г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1975/16-ц
Номер провадження 2/213/987/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року Інгулецький районний суд в складі головуючого судді Мазуренко В.В., за участю секретаря судового засідання Гусарова О.С., за участю представників сторін, осіб в інтересах яких предявлено позов, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» в інтересах та за дорученням ОСОБА_1, ОСОБА_2, до Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення незаконно утриманої частини заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ

До суду звернувся позивач в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з вказаним позовом, відповідно до якого просив визнати накази про звільнення вказаних осіб за появу на роботі в нетверезому стані незаконними та поновити їх на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути незаконно утриману при звільненні суму, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та стягнути моральну шкоду. Зазначив, що звільнення було незаконним оскільки медичний огляд на початку робочого дня та на протязі робочого дня не проводився, до робочого часу огляд проведений з порушеннями. Не було отримано згоду профспілки на звільнення. При обранні стягнення відповідачем не було враховано заподіяну шкоду та особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Відповідач незаконно утримав при остаточному розрахунку вартість спецодягу, який не було повернуто, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 такої згоди не надавали.

Представник відповідача надав заперечення на позов, відповідно до якого вважає звільнення вказаних осіб законним, оскільки 10.07.2016р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оглядались в медичному закладі та було встановлено знаходження їх в стані алкогольного спяніння, вони були відсторонені від роботи. Зазначив, що відповідач звертався до профспілки, перше засідання не відбулось через відсутність кворуму та неявку ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а пізніше вони вийшли з членів профспілки, належних доказів входу до іншої профспілки відповідачу не надавали. При обранні їм стягнення за появу на роботі в нетверезому вигляді було враховано особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1, їх трудові досягнення, та обставини порушення, та було вирішено їх звільнити. Щодо стягнення вартості спецодягу при остаточному розрахунку, вказав, що це передбачено нормами податкового кодексу. Просив відмовити у позові повністю.

В судовому засіданні представник позивача та особи в інтересах яких подано позов, - підтримали позовні вимоги з підстав вказаних у позові.

Представник відповідача просив відмовити у позові з підстав вказаних у запереченні.

В судовому засіданні були допитані свідки:

Свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суду пояснили, що 09.07.2016р перебуваючи у відрядженні ввечері вжили алкогольний напій на двох 0,5 л. горілки. Біля автобуса вони зустріли в.о. ген. директора ПАТ ОСОБА_3 та у них виник конфлікт, через начебто вживання ними алкоголю. Після цього вони пішли до себе в кімнату. Вранці 10.07.2016р. їм зателефонували, щоб вони збирались оскільки приїхав нач. АТЦ, та вони з ним поїхали у м. Генічеськ до лікарні, там проходили перевірку на алкотестері, який вказав наявність алкогольного спяніння. Начальник АТЦ 10.07.2016р. на початку робочого дня усно відсторонив їх від роботи. Зазначили, що знаходились в нормальному стані, перегару в них не було, мова внятна, хода стійка. Після повернення до м. Кривого Рогу, та виходу на роботу 13.07.2016р. повинно було бути засідання профспілки стосовно питання про їх звільнення, але їм стало погано на роботі, вони викликали швидку, та в подальшому перебували на стаціонарному лікуванні. Під час стаціонарного лікування написали заяви про вихід з профспілки та вступ у профспілку позивача, пояснити яким чином, кому і як передавали заяви, - пояснити не змогли. Пояснювали, що з попередньої профспілки вийшли, оскільки дізнались, що та профспілка не буде відстоювати їх права при вирішенні питання про звільнення. 25.07.2016р. були звільнені за появу на роботі в нетверезому вигляді 10.07.2016р.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що йому надійшли документи про порушення водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 трудової дисципліни 10.07.2016р., а саме перебування на роботі в нетверезому вигляді. Дослідив документи та видав наказ про їх звільнення, зазначив, що врахував їх попередню роботу, наслідки порушення.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює водієм у відповідача, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дружні стосунки. Вночі з 09 на 10.07.16 його розбудили, сказали, що щось трапилось у ДОЛ ОСОБА_6. Він з начальником АТЦ та водієм ОСОБА_7 поїхали туди. Там забрали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відвезли у Генічеськ у лікарню, туди зайшли начальник АТЦ та ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Коли вони вийшли повернулись у ДОЛ ОСОБА_6. Зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не були п,яні, були як нормальні люди, яких підняли вранці. В м. Кривому Розі йому надавали акт про порушення трудової дисципліни для підписання, йому вказали, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 освідували на стан спяніння, та він підписав акт. Також вказав, що не розумів, що підписує, вважав, що він ознайомлюється з актом. Вказував про тиск з боку відповідача на нього, зазначив, що до нього виникли претензії у керівництва через те, що повертаючись з ДОЛ ОСОБА_6 керував автобусом не він а ОСОБА_2, хоча свідка привезли туди саме для того, щоб він вів автобус до м. Кривого Рогу через порушення вказаних водіїв. Також вказав, що йому казали не давати свідчення в суді. На уточнене питання пояснив, що йому казали, що він має право як давати свідчення так і відмовитись, та свідок вказав відповідачу, що до суду з,явиться за повісткою, а не за дзвінком.

Суд зазначає, що при наданні свідчень даним свідком, свідок давав неоднозначні пояснення, зазначаючи, що його примушували не давати свідчення, пізніше вказуючи, що не примушували. Вказував, що не розумів, що підписує акт про порушення трудової дисципліни думав ознайомлюється з ним, пізніше вказав, що його змусили підписати акт під загрозою звільнення, пізніше вказав, що добровільно підписав акт, тобто декілька разів змінював позицію, що не дає в повній мірі надати оцінку доказам виходячи з його показів, враховуючи ще й те, що вони різняться від показів інших свідків, які вказували на наявність ознак спяніння у ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює на підприємстві відповідача. Пояснила, що 09.07.2016р. вона перебувала у ДОЛ ОСОБА_6, ввечері бачила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, хвилювалась, щоб їх не побачило керівництво. Пізніше їх в такому стані побачив в.о. ген. директора, що вона дізналась від нього, він повідомив, що зробив їм зауваження на що вони погано відреагували та був конфлікт. Вона поцікавилась як вони потраплять додому в м. Кривий Ріг, якщо водії нетверезі, на що їй повідомили, що вранці буде інший водій. Вранці 10.07.2016р. вона бачила водіїв, проходячи повз бачила як вони похитувались стоячи на місці, ОСОБА_1 був дуже червоний, було чутно запах перегару, розмова була як у п,яних, вона за всіма цими ознаками зрозуміла, що вони ще не відійшли від вчорашнього. Нач. АТЦ їй розповів, що возив водіїв на освідування та визначено, що вони в стані спяніння. Зазначили, що в ДОЛ ОСОБА_6 було складено начальником АТЦ ОСОБА_6 акт про порушення трудової дисципліни, акт був рукописний, ним встановили факт знаходження в стані спяніння. Після повернення до м. Кривого Рогу її запросив до себе начальник АТЦ та дав на підпис акт про порушення трудової дисципліни вказаними водіями 10.07.2016р. надрукований, вказавши, що його рукописний почерк не всім зрозумілий. В автобусі 10.07.2016р. бачила ОСОБА_1 та він був з почервонілими очима.

Щодо точного часу, та точного змісту акту, на що звертала увагу сторона позивача, що свідок не пам,ятає цих обставин,- суд зазначає, що пройшов значний проміжок часу, що пояснює те, що свідок не всі обставини пригадала.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в ніч з 09 на 10.07.2016р. він відвозив ОСОБА_9 та ОСОБА_5 з м. Кривого Рогу до ДОЛ ОСОБА_6. Приїхали рано вранці,- забрали водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та повезли їх до м. Генічеськ. В м. Генічеськ Лавров з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 пішли до лікарні, а він залишився в машині відпочивати. Коли вони повернулись, - поїхали до ДОЛ ОСОБА_6. Зазначив, що чув запах перегару від ОСОБА_1 і ОСОБА_2, у зв,язку з чим також запотіли вікна в машині. В ДОЛ ОСОБА_6, коли вони туди приїхали з лікарні вранці 10.07.2016р. у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був також запах перегару, їх стан не змінився. В ДОЛ ОСОБА_6 склав рукописний акт про те, що вказані водії перебували в стані спяніння на роботі, який він підписав. Пізніше, після повернення до м. Кривого Рогу ОСОБА_6 склав ще один акт надрукований про ті ж обставини, який свідок також підписував.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працює начальником АТЦ на підприємстві відповідача. 09.07.2016р. йому зателефонували та повідомили, що водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що знаходяться на території ДОЛ ОСОБА_6 та 10.07.2016р. повинні везти людей звідти до м. Кривого Рогу, - знаходяться в стані алкогольного спяніння. Йому було доручено забезпечити прибуття іншого водія до ДОЛ ОСОБА_6, щоб здійснити перевезення людей автобусом до м. Кривий Ріг. В ніч з 09 на 10.07.2016р. він з водієм ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виїхали до ДОЛ ОСОБА_6. Вранці приблизно о 5 годині 10.07.2016р приїхали та забрали з ДОЛ ОСОБА_6 водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1, від яких був чутно запах алкоголю, обличчя червоні, хода шатка, та повезли їх в лікарню до м. Генічеськ на освідування. В лікарні стан знаходження їх в стані алкогольного спяніння підтвердився, були складені протоколи які вони відмовились підписувати. Після цього вони повернулись до ДОЛ ОСОБА_6, де вони також були в стані спяніння, та свідок усно відсторонив їх від роботи, також склав акт про відсторонення, - але вони відмовились його підписувати, що підтверджено актом. 11.07.2016р. в м. Кривому Розі було видано наказ про їх відсторонення 10.07.2016р. 10.07.2016р. він склав рукописний акт про порушення трудової дисципліни, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 які 10.07.2016р. на роботі знаходились в стані алкогольного спяніння, вже після повернення з лікарні до ДОЛ ОСОБА_6 та на початок робочого дня цих водіїв. В м. Кривому Розі, знаходячись на роботі, дослідивши матеріали попередньої роботи цих водіїв, наслідки порушення, - що довелось підіймати працівників та везти їх до ДОЛ ОСОБА_6, щоб інший водій здійснив обов,язки які повинні були зробити ОСОБА_2 та ОСОБА_1, поставили під загрозу життя людей яких вони повинні були везти. Зробив подання на звільнення цих працівників, в подальшому в.о. ген директора наказом звільнив їх. Також ним вже в м. Кривому Розі на роботі було складено надрукований акт про порушення трудової дисципліни вказаними водіями 10.07.2016р., оскільки написаний від руки не всі могли розуміти.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача з 20.02.1987р. по 25.07.2016р., остання посада Водій автотранспортних засобів (автобус) (а.с.17 т1).

ОСОБА_1 на підприємстві відповідача працював з 1987р., виробничі завдання виконував вчасно, присвоєне звання «ветеран праці ВАТ ОСОБА_3» у 2007 році, нагороджений почесною грамотою у 2010р., грамотою у 2016р. (а.с.86 т1 - характеристика).

ОСОБА_2 працював на підприємстві відповідача з 05.06.2003р. по 25.07.2016р., остання посада Водій автотранспортних засобів (автобус) (а.с.18 т2).

ОСОБА_2 на підприємстві відповідача працював з 2003 року, виробничі завдання виконував вчасно (а.с.87 т1 - характеристика).

07.07.2016р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було направлено в службове відрядження в м. Генічеськ ДУОО ОСОБА_6 строком на три дні з 08.07.2016р. по 10.07.2016р. для перевезення людей (а.с.193-195 т1).

Відповідно до п.2.4 Інструкції з охорони праці для водіїв автомобілів (що вибувають у відрядження) (а.с.88-93 т1), водій зобов,язаний проводити самоконтроль безпеки праці на робочому місці перед початком роботи, під час роботи та після закінчення роботи.

З ОСОБА_2 та ОСОБА_1 08.07.2016р. було проведено інструктаж водіїв, що вибувають у відрядження (а.с.94-96 т1), в цей же день було проведено інструктаж з безпеки руху (а.с.97,98 т1).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10.07.2016р. були у відрядженні, був робочий день з 7:00 години ранку (а.с.183,184,185,187).

Відповідно до письмових пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вони визнали, що 09.07.2016р. ввечері випили пляшку горілки, вранці їх відвезли до лікарні де було виявлено факт спяніння (а.с.99,100 т1).

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зустрів в.о. ген. директора ПАТ ОСОБА_3, після вживання ними алкоголю у неробочий час. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не пам,ятають події спілкування з в.о. ген директора, пам,ятають конфлікт, але не розповіли суду точні обставини конфлікту. Також встановлено, що на ранок у ДОЛ ОСОБА_6 було викликано іншого водія для перевезення пасажирів замість ОСОБА_2 та ОСОБА_1, у зв,язку з чим на місце виїхали в.о. начальника АТЦ з водіями ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Відповідно до Протокола №225 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 10.07.2016р. при огляді ОСОБА_2 з причини «перебування на роботі в нетверезому стані», 10.07.2016р. о 05:58 годині за допомогою Alcoscan AL 7000 було встановлено ступінь спяніння 0,93%. Також вказано наявність запаху алкоголю з порожнини рота, неустойчивость. Від підпису категорично відмовився (а.с.101,197 т1).

Відповідно до Протокола №226 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 10.07.2016р. при огляді ОСОБА_1 з причини «перебування на роботі в нетверезому стані», 10.07.2016р. о 06:10 годині за допомогою Alcoscan AL 7000 було встановлено ступінь спяніння 1,04%. Також вказано наявність запаху алкоголю з порожнини рота, неустойчивость. Від підпису категорично відмовився (а.с.101, 196 т1).

Щодо позиції позивача, що медичний огляд було проведено з порушеннями, особою яка не мала право проводити медичний огляд на стан спяніння, суд зазначає, що медичною установою на запит суду надано відповідні документи, що підтверджують право медичного закладу та вказаних осіб проводити такі огляди, та надано документи на аналізатор парів спирту зі свідоцтвом про перевірку робочого засобу (а.с.120-152 т1).

На підприємстві відповідача діє колективний договір (а.с.72 т.1), додаток №1 до якого Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПАТ «ІнГЗК» (а.с.75-84 т1). За порушення трудової дисципліни у п. 7.3 передбачено догана та звільнення. Відповідно п.7.7 при обранні виду стягнення враховуються тяжкість проступку, заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок, попередня робота працівника. Відповідно до п.7.11 Перебування працівника в свій вільний час на території товариства в стані алкогольного спяніння та використання в цей час … машин без дозволу вважається грубим порушенням та тягне дисциплінарну відповідальність. Відповідно п. 7.12 Підтвердженням факту появи на території товариства або на робочому місці працівника в стані алкогольного спяніння може бути: висновок медичного огляду, протокол або акт про порушення трудової дисципліни, свідчення свідків. У разі незгоди працівника з висновками працівник має право пройти мед огляд для виявлення факту спяніння протягом трьох годин. У випадку, якщо працівник не скористався правом на проходження зазначеного медичного огляду вважається таким що визнав факт порушення ним трудової дисципліни (появи на роботі у стані алкогольного спяніння).

У пунктах 17, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з подальшими змінами і доповненнями) зазначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п. 7 ст. 40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Аналізуючи події 10.07.2016р., суд зазначає, що 10.07.2016р. відповідачем було зроблено висновок про порушення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 трудової дисципліни, а саме появи на робочому місці в стані алкогольного спяніння, на підставі того, що до початку робочого часу було проведено медичний огляд працівників, та встановлено наявність в них алкогольного спяніння, їх бачили свідки в стані алкогольного спяніння напередодні, та від них відчувався запах перегару 10.07.2016р. Було складено акт про порушення трудової дисципліни в письмовому вигляді на місці від 10.07.2016р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відповідності до п. 7.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку, мали право, знаючи, що стосовно них дійшли висновку про знаходження в стані алкогольного спяніння на робочому місці, мали право протягом 3 годин, в разі незгоди з таким висновком відповідача оформленим актом про порушення трудової дисципліни,- пройти медичний огляд для встановлення факту спяніння, що ними зроблено не було.

Суд зазначає, що відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку підтвердженням знаходження на робочому місці в стані спяніння може бути в тому числі окрім медичного висновку - акт про порушення трудової дисципліни, свідчення свідків. З свідчень свідків та пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що на місці події було складено акт про порушення трудової дисципліни, та усно опитувались керівництвом відповідача свідки, які підтвердили знаходження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в стані спяніння. Суд зазначає, що протокол медичного огляду підтверджує знаходження вказаних осіб у стані спяніння 10.07.2016р. ОСОБА_1 о 06:10 годині, а ОСОБА_2 о 05:58 годині, - тобто до початку робочого часу. Знаючи, що їх вважають такими, що пебувають в стані спяніння на робочому місці, в тому числі і на підставі вказаних протоколів, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали право протягом 3 годин з моменту початку їх робочого часу, коли їх повідомили про відсторонення, мали право звернутись до медичного закладу та пройти медичний огляд, однак не зробили цього, та відповідно до п.7.12 вважаються такими що визнали факт порушення ними трудової дисципліни (появи на роботі у стані алкогольного спяніння).

