Справа № 140/564/16-ц Провадження № 22-ц/772/3582/2016Головуючий в суді першої інстанції Алєксєєнко В. М.
Категорія 69Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Нікушин В.П., Оніщука В.В.,

з участю секретаря Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити юридичний факт, що вона є онукою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, мотивуючи вимоги тим, що померла її бабуся по лінії матері ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4).

Необхідність у встановленні юридичного факту обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4

Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки.

Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за законом, однак у неї відсутні документи, що підтверджують родинні відносини з ОСОБА_4, заявник просила встановити зазначений юридичний факт.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року заяву задоволено.

Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права та залишити заяву без розгляду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а встановлення заявленого юридичного факту підтверджується показаннями свідків та дослідженими матеріалами справи.

Однак з такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Суб'єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту проживання однією сім'єю можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_3 зазначала, що встановлення заявленого юридичного факту їй необхідно, як спадкоємцю за законом після смерті спадкодавця, для реалізації її законного права на нотаріальне оформлення спадщини після смерті бабусі та наступного отримання частки спадщини, яка б належала за законом її матері, якби вона була жива на час відкриття спадщини.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції не перевірив коло спадкоємців, які повинні були б бути заінтересованими особами у справі, наявність заповіту, право особи на обов'язкову частку, не витребував відомостей про смерть спадкодавця, щодо відкриття спадкової справи нотаріальною конторою.

Разом з тим заявник надала до матеріалів справи довідку Ковалівської сільської ради від 08 лютого 2016 року № 354, зі змісту якої слідує, що спадкоємцями за законом спадщини ОСОБА_4, крім заявника, є ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.5).

Суд першої інстанції на цю довідку уваги не звернув та не залучив заінтересованими особами спадкоємців, які мають право на спадщину.

У свої апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначала, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року їй визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При цьому зазначала, що між нею та ОСОБА_3 існує спір про право на спадщину.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка не була залучена до участі у справі в якості заінтересованої особи та не могла надавати пояснення у цій справі, виник спір про право на спадщину ОСОБА_2, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Зазначені обставини та вимоги ч. 6 ст. 235 ЦПК залишилися поза увагою суду першої інстанцій, тому ухвалене в справі судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 314 ЦПК України, із залишенням заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Керуючись статтями 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ С. К. Медвецький

Судді: /підпис/ В. П. Нікушин

/підпис/ В. В. Оніщук

З оригіналом вірно: