Справа № 361/3812/16-ц
Провадження № 2/361/2349/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 листопада 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі - Зотовій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку участі батька, діда і баби у вихованні дитини

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 16.07.2016р. звернулись до суду з позовною заявою, в якій просили суд: зобовязати відповідачку ОСОБА_4 не чинити перешкод для діда і баби у спілкуванні з онуком та усунути перешкоди у вихованні онука; визначити відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 14.06.2016р. №354 та висновку від 15.06.2016р. №1-18/985 порядок участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 діду ОСОБА_2 і бабі ОСОБА_1; зобовязати відповідачку ОСОБА_4 у разі зміни місця проживання дитини та контактних телефонів (стаціонарного і мобільного), електронної пошти матері, мати зобовязується попереджати батька, діда і бабу письмово із вказівкою точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання, а про зміну контактних телефонів (стаціонарного і мобільного), електронної пошти матері в день їх зміни; зобовязати батьків неповнолітнього сина ОСОБА_6 та діда і бабу, що у період коли дошкільний виховний заклад в літній період тимчасово закрито чи на час шкільних канікул, кожен із батьків, дід і баба мають право проводити більше часу разом з дитиною та відпочивати разом з нею як на території України, так і за кордоном. Перевага надається тому з батьків або дідові і бабі, хто виїжджає на відпочинок за кордон. У разі одночасного виїзду, перевага першої поїздки надається матері, а далі - у порядку черговості. Батьки та дід і баба зобовязуються ухилятись від поїздок до країн, кліматичні або інші умови яких можуть бути небезпечними для дитини; відповідно до рішень виконавчого комітету Броварської міської ради від 31.05.2016 р. №321 та від 14.06.2016р. №354 та висновку від 15.06.2016р. №1- 18/985 батьку ОСОБА_3 та діду ОСОБА_2 і бабі ОСОБА_1 визначити наступні дні побачень з їх онуком і сином у літній період - перша та третя субота з 12.00 місяців року до 20.00 першої та третьої неділі місяців року для батька дитини ОСОБА_3; у осінній, зимовий та весняний періоди - друга і четверта пятниці місяців року з 17.00 до суботи 11.00 для діда і баби дитини ОСОБА_2 і ОСОБА_1; у літній період - перша та третя неділя з 20.00 місяців року до вівторка 18.00 годин для діда і баби дитини ОСОБА_2 і ОСОБА_1; визначити, що неповнолітню дитину в літній період у визначені дні і години батько дитини або дід чи баба (за їх взаємним погодженням) будуть забирати на весь визначений термін для батька і діда та баби без попереднього повернення батьком дитини в цей період мамі та без подальшого отриманням від мами дитини у неділю дідом і бабою дитини. З метою захисту інтересів дитини та більш плідного спільного спілкування і виховання неповнолітнього сина і онука ОСОБА_5 за наявності спільної згоди між батьком дитини ОСОБА_3 та дідом і бабою дитини ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зазначити у судовому рішенні, що у визначені судом дні і години на час побачень (чи для батька, чи для діда і баби) можуть забирати неповнолітню дитину у мами або батько дитини, або дід чи баба (за спільним погодженням батька дитини та діда і баби) і також повертати мамі дитину можуть або батько, або дід чи баба (за спільним погодженням батька дитини та діда і баби).

У подальшому в уточненій позовній заяві, поданій позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також позивачем ОСОБА_3, позивачі просили: Зобовязати відповідачку ОСОБА_4 не чинити перешкод для батька та діда і баби у спілкуванні з онуком та визначити у разі зміни місця проживання дитини та контактних телефонів (стаціонарного і мобільного), електронної пошти матері, та попереджати батька та діда і бабу письмово із вказівкою точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання, а про зміну контактних телефонів (стаціонарного і мобільного), електронної пошти матері в день їх зміни; Зобовязати батьків неповнолітнього сина ОСОБА_6 та діда і бабу, що у період коли дошкільний виховний заклад в літній період тимчасово закрито чи на час шкільних канікул, кожен із батьків та дід і баба мають право проводити більше часу разом з дитиною та відпочивати разом з нею як на території України, так і за кордоном, і що перевага надається тому з батьків або дідові і бабі, хто виїжджає на відпочинок за кордон, а у разі одночасного виїзду, перевага першої поїздки надається матері, а далі - у порядку черговості; встановити окремо проживаючим від дитини батьку ОСОБА_3 та діду ОСОБА_2 і бабі ОСОБА_1, відповідно до рішень виконавчого комітету Броварської міської ради від 31.05.2016р. №321 та від 14.06.2016р. №354 та висновку від 15.06.2016р. №1- 18/985 наступні дні побачень: у літній період - перша та третя субота з 12.00 місяців року до 20.00 першої та третьої неділі місяців року для батька дитини - ОСОБА_3; у літній період - перша та третя неділя з 20.00 місяців року до вівторка 18.00 годин для діда і баби дитини - ОСОБА_2 і ОСОБА_1; у осінній, зимовий та весняний періоди - друга і четверта пятниці місяців року з 17.00 до суботи 11.00 для діда і баби дитини - ОСОБА_2 і ОСОБА_1; З метою захисту інтересів дитини та більш плідного спільного спілкування і виховання неповнолітнього сина і онука ОСОБА_5 за наявності сьогоднішньої спільної згоди між батьком дитини - ОСОБА_3 та дідом і бабою дитини - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зазначити у судовому рішенні також обставину, що у визначені судом дні і години на час побачень (чи для батька, чи для діда і баби) можуть забирати неповнолітню дитину у мами або батько дитини, або дід чи баба (за спільним погодженням батька дитини та діда і баби) і також повертати мамі дитину можуть або батько, або дід чи баба (за спільним погодженням батька дитини та діда і баби).

