Справа № 203/1416/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача- Ювка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи- приватний нотаріус Жукова Юлія Вікторівна, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним та припинення заборон на відчуження та обтяження нерухомого майна

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаним позовом посилаючись на слідуючи обставини.

22 квітня 2008 року між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» (правонаступником якого є відповідач ПАТ «Перший Український міжнародний банк») та ОСОБА_5 (третя особа по справі), був укладений кредитний договір № 6294317, за яким ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 300 000 доларів США зі строком погашення до 22 квітня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відповідачем та позивачем 22 квітня 2008 року було укладено іпотечний договір № 6295280, відповідно до якого позивач поручився перед банком за виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором.

Предметом іпотеки було домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. На підставі договору в іпотеку передано домоволодіння, яке належить позивачу та його дружині на праві спільної сумісної власності, нотаріальне посвідчення іпотечного договору відбулося без письмової згоди дружини.

Позивач вказує, що з 26 липня 1986 року він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який зареєстровано у відділі РАГС Низамінського району м.Баку Азербайджанської РСР, актовий запис № 919.

Від шлюбу мали двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 1991 року позивач з дружиною почав будувати вищевказане домоволодіння.

З 1997 року дружина та їх діти були зареєстровані у вказаному домоволодінні.

При укладанні спірного іпотечного договору позивач не отримав належних роз'яснень нотаріуса і підписав заяву, текст якої не розумів, але тепер з'ясувалось, що він підписав заяву, в якій підтвердив, що він є єдиним власником нерухомого майна- спірного домоволодіння і на момент укладання договору був неодружений, внаслідок чого не було отримано нотаріально посвідченої згоди дружини на укладання іпотечного кредиту. Нотаріус не перевірив реєстрацію його дружини та дітей у спірному домоволодінні.

Тому позивач просив винести рішення, яким::

- визнати недійсним іпотечний договір № 6295280 від 22 квітня 2008 року, укладений між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_2;

-припинити заборону відчуження майна, зазначеного в іпотечному договорі № 6295280 від 22 квітня 2008 року, укладений між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_2, яка накладена 22 квітня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Жуковою Юлією Вікторівною, та зареєстрована в реєстрі за №495, а саме домоволодіня та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1;

-припинити обтяження іпотекою нерухомого майна: домоволодіння та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1;

-виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою майна- об'єкт обтяження: домоволодіння та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги підтримані в судовому засіданні позивачем та його представником.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважав його безпідставним, оскільки спірний іпотечний договір укладений нотаріально, у відповідності до закону. При укладанні іпотечного договору позивачу було роз'яснено всі умови укладання договору, позивач сам вказав у своїй анкеті, що він є неодруженим, в його паспорті на час укладання договору була відсутня відмітка про одруження, в заяві в присутності нотаріуса він особисто вказав, що спірне домоволодіння належить тільки йому, надав підтверджуючи документа власника, від послуг перекладача він відмовився. Правочин цей відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, існує рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2013 року за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на кредит, яке набрало законної сили, а також існує рішення того ж суду за позовом ОСОБА_4 до банка та ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, яким в задоволенні позову відмовлено, рішення залишено в силі апеляційною та касаційною інстанцією. У вказаних рішеннях також встановлені обставини про належність спірного домоволодіння саме позивачу, що договір іпотеки укладався сторонами з урахуванням всіх істотних умов, необхідних для його чинності, а тому договір підлягає виконанню сторонами, підстав для визнання договору іпотеки недійсним не існує. Окрім того, позивач пропустив процесуальні строки для звернення з вказаним позовом до суду.

Третя особа по справі- Багдасарян А.А., яка була допитана в якості свідка, пояснила, що у шлюбі з позивачем вона знаходиться з 26 липня 1985 року, шлюб реєструвався у відділі РАГС у Низамінському районі м.Баку. Від шлюбу сторони мали двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Приблизно у 2008-2009 році їй стало відомо, що ОСОБА_2 уклав з ПАТ «ПУМБ» іпотечний договір, предметом іпотеки було домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, де вони проживали, документи були оформлені на ОСОБА_2 Він їй розповів, що це здійснив на прохання його товарища- Калініченка О.В., який отримав кредит у вказаному банку. Оскільки працівники банку приходили у вказане домоволодіння та описували його, вона стала турбуватись з вказаного приводу. ОСОБА_2 повідомив її, що не вказав в анкеті нотаріусу про те, що він знаходиться у шлюбі, бо знав, що вона буде заперечувати проти іпотеки. Їй відомо, що позивач втрачав свій паспорт, міняв його, штамп про реєстрацію їх шлюбу ставив пізніше.

Вона зверталась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, рішенням суду їй було відмовлено в задоволенні позову.

Треті особи по справі- ОСОБА_5 та приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Жукова Ю.В. в судові засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили. Сторони не заперечували проти розгляду справи за їх відсутності.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

22 квітня 2008 року між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» (правонаступником якого є відповідач ПАТ «Перший Український міжнародний банк») та ОСОБА_5 (третя особа по справі), був укладений кредитний договір № 6294317, за яким ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 300 000 доларів США зі строком погашення до 22 квітня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відповідачем та позивачем 22 квітня 2008 року було укладено іпотечний договір № 6295280 (а.с.12-14), відповідно до якого позивач поручився перед банком за виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором.

Предметом іпотеки було домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. На підставі договору в іпотеку передано домоволодіння, право власності на яке зареєстровано за позивачем ОСОБА_2 (а.с.10), нотаріальне посвідчення іпотечного договору відбулося без письмової згоди дружини.

Сторона позивача вказує, що з 26 липня 1986 року позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який зареєстровано у відділі РАГС Низамінського району м.Баку Азербайджанської РСР, актовий запис № 919, від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. В той же час, як видно з копії паспорта позивача, наданого при укладанні договору іпотеки (а.с.8) відомості про його сімейний стан відсутні.

При укладанні договору позивач особисто заповнив анкету майнового поручителя (а.с.32), де у графі «сімейний стан» вказав «не одружений».

Це ж вбачається з оглянутих в судовому засіданні оригіналів документів кредитної справи, наданої відповідачем.

З'ясовано, що відповідач є добросовісним іпотекодержателем предмета іпотеки. Відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку» зміна власника предмету іпотеки не припиняє дійсності іпотеки. Іпотечний договір від 22 квітня 2008 року в повній мірі відповідає вимогам, встановленим ст.203 ЦК України.

Суд звертає увагу на те, що спірний іпотечний договір вже був предметом розгляду в суді. В судовому засіданні представником відповідача суду надавалась для огляду копія рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2011 року за позовом ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним. В задоволенні позову було відмовлено. Як видно з ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року (а.с.73-74) дійсно рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2011 року за позовом ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним було відмовлено в задоволенні позову, апеляційна інстанція також своєю ухвалою відмовила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 В задоволенні касаційної скарги також було відмовлено, висновки судів першої та касаційної інстанцій визнані правильними.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2013 року (а.с.34-36) було задоволено позов ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вищезазначені рішення судів підтверджують, що судами ретельно були досліджені всі обставини укладання кредитного договору, договору іпотеки, визначено, що порушень при їх укладанні не було.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вказані преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. В даному ж випадку, суд переконаний в тому, що обставини, викладені позивачем, не підтверджують позовні вимоги.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» в даному випадку відсутні підстави для припинення договору іпотеки.

Окрім того, суд приймає до уваги позицію представника відповідача щодо навмисного приховування позивачем факту знаходження його у шлюбі при укладанні договору іпотеки. Зокрема логічними є зауваження стосовно того, що в позовній заяві стороною позивача підтверджено, що свій паспорт позивач отримував замість втраченого, він не міг в м.Дніпропетровську отримати відмітку про шлюб, зареєстрований в м.Баку, а з метою запобігання бездомності і безпритульності в Україні нотаріус повинен був отримати довідку зареєстрованих осіб у домоволодінні, що передавалось в іпотеку при оформленні правочинів, предметом яких є житло, за для встановлення обов'язків і відповідальності учасників житлових та суспільних правовідносин. Тобто, цим позивач сам фактично підтвердив факт те, що при укладанні іпотечного договору в його паспорті була відсутня відмітка про шлюб.

Суд приймає до уваги посилання сторони відповідача стосовно пропуску позивачем процесуальних строків звернення до суду з позовом. Позивачу раніше було відомо про порушення, як він вважає, його прав. Зокрема, з оглянутого в судовому засіданні рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2011 року за позовом ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним вбачається, що відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позов ОСОБА_4 визнали в повному обсязі, що підтверджує участь в судовому процесі ОСОБА_2 та його представника, тобто про обізнаність про порушення його прав.

В той же час, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову про визнання договору іпотеки недійсним, припинення заборон на відчуження та обтяження нерухомого майна, виходячи з того, що визнаються переконливими обставини, що підтверджують безпідставність вказаних позовних вимог позивача ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 57- 64, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 212, 215, 256, 267, 358, 361, 379, 382, 383, 578, 626, 628, 632 ЦК України, Законом України «Про іпотеку» № 898-ІV від 05.06.2003р., суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи- приватний нотаріус Жукова Юлія Вікторівна, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним та припинення заборон на відчуження та обтяження нерухомого майна, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський кільки районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Карпенко С.Ф.