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він начальник АТЦ на підприємстві відповідача, та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були йому підпорядковані. Зазначив, що 10.07.2016р. відсторонив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від роботи у зв,язку з знаходженням їх на роботі в нетверезому стані, про що склав акт про відсторонення (а.с.204 т1), та пояснив їм, що відповідний наказ буде складено наступного дня, від підписання акту вони відмовились про що було складено акт про відмову від підписання (а.с.205 т1).

Відповідно до Посадової інструкції начальника АТЦ з доповненням, - він має право відстороняти підпорядкованих працівників від виконання своїх обов,язків, не допускати до роботи, забезпечувати доставку до медичних закладів (а.с.198-202 т1). Таким чином підтверджено право ОСОБА_9 відстороняти від роботи, та правомірність такого відсторонення 10.07.2016р.

11.07.2016р. відповідачем було видано наказ про відсторонення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від роботи 10.07.2016р., оплату праці 10.07.2016р. не проводили (а.с.85 т1).

В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнали та підтвердили, що 10.07.2016р. їх було відсторонено від роботи, що також підтверджено і їх письмовими поясненнями (а.с.206,207т1). Також встановлено, що наказ про відсторонення був виданий наступного дня, оскільки на місці події його скласти було неможливо.

Відповідно до рукописного ОСОБА_7 від 10.07.2016р., що підписаний в.о. АТЦ ОСОБА_9, та ОСОБА_8, ОСОБА_7, на момент початку роботи о 07:00 годині 10.07.2016р. водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відрядженні, на території ДУОО ОСОБА_6, знаходились на роботі в стані алкогольного спяніння. Вказано, що відчувається запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, нечітка мова (а.с.203 т1).

Щодо позиції позивача, що даний акт є недопустимим доказом, був складений пізніше, а не 10.07.2016р., - суд зазначає, що в судовому засіданні були допитані свідки, що підписували даний акт, та під присягою та будучи попереджені про кримінальну відповідальність, вони підтвердили, що даний акт складався 10.07.2016р. на території ДОЛ ОСОБА_6, також підтвердили знаходження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у стані спяніння.

Відповідно до ОСОБА_7 порушення трудової дисципліни по АТЦ від 10.07.2016р., під час відрядження 10.07.2016р. о 07:00 годині водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились на робочому місці у нетверезому стані, при спілкуванні з водіями чутно запах алкоголю, нестійка хода, нечітка мова (а.с.26 т1).

В судовому засіданні було опитано в якості свідків осіб, що підписували даний акт, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, підтвердили, що вказані водії були у стані спяніння, було чутно перегар; свідок ОСОБА_5 зазначив, що на нього тиснули, та він вважав що не підтверджує факт спяніння а ознайомлюється з ним. При допиті в якості свідка ОСОБА_5, було чутно напругу з його боку, було видно наявність конфлікту між ним та керівництвом ПАТ ОСОБА_3, та дружні стосунки з ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Також суд звертає увагу, що під час допиту свідок ОСОБА_5 неодноразово міняв позицію щодо вказаного акту та підстав підписання ним його, так вказував, що думав що ознайомлюється з актом, потім вказував, що на нього тиск був і заставляли підписати акт, також казав, що акт підписав добровільно… Покази даного свідка не дають підстави спростувати зазначений акт.

Відповідно до вказаного суд вважає доведеним та підтвердженим порушення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 трудової дисципліни (знаходження на роботі в нетверезому стані) 10.07.2016р.

Відповідно до п.7 ст. 43 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках появи на роботів нетверезому стані.

Відповідно до ст.. 43 КЗпП України, розірвання трудового договоруз підстав, передбачених пунктами 1, 2 - 5, 7 статті 40пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник

12.07.2016р. відповідач звернувся до Первинної організації ПМГУ ОСОБА_3 з поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за п.7 ст. 40 КЗпП України.

З 13.07.2016р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували на стаціонарному лікуванні (а.с.25 т1, а.с.37 т2).

13.07.2016р. засідання профкому не відбулось через відсутність кворуму та неявку ОСОБА_1 та ОСОБА_2

18.07.2016р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за їх заявами були виключені з членів Первинної організації ПМГУ ОСОБА_3. Вказане визнали та не оспорювали сторони по справі.

14.07.2016р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали до відповідача заяви, відповідно до яких просили направляти звернення щодо їх звільнення до профактиву профспілки ПСЧП (а.с.18 т.1, а.с.19 т.2).

Відповідно до наданих сторонами копій заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 22 т1, а.с. 33 т.2, та а.с.212-215 т1) встановлено, що сторони надали аналогічні за змістом заяви, що різняться в частині наявності відмітки про їх прийняття в члени профспілки. Враховуючи вказані протиріччя, враховуючи, що сторони не заявляли клопотань про проведення експертиз для визначення дати напису про прийняття у члени профспілки, враховуючи покази надані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в яких вони не змогли пояснити як з лікарні передали заяви, кому передали, чи направляли поштою, чи передавали взагалі заяви про вступ у профспілку позивача, - суд вважає доведеним, що на момент звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - відповідачу не було надано належних документів, що б підтвердили входження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до складу профспілки ПСПЧ, та відповідно не було обґрунтованих підстав звертатись до них з поданням про надання згоди на звільнення. До профспілки ПМГУ ОСОБА_3, в якій перебували водії, докази чого були у відповідача, відповідач звернувся, але подання не було розглянуто у зв,язку з виходом водіїв з їх складу.

Щодо твердження, що відповідачем не було враховано ступень тяжкості проступку, заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок, попередню роботу робітників. Суд зазначає, що п. 7 ст. 40 КЗпП прямо передбачено право роботодавця звільнити працівника за появу на роботі в нетверезому стані. Крім того, в судовому засіданні з показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_4 встановлено, що при складанні подання на звільнення та наказу про звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було враховано обставини проступку, тяжкість проступку, шкоду, попередню роботу, про що судом вказувалось вище.

25.07.2016р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були звільнені за появу на робочому місці в нетверезому стані, вказано обставини: 10.07.2016р. водії знаходились на робочому місці в нетверезому стані (а.с.15 т1, а.с.16т2).

Таким чином суд вважає правомірними дії відповідача, щодо видання наказу про звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 25.07.2016р. Відсутні підстави визнавати спірний наказ незаконним та поновлювати їх на роботі.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення на роботі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, - то відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ОСОБА_7 від 25.07.2016р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовились від ознайомлення з обхідним листом «довідка про заборгованість працівника ПРАТ ОСОБА_3» та підпису. Про необхідність повернення спецодягу повідомлені (а.с.208,209 т1).

Відповідно до Довідок про заборгованість працівника ПРАТ ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказано нездані майново- матеріальні та інші цінності спец. одяг (а.с.210,211 т1).

Згідно розрахунку при звільненні з ОСОБА_2 було утримано ПДФО від вартості спецодягу вартістю 3220,24 грн. (а.с.16 т1).

Згідно розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 було утримано ПДФО від вартості спецодягу вартістю 3220,24 грн. (а.с.17 т2).

Відповідно до Листа ДПС України від від 27.02.2012 р. N 3000/6/17-1115, Якщо спецодяг було видано працівникові у власність або не повернено ним під час звільнення чи переходу на іншу роботу, його вартість розглядається для працівника як додаткове благо та підлягає оподаткуванню із застосуванням підвищувального коефіцієнта (пп. 164.2.1 ст. 164 ПКУ) та відображається в податковому розрахунку за ф. N 1ДФ під ознакою доходу "126".

Таким чином суд вважає правомірним оподаткування вартості спецодягу під час звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та відсутність підстав стягнення з відповідача на користь позивача утриманих сум при звільненні.

Таким чином позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 40, 43 КЗпП України, ст. 10, 11, 60, 88, 131, 179, 197, 209, 212, 214, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Відмовити у задоволенні позову Професійної спілки «Професійна спілка чесних працівників» в інтересах та за дорученням ОСОБА_1, ОСОБА_2, до Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення незаконно утриманої частини заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 21.11.2016р.

Суддя: В.В. Мазуренко