У подальшому 22.09.2016р. та 23.09.2016р. позивачами подано позовну заяву з уточненими позовними вимогами, згідно яких позивачі просили суд: Зобовязати відповідача ОСОБА_4 на протязі 10 днів SMS повідомленнями та повідомленнями на електронну пошту повідомляти батька, діда і бабу про зміну свого контактного телефону (мобільного та стаціонарного) та про зміну адреси проживання і місця знаходження неповнолітньої дитини ОСОБА_5; Визначити порядок участі у вихованні малолітнього сина і онука ОСОБА_5 окремо проживаючим батьку ОСОБА_3, діду ОСОБА_2 і бабі ОСОБА_1, виходячи з порядку, визначеного рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради від 31.05.2016 р. № 321 і від 14.06.2016р. №354 та висновком опікунської ради від 15.06.2016 р. №1-18/985; Зобовязати відповідача ОСОБА_1 О Г. не чинити перешкод і надавати можливість будь-кому з позивачів - батькові та діду і бабі на отримання для спілкування та участі у вихованні ОСОБА_5 (незалежно від того, хто приїде за дитиною) у визначені для них дні місяця та години за рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради від 31.05.2016 р. № 321 та від 14.06.2016 р. №354 і відповідним затвердженим висновком опікунської ради від 15.06.2016 р. №1-18/985.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, подала письмові заперечення, в яких зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованим і безпідставними, оскільки вимоги щодо зобовязання повідомляти позивачів про зміну контактного телефону та зміну адреси проживання і місця знаходження її та неповнолітньої дитини порушують її конституційні права щодо заборони на втручання у її особисте і сімейне життя та права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Позовні вимоги в частині визначення участі у вихованні сина у порядку, встановленому рішеннями Виконавчого комітету Броварської міської ради від 31.05.2016 р. № 321 від 14.06.2016 р. № 354 та висновком опікунської ради від 15.06.2016 р. № 1-18/985, також вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з моменту прийняття вищезазначених рішень та протягом судового розгляду справи у суді позивачі самі не виконують вказані рішення органу опіки без будь-яких поважних причин. Позивач 3 (батько дитини) порушує встановлені дні і години спілкування з дитиною, з червня по серпень 2016 року спілкувався з дитиною лише 5 разів, що підтверджується листом Виконавчого комітету БМР від 31.08.2016 р., а у подальшому взагалі не збирається виконувати зазначені вище рішення і бачитися з дитиною, оскільки збирається виїхати за кордон для довготривалого працевлаштування. Крім того, вона жодним чином не перешкоджає позивачам спілкуватися з дитиною, вона надавала позивачу (батьку) можливість бачитися з дитиною за місцем проживання дитини, можливість спілкування з дитиною за місцем проживання батька, не перешкоджала батьку дитини виїхати з дитиною на відпочинок до Чорного моря у серпні 2016 року. Таким чином, на її думку, саме позивачі ухиляються від виконання рішень Виконавчого комітету і опікунської ради та порушують визначений органом опіки порядок.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і та представник третього позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що відповідачка всіляко намагається порушити встановлений органом опіки порядок участі позивачів у спілкуванні з дитиною, чинить перешкоди, зокрема, в годину приїздів за дитиною, дитина буває відсутньою вдома, або є непідготовленою і невдягнутою, що вимагає довгих очікувань біля під,їзду, відмовляється видавати дитину батькові , який приїхав за дитиною, щоб передати її діду і бабі; не відповідає на телефонні дзвінки, а враховуючи дальність проїзду від місця проживання позивачів і від подачки з дитиною, це створює суттєві незручності, втрачається час, відведений на спілкування з дитиною, створює напружену обстановку і не відповідає інтересам позивачів і дитини. Просили надати їм право і можливість самим визначатись відносно того, хто поїде забирати та відвозити дитину, і зобовязати відповідачку не ухилятись від звязку з позивачами у телефонному режимі з цього приводу; просили зобовязати відповідачку видавати дитину любому з позивачів, хто приїхав за дитиною у визначений час, незалежно від того, хто з них приїхав за дитиною; просили дозволити їм і зобовязати відповідачку не вимагати від них повертати дитину матері після побачення дитини з батьком перед побаченням з дідом і бабою по неділям, коли побачення батька з дитиною закінчується о 20 годині, і з 20-ї години починається побачення з дитиною у діда і баби. Дані вимоги позивачі мотивували тим, що проживають всі троє одною сім'єю, що для того, щоб забрати дитину від матері, треба їхати до іншого міста на певну відстань, а це вимагає додаткових витрат на пальне, витрат часу на дорогу у два кінці; що виникають побутові ситуації, коли за дитиною один з позивачів не може поїхати, але може інший позивач. Просили дозволити їм не привозити вчасно дитину матері у випадках хвороби дитини, інших поважних причин.

Відповідачка (і її представник) пояснила, що згодна з встановленим органом опіки порядком спілкування позивачів з дитиною, і сама вимагає того, щоб позивачі не порушували встановлений порядок, щоб завчасно попереджали у разі затримки, щоб своєчасно повертали дитину; вважає, що відсутня необхідність у вставленні даного порядку судовим рішенням, оскільки вона не чинила перешкод позивачам у спілкуванні з дитиною; не оспорювала деякі факти затримки видачі дитини позивачам, пояснюючи певними обставинами (хворобою, знаходженням у парку, тощо); заперечує проти того, щоб на неї було покладено зобовязання повідомляти всіх позивачів тим більше у вказані ними способи, про зміну місця проживання, перебування, про нові засоби звязку. Вважає, що таке зобовязання буде порушенням її особистих прав. Не згодна з тим, щоб дитину забирали від неї хтось інший з позивачів, замість того, кому за часом призначене побачення, мотивуючи тим, що у такому разі вона не буда знати де і з ким знаходиться дитина, і у випадках непорозумінь не буде знати, хто є відповідальним за дитину; не згодна з тим, щоб дитина передавалась від батька діду і бабі по неділям о 20-й годині безпосередньо між ними; вимагає, щоб батько повертав дитину матері, а дід та баба забирали дитину безпосередньо від неї.

З наданих доказів встановлено наступне:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2016р. шлюб між позивачем ОСОБА_3 і відповідачкою ОСОБА_4 розірвано. Згідно даного рішення сімейні стосунки сторони не підтримують з квітня 2016 року.

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 31.05.2016р. №321, прийнятим за зверненням ОСОБА_3 (батька дитини) визначено порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_5, 13.11.2011р.н., який проживає з мамою ОСОБА_4, окремо проживаючому батькові ОСОБА_3, визначивши такі дні та години зустрічей з дитиною: перша та третя субота місяця з 12.00 до неділі 20.00год., два тижні на оздоровлення дитини з 1 по 15 серпня, враховуючи інтереси дитини.

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 14.06.2016р. №354 на звернення позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (діда та баби) надано висновок до суду щодо визначення порядку участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, 13.11.2011р.н., який проживає з мамою ОСОБА_4, бабі ОСОБА_1 та діду ОСОБА_2, встановивши такі дні та години побачень з дитиною: у літній період перша, третя неділя місяця з 20.00 неділі до вівторка 18.00; у осінній, зимовий та весняний періоди друга, четверта пятниця місяця з 17.00 до суботи 11.00, враховуючи інтереси дитини.

Згідно Висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради від 15.06.2016р. №1-18/985, наданого до суду, орган опіки вважав за доцільне і необхідне визначити порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_5, 13.11.2011р.н., який проживає з мамою ОСОБА_4, позивачам за вказаним вище у рішенням Виконавчого комітету порядку.

Згідно Висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради №1-18/2029 від 11.10.2016р., наданого до суду на підставі рішення Виконкому від 11.10.2016р. №614, орган опіки вважав за доцільне визначити порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_5, 13.11.2011р.н., який проживає з мамою ОСОБА_4, окремо проживаючому батьку ОСОБА_3, відповідно до порядку, визначеного у наведеному вище рішенні Виконавчого комітету.

11.08.2016р. відповідачка ОСОБА_4 зверталась до Органу опіки з заявою, в якій просила зобовязати батька дитини - позивача ОСОБА_3 виконувати рішення органу опіки №321 від 31.05.2016р. шляхом проведення з ним бесіди і за результатами розгляду заяви надіслати відповідь. У заяві посилалась на те, що позивач 3 не дотримується визначеного порядку побачень з дитиною.

На звернення ОСОБА_4 Виконавчий комітет (орган опіки) надав відповідь, в якій розяснив, що в бесіді з батьком дитини ОСОБА_3 29.08.2016р. було вияснено, що він після прийняття органом опіки рішення 5 разів спілкувався з дитиною у визначені дні, а з 1 серпня 2016р. возив дитину на оздоровлення до моря, що дитину після моря 15 серпня (у визначений день і час) не повернув матері через нежить у дитини, повернув дитину 17 серпня 2016р., про що попередньо повідомив відповідачку, що він любить сина, має намір належним чином виконувати дане рішення.

11.08.2016р. відповідачка ОСОБА_4 зверталась до Органу опіки з заявою , в якій просила зобовязати діда та бабу ОСОБА_4 виконувати рішення органу опіки №354 від 14.06.2016р. шляхом проведення з ними бесіди і за результатами розгляду заяви надіслати відповідь. У заяві посилалась на те, що позивачі 1 і 2 не дотримуються визначеного порядку побачень з дитиною.

На звернення ОСОБА_4 Виконавчий комітет (орган опіки) надав відповідь, в якій розяснив, що Органом опіки прийнято рішення відносно батька ОСОБА_3 щодо порядку його участі у вихованні і спілкуванні з дитиною, а щодо діда і баби прийняте рішення і висновок носять рекомендаційний характер, оскільки таке рішення (відносно діда і баби) орган опіки приймати не уповноважений, це віднесено до компетенції суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком, бабусею та дідусем.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно із положеннями ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно із ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав до вихованні внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

При розгляді даної справи, дослідивши надані докази і вислухавши сторони, суд дійшов таких висновків:

Позивач ОСОБА_3 є батьком , а відповідачка ОСОБА_4 є матір.ю малолітнього ОСОБА_5, 2011р.н.

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_2 є батьками позивача ОСОБА_3 і відповідно доводяться рідними дідом і бабою малолітньому ОСОБА_5.

Встановлено, що після розлучення батьків дитина проживає з відповідачкою - з мамою; батько дитини проживає окремо від них.

Фактично позивачі (батько дитини і дід та баба дитини) уявляють собою одну сім,ю, проживають за одною адресою, окремо від дитини.

Судом не встановлено ніяких обставин, які б давали підстави усунути будь-кого з позивачів від спілкування з дитиною і від участі у його вихованні. Всі троє з позивачів характеризуються позитивно, ведуть нормальний спосіб життя. Не встановлено будь-яких фактів негативного впливу з їхнього боку на дитину чи того, що спілкування дитини з даними близькими кровними родичами може зашкодити інтересам дитини. Посилання відповідачки, що батько дитини не зацікавлений у такому спілкуванні, і що він не має наміру спілкуватись та бачитись з дитиною, нічим не підтверджені і судом не приймаються до уваги.

Встановлено, що до розлучення батьків дитини вони всі троє (мати, батько і дитина) проживали за місцем проживання батька, тобто і за місцем проживання діда та баби. Тому дід та баба у сприйнятті дитини не є чужими, є рідними і сприймаються дитиною як члени його сім,ї.

Таким чином, встановлено, що спілкування позивачів з дитиною безсумнівно відповідає інтересам дитини.

Органом опіки та піклування було визначено порядок участі батька у вихованні дитини та визначено час для спілкування батька з дитиною. Такий порядок повністю відповідає інтересам дитини, а також відповідає інтересам батька дитини, є доцільним, і судом приймається до уваги при розгляді даних позовних вимог.

Органом опіки та піклування також надано висновок щодо доцільності встановлення порядку участі діда і баби у вихованні онука. Такий порядок повністю відповідає інтересам дитини, а також відповідає інтересам діда і баби, які мають право на таке спілкування з онуком, є доцільним, і судом приймається до уваги при розгляді даних позовних вимог.

Разом з тим, позивачі не довели того, що відповідачка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, що вона навмисно чинить їм перешкоди у побаченнях з дитиною. Як встановлено у судовому засіданні, позивачі , зокрема позивач ОСОБА_3, отримував від матері дитину, брав дитину для літнього тривалого відпочинку. Так само позивачі (дід та баба) не усунуті від спілкування з дитиною, не довели наявності перешкод з боку відповідачки. Тому позовні вимоги в частині покладення на відповідачку зобовязання не чинити їм перешкоди недоведені і в цій частині вимог слід відмовити.

Але, при з'ясуванні конкретних обставин справи, обставин, що стосуються відносин між сторонами, що стосуються виконання рішення органу опіки, суд дійшов висновку, що явним є існуючий конфлікт між позивачами і відповідачем; що, формально дотримуючись порядку, встановленого рішенням Органу опіки, сторони не можуть домовитись відносно деталей, що стосуються організації побачень з дитиною, і це потребує врегулюванню судовим рішенням.

Тому позовні вимоги ОСОБА_3 в частині вимог про вставлення порядку спілкування і участі у вихованні дитини у відповідності до прийнятих органом опіки рішень та висновків, підлягають задоволенню.

Таким чином, є всі підстави для встановлення порядку участі ОСОБА_3 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6 у відповідності до порядку, визначеного Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради №321 від 31.05.2016р., а саме: перша та третя субота кожного місяця з 12.00 до неділі 20.00; з 1 по 15 серпня кожного року на оздоровлення дитини.

Також є всі підстави для встановлення порядку участі рідних діда ОСОБА_2 і баби ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 у відповідності до порядку, визначеного Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 14.06.2016р. №354, а саме: у літній період - перша, третя неділя кожного місяця з 20.00 до вівторка 18.00; у осінній, зимовий та весняний періоди - друга, четверта пятниця кожного місяця з 17.00 до суботи 11.00.

Суд вважає доцільним зазначити при цьому у рішенні про врахування інтересів дитини у кожному випадку побачень за вставленим порядком. Як пояснив представник органу опіки та піклування, даним висловом мається на увазі, що в кожному випадку побачення, слід виходити з інтересів дитини на даний момент, зокрема, враховувати стан здоров,я дитини, можливо виниклі інші обставини, що диктуються інтересами дитини, наприклад, перенесення занять, тощо.

Суд також вважає можливим зазначити у своєму рішенні про деякі питання. Що стосуються організації побачень полизачів з дитиною. Зокрема, суд вважає можливим задовольнити вимогу позивачів щодо надання їм можливості самим вирішувати, хто конкретно з них поїде до матері забирати дитину на побачення, і відповідно, хто з них буде повертати дитину матері після побачення. При цьому суд виходить з наступного:

Відповідачка і дитина проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Натомість позивачі проживають разом в місті Києві. Організація побачення з дитиною вимагає від них перевезення дитини від матері до місця спілкування позивачів з дитиною, і у зворотному напрямку. За умовчанням і згодою сторін та фактично дані питання покладені на позивачів. Перевезення дитини вимагає її транспортування на певну відстань, що вимагає майнових витрат від позивачів. Слушним є ствердження позивачів, що не кожного разу хтось з них має можливість поїхати за дитиною, але має таку можливість інший, тому ці питання доцільно вирішувати позивачам як членам одної сім,ї між собою.

Так само суд погоджується з тим, що оскільки за вставленим порядком побачення батька з дитиною закінчується у неділю о 20-й годині вечора, і одразу ж починається побачення з дитиною діда і баби, то недоцільним є відвозити дитину від батька матері, з для того, щоб одночасно з цим дід та баба приїжджали до матері по дитину. При цьому суд враховує, що це тягне додаткові і нічим невиправдані витрати позивачів, повязані з проїздом двічі у обидва кінці; крім того, при цьому невиправдано зменшується тривалість нормального спілкування за рахунок витрат часу на поїздки. І крім того, - і це головне дитина невиправдано витрачатиме зайвий час на поїздки, зайвий раз піддаватиме себе ризику у дорозі, що ніяким чином не відповідає інтересам безпосередньо дитини.

Тому наполягання відповідачки, щоб батько повертав у неділю о 20-й годині дитину, а після того дід і баба о 20-й годині, тобто одразу, забирали дитину, і щоб така передача дитини відбувалась саме за місцем проживання відповідачки, - є нелогічним, і таким, що не відповідає інтересам як дитини, так і сторін.

Разом з цим, заслуговує на увагу пояснення матері, що вона має право знати, де і з ким знаходитиметься дитина під час призначеного побачення. Тому суд вважає доцільним, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, у рішенні також зазначити про зобовязання позивачів невідкладно повідомляти відповідачку про доставку дитини до місця зустрічі та про отримання дитини відповідною особою (батьком чи дідом і бабою), кому дитина передається на побачення.

Так само, суд вважає необхідним у рішенні зазначити про обовязок позивачів повідомляти завчасно відповідачку у разі вимушеної затримки повернення дитини, обумовленої виключно інтересами дитини, і у такому разі оговорювати час її повернення.

Суд вважає, що зазначення у своєму рішенні даних зобовязань, кореспондуючих правам позивачів, не буде виходом за межі розгляду даної справи і за межі заявлених позовних вимог, але буде сприяти забезпеченню прав як дитини, так і прав інших учасників даних правовідносин.

Суд також вважає можливим частково задовольнити вимоги позивачів щодо покладення на відповідачку обовязку повідомляти їх про зміну місця проживання дитини і про зміну способу і засобу звязку з відповідачкою. При цьому суд виходить з наступного:

Для того, щоб забрати дитину на побачення і щоб повернути дитину матері після побачення, враховуючи дальність проживання позивачів від відповідачки, є доцільною наявність оперативного засобу звязку між сторонами, зокрема для попередніх домовленостей, узгодження часу, для попередження про виниклі непередбачувані обставини, тощо. Так само є необхідність знати про місце знаходження дитини, і зокрема про її місце проживання. Тому покладення на відповідачку, з ким проживає дитина, обовязку повідомляти про зміну місця проживання дитини і про зміну засобу звязку (номеру мобільного телефону, або стаціонарного телефону, або електронної пошти, тощо), - не ущемить її особистих прав, але сприятиме забезпеченню прав позивачів, і повністю відповідатиме інтересам дитини.

Разом з тим, суд дані вимоги задовольняє частково, оскільки не вбачає підстав для покладення на відповідачку зобовязання в такій редакції і в такому обємі, як того просять позивачі. При цьому суд враховує наявні у відповідачки особисті права, в тому числі право мати інші засоби звязку, не відомі позивачам. Так само суд не вбачає необхідності в покладенні на відповідачку обовязку повідомляти про зміну місця проживання і про контактний номер звязку з нею, - всім трьом позивачам, що створюватиме для відповідачки певні незручності, вимагатиме від неї додаткового часу, зусиль, і з іншого боку, в такому зобовязанні нема необхідної , враховуючи, що позивачі всі троє - є членами одної сім,ї, тому повідомлення одного з них означатиме обізнаність інших з приводу даного питання. Для більш конкретного визначення обовязку відповідачки з цього приводу, суд вважає за доцільне зобовязати її повідомляти батька дитини, а у разі відсутності у відповідачки такої можливості ( відсутність звязку з батьком дитини, знаходження батька за межами досяжності наявного у відповідачки засобу мобільного звязку, відрядження закордон, тощо) повідомляти когось з двох інших позивачів. При цьому відповідачка має право сама визначати засоби оперативного звязку з нею.

Щодо позовних вимог позивачів у тій частині, що стосується дитячого відпочинку закордоном і щодо надання переваги тому з них, хто виїжджає закордон, то суд не вбачає підстав для розгляду даних вимог, виходячи з того, що самі позивачі в уточненій позовній заяві не просили їх розглядати і приймати рішення за даними вимогами, і крім того, виходячи з того, що для надання згоди на вивіз дитини закордон законом встановлено інший порядок, а відповідних позовних вимог не заявлено.

Керуючись ст. ст. 153, 157, 158, 159, 257, 263 СК України, ст.ст.11, 213, 214, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

Встановити порядок участі батька ОСОБА_3 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, 13.11.2011р.н., який проживає з його мамою ОСОБА_4, згідно Рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради №321 від 31.05.2016р., а саме встановити такі дні та години зустрічей з сином, з урахуванням інтересів дитини:

перша та третя субота кожного місяця з 12.00 до неділі 20.00;

з 1 по 15 серпня кожного року на оздоровлення дитини.

Встановити порядок участі діда ОСОБА_2 і баби ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, 13.11.2011р.н., який проживає з його мамою ОСОБА_4, згідно Рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради від 14.06.2016р. №354, а саме встановити такі дні та години зустрічей з онуком, з урахуванням інтересів дитини:

у літній період - перша, третя неділя кожного місяця з 20.00 до вівторка 18.00;

у осінній, зимовий та весняний періоди - друга, четверта пятниця кожного місяця з 17.00 до суботи 11.00.

Надати можливість ОСОБА_3 брати від ОСОБА_4 сина ОСОБА_6 для відвезення і передачі дитини ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на побачення у визначенні для даних осіб дні та години;

надати можливість ОСОБА_2 і ОСОБА_1 брати від ОСОБА_4 онука ОСОБА_5 для відвезення і передачі ОСОБА_3 на побачення у визначенні для нього дні та години;

надати можливість ОСОБА_3 після закінчення свого побачення з дитиною у неділю о 20-й годині передавати дитину безпосередньо ОСОБА_2 і ОСОБА_1 без повернення дитини матері з одночасною передачею дитини діду і бабі;

одночасно зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 невідкладно повідомляти ОСОБА_4 про доставку дитини до місяця зустрічі та про отримання дитини відповідною особою (батьком чи дідом і бабою), кому дитина передається на побачення, та у разі затримки повернення дитини, обумовленої виключно інтересами дитини, попереджати про затримку, її причини та час повернення дитини.

Зобовязати ОСОБА_4 протягом 10 днів повідомляти ОСОБА_3, а при неможливості його повідомлення повідомляти ОСОБА_2 або ОСОБА_1 про зміну місця проживання дитини ОСОБА_5 і про зміну контактного номеру телефону.

В іншій частині у позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Селезньова