УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Чередник В.Є., розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року заявник ОСОБА_2 підприємство «Харківводоканал» звернулось до суду із заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2013 р. по 31.10.2016 р. у розмірі 3690,86 грн..

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що зазначена заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2013 року по 31.10.2016 року у сумі 3690 грн. 86 коп., не підлягає розгляду в порядку наказного провадження з наступних підстав.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження передбачає, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Зазначена постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» орієнтує суди, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до заяви КП «Харківводоканал» та розрахунку суми боргу, заявником ставиться питання про стягнення з боржника існуючого боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2013 року по 31.10.2016 року , що у загальній сумі складає- 3690 грн. 86 коп..

Разом із тим, загальна позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за період з 01.09.2013 року по 31.10.2016 року за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у загальній сумі 3690 грн. 86 коп.. -

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 3 ст. 100, ч.2 ст. 101 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Розяснити заявнику про його право на звернення до суду із тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -