Справа № 274/5326/16-ц
Провадження № 2/0274/2052/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді: Зайцева А.В. з участю секретаря Гуменюк О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в

27 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернвся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 30 червня 2015 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти готівкою у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США та 2000 (дві тисячі) євро, що згідно курсу НБУ на день укладання договору становило 89 113, 53 грн. (вісімдесят девять тисяч сто тринадцять гривень 53 коп.), а відповідачка зобовязувалась повернути вказану суму коштів до 30 серпня 2015 року. Грошові кошти були передані відповідачці та одержані нею до підписання вказаного договору позики. За домовленістю сторін позика визначена безпроцентною. Відповідачка свої зобовязання за договором позики від 30.06.2015р. не виконала, грошові кошти не повернула у визначений строк.

Позивач та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, в наданих суду заявах просять розглянути справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечують проти постановлення заочного рішення.

Відповідачка по справі у судове засідання не з"явилася, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Заперечень щодо позову нею не надано. До суду повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України сторони по справі у разі відсутності їх за місцем реєстрації вважаються такими, що повідомлені про день час і місце розгляду справи.

У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

Згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики.

Згідно п.1 договору позики Позивач передав у власність відповідачки грошові кошти готівкою у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США та 2000 (дві тисячі) євро, що згідно курсу НБУ на день укладання договору становило 89 113, 53 грн. ( вісімдесят девять тисяч сто тринадцять гривень 53 коп.), а відповідачка зобовязалась повернути вказану суму коштів до 30 серпня 2015 року. Згідно п.2, п.3 договору позики грошові кошти були передані відповідачці та одержані нею до підписання вказаного договору позики. Позика визначена безпроцентною.

У звязку із невиконанням умов договору відповідачкою, 04.09.2016р. позивачем було вручено відповідачці претензію про стягнення боргу, згідно якої позивач вимагає терміново до 18.09.2016р. сплатити суму претензії.

Пунктом 4 договору позики, позика вважається повернутою у випадку наявності на примірнику цього договору відмітки позикодавця про одержання грошей, або наявність розписки позикодавця про повний розрахунок, або після зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Доказів повернення позики позивачу на момент розгляду справи суду не надано. Отже, Відповідачка свої зобовязання за договором позики від 30.06.2015р. не виконала, грошові кошти у визначений строк не повернула.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 107 058,03 грн. (Сто сім тисяч пятдесят вісім грн., 03 коп.), що еквівалентно 2000 доларів США та 2000 євро згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.10.2016 року, три проценти річних від простроченої суми за період з 31 серпня 2015 року по 27 жовтня 2016 року становить 3730,90 грн. ( Три тисячі сімсот тридцять грн.., 90 коп.), а всього: 110 788,93 грн. ( Сто десять тисяч сімсот вісімдесят вісім грн., 93 коп.).

Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

За таких обстави суд визначає позов обґрунтованим та задовольняє його повністю.

На підставі ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати у сумі 2383,49грн.

Керуючись ст.3, 10, 11, 60, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.533, 625,1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30.06.2015р. у сумі 107 058,03 грн. (сто сім тисяч пятдесят вісім грн., 03 коп.), що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.10.2016 року еквівалентно 2000 доларів США та 2000 євро, три проценти річних від суми боргу за порушення грошового зобов'язання у період з 31 серпня 2015 року по 27 жовтня 2016 року в розмірі 3730,90 грн. (три тисячі сімсот тридцять грн.., 90 коп.), а всього: 110 788,93 грн. (сто десять тисяч сімсот вісімдесят вісім грн., 93 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2383,49 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: