Справа № 428/4750/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Садівничого товариства «Будівельник» про визнання недійсними та скасування окремих пунктів рішень загальних зборів членів Садівничого товариства «Будівельник», за участю третьої особи ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Садівничого товариства «Будівельник» про визнання недійсними та скасування окремих пунктів рішень загальних зборів членів Садівничого товариства «Будівельник», а саме:

- визнання недійсним та скасування рішення СТ «Будівельник» від 24.10.2015 року в частині 5 про виключення його зі складу членів СТ «Будівельник», відключення його садового будинку на земельній ділянці № 340 від електроенергії та водопостачання;

- визнання недійсним та скасування рішення СТ «Будівельник» від 24.10.2015 року в частині 6 про опротестування приватизації земельної ділянки № 340;

- визнання недійсним та скасування рішення СТ «Будівельник» від 23.01.2016 року в частині позбавлення його права користування земельною ділянкою № 340 та садовим будинком, який знаходиться на ній.

В судовому засіданні 21.06.2016 року судом було поставлено на обговорення питання щодо передачі справи за правилами виключної підсудності до Кремінського районного суду Луганської області.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти передачі справи до іншого суду, вказав, що на його думку справа повинна розглядатися за місцем реєстрації відповідача.

Представники відповідача та третьої особи, а також сама третя особа в судовому засіданні не заперечували проти передачі справи до іншого суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Ухвалою від 18.04.2016 року провадження у цій справі було відкрито Сєвєродонецьким міським судом Луганської області відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України, а саме за місцем місця перебування відповідача СТ «Будівельник».

Разом з тим, до початку розгляду справи по суті судом було зясовано, що позивачем заявлено окрему вимогу про визнання недійсним та скасування рішення СТ «Будівельник» від 23.01.2016 року в частині позбавлення його права користування земельною ділянкою № 340 та садовим будинком, який знаходиться на ній.

Із змісту пункту 5.2 протоколу зборів СТ «Будівельник» від 23.01.2016 року № 12 вбачається, що СТ «Будівельник» вирішило: «ОСОБА_5 звільнити земельну ділянку № 340 та садовий будиночок і передати їх законному власнику ОСОБА_4В.»

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.09.2014 року № 26236144 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданими Реєстраційною службою Кремінського районного управління юстиції, підтверджується, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки на ділянці № 340 за адресою: Луганська область, Кремінський район, Боровенська сільська рада.

Суд звертає увагу, що позивачем заявлено самостійну вимогу про визнання недійсним та скасування рішення в частині позбавлення його права користування земельною ділянкою № 340 та садовим будинком, який знаходиться на ній.

Згідно із пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до абзацу 5 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2, правила виключної підсудності діють також у випадку пред'явлення кількох позовних вимог, пов'язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Класична інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 29 липня 2006 року (Заяви № 29458/04 та № 29465/04) та полягає, зокрема, у такому:

«24. Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».

Суд зазначає, що вищевказана позовна заява містить позовну вимогу, яка виникла з приводу права володіння та користування земельною ділянкою. Вказана вимога безпосередньо стосується прав на нерухоме майно, а отже є такою, що виникла з приводу нерухомого майна в розумінні ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Отже, вищевказана позовна заява підлягає розгляду Кремінським районним судом Луганської області на підставі та в порядку, визначеному ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Більш того, розгляд цієї справи Сєвєродонецьким міським судом порушить право сторін на справедливий суд в аспекті розгляду цієї справи судом, встановленим Законом, адже Сєвєродонецький міський суд згідно із правилами виключної підсудності не є тим судом, якому згідно із Законом підсудна ця справа.

Таким чином, цивільна справа № 428/4750/16-ц за позовною заявою ОСОБА_5 до Садівничого товариства «Будівельник» про визнання недійсними та скасування окремих пунктів рішень загальних зборів членів Садівничого товариства «Будівельник» у відповідності до вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України підлягає направленню для розгляду по суті до Кремінського районного суду Луганської області, який розташований за адресою: 92900, м. Кремінна, площа Красна, 5.

На підставі викладеного, керуючись ст. 109, 116, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 428/4750/16-ц за позовною заявою ОСОБА_5 до Садівничого товариства «Будівельник» про визнання недійсними та скасування окремих пунктів рішень загальних зборів членів Садівничого товариства «Будівельник» передати на розгляд Кремінського районного суду Луганської області, який розташований за адресою: 92900, м. Кремінна, площа Красна, 5.

Передачу цивільної справи на розгляд Кремінського районного суду Луганської області здійснити після набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін