного утримання , позивач ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 ? частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6 Договору довічного утримання від 29 вересня 2011 року відповідач ОСОБА_2 зобов'язується довічно утримувати ОСОБА_1

Сторони домовилися, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчування, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 500 гривень на місяць.

Згідно п. 7 цього Договору комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені сплачує відчужував. До оплати комунальних послуг належать:квартплата, теплопостачання, електропостачання, водопостачання(гарячу та холодну воду), абонентська плата за телефон.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання Договору довічного утримання від 29.09.2011 року не сплачує комунальні послуги та платежі за вказану квартиру, та за користування електроенергією та телефонний зв'язок, не надає допомоги та не забезпечує медичною допомогою, ліками та доглядом не надає матеріальну допомогу у розмірі передбаченому вказаним Договором.

Згідно з ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 755 ЦК України Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ст. 756 ЦК України У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

А тому на підставі наданих суду доказів. суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 6,11,14,15,16,258,267,525,610,611,629, 638, 651, 755, 756 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 208-208, 212-218,224, 228, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов- задовольнити.

Договір довічного утримання укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 вересня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гавриленко A.M. за реєстровим номером 1-1718/2з-13 - розірвати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності ? частину квартири АДРЕСА_1 (загальна площа 51,40 кв.м; житлова площа 30,80 кв.м.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя