Справа № 536/1158/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Зимівець Ю.А.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовною заявою Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 районного сектору УДМС України в Полтавській області, ОСОБА_5 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визнання недійсною реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1, покладення обовязку на ОСОБА_4 районний сектор УДМС України в Полтавській області скасувати рішення про її реєстрацію та виселення разом з сім'єю із виробничого приміщення будинку лінійного обхідника,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 підприємство «Укртранснафтопродукт» 20 липня 2016 року, після чого 23 серпня 2016 року звернувся в суд з уточненим позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4 районного сектору УДМС України в Полтавській області, ОСОБА_5 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання недійсною реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1, покладення обовязку на ОСОБА_4 районний сектор УДМС України в Полтавській області скасувати рішення про реєстрацію ОСОБА_1 та виселення її разом з сім'єю із виробничого приміщення будинку лінійного обхідника за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, будинок № 110, Кременчуцького району Полтавської області, без надання іншого жилого приміщення, стягнення судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_6 підприємство «Укртранснафтопродукт» створене відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 13.03.2006 № 76 на базі державних підприємств «Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів», «Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів», «Лубенське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів», «Лисичанське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів», діє на підставі Статуту та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Відповідно до ОСОБА_7 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02 березня 2016 року ДП «Укртранснафтопродукт» є правонаступником державних підприємств «Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів» та «Лубенське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів».

Будинок обхідника, що розташований за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, будинок №110, Кременчуцького району Полтавської області, відповідно до передавального балансу цілісного майнового комплексу ДП «Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів» до ДП «Укртранснафтопродукт» від 30.11.2006 року знаходиться на балансі Державного підприємства «Укртранснафтопродукт». Кременчуцька нафтобаза Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» є структурним підрозділом підприємства.

13 вересня 2010 року ОСОБА_1 було призначено на посаду директора ОСОБА_4 нафтобази ДП «Укртранснафтопродукт» в порядку переведення з ДП «Лисичанське управління магістральних нафтопродуктопроводів».

01 липня 2013 року наказом ДП «Укртранснафтопродукт» від 01.07.2013 № 260-к ОСОБА_1 переведено на посаду інженера по охороні праці, пожежної безпеки та промислової санітарії, а наказом підприємства від 13.10.2014 № 46-к її звільнено з займаної посади.

У травні 2015 року до підприємства від ОСОБА_4 нафтобази надійшла інформація про те, що колишній працівник ОСОБА_4 нафтобази ОСОБА_1 завезла своє майно до будинку обхідника, що є власністю ДП «Укртранснафтопродукт» та знаходиться за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, будинок №110, Кременчуцького району Полтавської області та заселилась у зазначене приміщення разом із своєю родиною.

Керівництво ОСОБА_4 нафтобази неодноразово письмово зверталось до ОСОБА_1 з проханням звільнити виробниче приміщення. Більше того, лист ОСОБА_4 нафтобази від 20.05.2015 № 01-008 з проханням звільнити виробниче приміщення гр. ОСОБА_1 отримувати відмовилась, про що 20.05.2015 складено відповідний акт.

На зазначені звернення ОСОБА_1 відповіді не надала та виробниче приміщення до цього часу не звільнила, мотивуючи свої дії тим, що вона з 29 червня 2011 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить відповідний запис у її паспорті.

З метою перевірки дійсності реєстрації ОСОБА_1 за вище вказаною адресою Кременчуцька нафтобаза звернулася 15 червня 2015 року з листом до Державної міграційної служби Кременчуцького району за довідкою про надання інформації щодо реєстрації за зазначеною адресою осіб.

Згідно листа ОСОБА_4 районного сектору УДМС України в Полтавській області від 04 липня 2015 року №2088 за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, будинок №110, Кременчуцького району Полтавської області з 29 червня 2011 року зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вважають, що своїми діями ОСОБА_1 порушує права ДП «Укртранснафтопродукт» щодо вільного розпорядження своєю власністю, адже жодних законних підстав проживати за вказаною адресою вона не має, що випливає із наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 для реєстрації місця проживання особа подає, зокрема, документ, що підтверджує право на проживання в житлі. Такий документ у ОСОБА_1 відсутній з наступних підстав.

По-перше, за вище вказаною адресою знаходиться невиробниче приміщення будинок обхідника; по-друге, зазначений будинок обхідника є державною власністю та знаходиться на балансі ДП «Укртранснафтопродукт» (інв. № 0787).

Вказане свідчить, про те, що органи державної реєстраційної служби під час внесення запису про реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, будинок №110, Кременчуцького району Полтавської області, не перевірили наявність документів, що підтверджують її право на проживання в житлі, чим порушили вимоги законодавства з питань реєстрації місця проживання.

ДП «Укртранснафтопродукт», як власник невиробничого приміщення будинку обхідника, що розташоване за вище вказаною адресою, не надавало ОСОБА_1 дозволу на реєстрацію у приміщенні за зазначеною адресою, а остання не могла надати ордер, свідоцтво про право власності, договір найму, оскільки дані документи відсутні та ніколи не видавалися.

Таким чином, реєстрація місця проживання ОСОБА_1 за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, будинок №110, Кременчуцького району Полтавської області на думку позивача є незаконною, а реєстрація недійсною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач також вказував, що підприємство не надавало відповідачу дозволу на перебування за зазначеною адресою і тим більше не надавало дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання у будинку обхідника, що є виробничим приміщенням.

ОСОБА_1 на думку позивача самовільно зайняла виробниче приміщення - спірний будинок обхідника, що належить ДП «Укртранснафтопродукт», що розташований за вище вказаною адресою, а тому підлягає виселенню із зазначеного приміщення у порядку, визначеному статтею 116 Житлового кодексу УРСР.

02 вересня 2016 року до суду від представника позивача генерального директора ОСОБА_8 надійшла письмова заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив задовольнити лише одну вимогу про визнання недійсною реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1

Додатково надали письмові пояснення по суті позову, що відповідач ОСОБА_1 не надала докази, що підтверджують її право на проживання в житлі (ордер, свідоцтво про право власності, тощо). Тому просили визнати недійсною реєстрацію місця проживання відповідача за вище вказаною адресою.

Представник позивача ДП «Укртранснафтопродукт» в судове засідання не зявився, від представника по довіреності ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, вимоги позовної заяви про визнання недійсною реєстрацію місця проживання та виселення відповідача від 07.07.2016 року просила задовольнити в повному обсязі (а.с.114,115).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вимоги позивача до неї та членів її сімї є необґрунтованими та безпідставними, так як у неї є всі необхідні документи, які підтверджують законність її реєстрації та проживання у спірному будинку разом із дітьми ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому в задоволенні позову просила відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 районного сектору УДМС України в Полтавській області в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій просив виключити із числа відповідачів ОСОБА_6 міграційну службу України в Полтавській області, оскільки реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи з 04 квітня 2016 року здійснюють органи місцевого самоврядування виконавчі органи сільської, селищної або міської ради (а.с.44).

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не зявився, від сільського голови ОСОБА_10 надійшло письмове заперечення, в якому він вважав вимоги ДП «Укртранснафтопродукт» безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно норм Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» питання про зняття з реєстрації місця проживання перебуває в компетенції виконавчого органу сільської, селищної, міської ради. А відповідно до статті 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Позивач не ставить в позовних вимогах питання про позбавлення права користування житловим приміщенням ОСОБА_1, а тільки про визнання недійсною реєстрації її місця проживання.

Крім того, статтею 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п.7.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, не передбачено ані поняття, ані підстав для визнання недійсною реєстрації місця проживання фізичних осіб в Україні.

Також, позивачем не обґрунтовано в позові, в чому саме полягають порушення вимог законодавства ОСОБА_4 районним сектором УДМС України в Полтавській області під час проведення процедури реєстрації місця проживання ОСОБА_1 Тому просив відмовити позивачу у задоволені позову, а справу розглянути без участі представника ОСОБА_5 сільської ради Кременчуцького району.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 листопада 2016 року було залучено співвідповідачів дочок: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.141), оскільки позивач просив виселити відповідача ОСОБА_1 разом з сімєю зі спірного помешкання, вказані члени сімї відповідача зареєстровані разом з матірю в одному помешканні (а.с.136). Діти відповідача ОСОБА_1: ОСОБА_2, ОСОБА_3 є інвалідами з дитинства 2 групи, що підтверджується пенсійними посвідченнями (а.с.118,119).

Суд розглядав заявлені позивачем первісні позовні вимоги за позовною заявою від 07 липня 2016 року (а.с.2-6) та не бере до уваги заяви генерального директора Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_8 про зменшення розміру позовних вимог від 02 вересня 2016 року №01/797 (а.с.63,64;75,76), так як згідно довідки Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14 листопада 2016 року №238 ОСОБА_8 ще 29 липня 2016 року було звільнено з посади генерального директора Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» згідно п.8 статті 36 КЗпП України (а.с.116), відтак право підпису цих заяв вказана особа вже не мала.

Відповідно до ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

За змістом статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказані норми були розяснені судом сторонам та їх було попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_6 підприємство «Укртранснафтопродукт» створене відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України №76 від 13 березня 2006 року на базі державних підприємств (а.с.11-14).

Відповідно до ОСОБА_7 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02 березня 2016 року ДП «Укртранснафтопродукт» є правонаступником державних підприємств «Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів» та «Лубенське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів» (а.с.7-10).

Наказом Міністерства палива та енергетики України №137-к/к від 11 жовтня 2005 року ОСОБА_1, виконуючу обовязки директора ДП «Кременчуцьке управління магістральних нафтопроводів» було призначено на посаду директора цього підприємства на умовах укладеного контракту (а.с.121).

Згідно наказу ДП «Укртранснафтопродукт» №59-к від 05 грудня 2006 року ОСОБА_1 призначено з 05 грудня 2006 року на посаду начальника Управління експлуатації нафтобаз ДП «Укртранснафтопродукт» (а.с.120).

Наказом №49-к від 10 вересня 2010 року ОСОБА_1 з 13 вересня 2010 року призначено на посаду директора ОСОБА_4 нафтобази ДП «Укртранснафтопродукт» в порядку переведення з ДП «Лисичанське управління магістральних нафтопродуктопроводів» (а.с.17).

Наказом №260-к від 01 липня 2013 року, переведено першого заступника директора ОСОБА_4 нафтобази державного підприємства «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_1, за її згодою, на посаду інженера по охороні праці, пожежної безпеки та промислової санітарії на 30 годинний робочий тиждень (а.с.18).

Наказом №46-к від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади інженера по охороні праці, пожежної безпеки та промислової санітарії у звязку з скороченням штату за п.1 статті 40 КЗпП України ( а.с.19).

Згідно п.6 наказу Міністра палива та енергетики України №76 від 13 березня 2006 року «Про створення ДП «Укртранснафтопродукт» головою комісії з припинення діяльності підприємств зазначених у п.1 даного наказу призначено ОСОБА_1 Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів (а.с.137-140).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що проживає на законних підставах разом із двома дітьми у житловому будинку №110, по вулиці Жовтнева, в селі Потоки, Кременчуцького району з 2005 року та з відповідного дозволу підприємства була разом з дочками з 29 червня 2011 року зареєстровані у цьому помешканні та це підтверджується витягом з паспорта відповідача ОСОБА_1 (а.с.27) та оглянутими судом паспортами відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 Вона сплачує комунальні послуги за наймане житло.

18 березня 2011 року генеральний директор ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_11 звернувся з листом №15/03 до голови ОСОБА_5 сільської ради Кременчуцького району ОСОБА_7 з проханням провести реєстрацію ОСОБА_1 директора ОСОБА_4 нафтобази ДП «Укртранснафтопродукт» у будинку №110 по вулиці Жовтневій, села Потоки Кременчуцького району, який знаходиться на балансі ДП «Укртранснафтопродукт» (а.с.117).

Довідкою в.о. генерального директора ДП «Укртранснафтопродукт» ОСОБА_12 №123 від 29 травня 2012 року підтверджується, що ДП «Укртранснафтопродукт» було передано ОСОБА_1 садибу (будинок) лінійного ремонтера, як квартиру працівнику підприємства згідно черговості на отримання житла, що знаходиться за адресою: вулиця Жовтнева, №110, село Потоки Кременчуцького району Полтавської області та на підставі згоди Міненерговугілля від 23 травня 2012 року №04/31-6183 прийнято рішення про переведення даного будинку з приміщення виробничого призначення у жиле приміщення (а.с.129).

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України 23 травня 2012 року направило лист ДП «Укртранснафтопродукт» про те, що вони не заперечують проти переведення садиби лінійного ремонтера в селі Потоки Кременчуцького району Полтавської області в приміщення виробничого призначення у жиле приміщення з подальшою передачею його як квартири працівнику підприємства згідно черговості на отримання житла (а.с.130).

Згідно акта приймання-передачі будинку в оренду з правом викупу від 01 листопада 2011 року орендодавець ОСОБА_6 підприємство «Укртранснафтопродукт» передало в користування орендарю ОСОБА_1 земельну ділянку 0,1063 га та будинок і сарай, які збудовані в грудні 1977 року, розташовані по вулиці Жовтневій, 110, Кременчуцького району Полтавської області (а.с.132,133).

Згідно довідки голови профспілки ОСОБА_4 нафтобази ДП «Укртранснафтопродукт» від 24 листопада 2011 року, станом на 24 листопада 2011 року на ОСОБА_4 нафтобазі ДП «Укртранснафтопродукт» черга на отримання житла відсутня (а.с.134).

Витягом з протоколу профспілкових зборів ДП «Укртранснафтопродукт» №10 від 24 листопада 2011 року підтверджується, що заява заступника директора ОСОБА_1 про виділення їй для проживання службового приміщення підприємства, розглянута та постановлено: клопотати перед адміністрацією ДП «Укртранснафтопродукт» про надання для проживання ОСОБА_1 разом з своїми дітьми службового приміщення за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, №110 (а.с.135).

14 листопада 2014 року директор ОСОБА_4 нафтобази ОСОБА_13 письмово звертався до ОСОБА_1 з вимогою до 27 листопада 2014 року знятися з реєстрації з виробничого приміщення, яке надавалося їй тимчасово як гуртожиток на час роботи на підприємстві (наказ на звільнення №46-К від 13.10.2014), що розташоване за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, будинок №110, Кременчуцького району Полтавської області та погасити заборгованість за користування газом та електроенергію, а також звільнити вказане приміщення (а.с.20). Після чого повторно звертався до відповідача ОСОБА_1 з тотожними листами з вимогами до 01 квітня 2015 року, 20 червня 2015 року, 01 липня 2015 року звільнити виробниче приміщення (а.с.21,22,23).

Згідно акта про відмову від отримання листа повідомлення від 20 травня 2015 року ОСОБА_1 відмовилася від отримання листа про звільнення виробничого приміщення та погашення заборгованості за користування електроенергії та газу (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вказаних листів вона не отримувала та відповідні підтвердження позивачем не надані.

Згідно довідки ОСОБА_4 районного сектору УДМС України в Полтавській області від 04 липня 2015 року №2088 за адресою: село Потоки, вулиця Жовтнева, будинок №110, Кременчуцького району Полтавської області з 29 червня 2011 року зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.30).

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.1 статті 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 статті 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно статті 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Відповідач ОСОБА_1 та її двоє дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані у житловому будинку на законних підставах відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Необхідності подання вказаних позивачем документів для проведення реєстрації: ордеру, свідоцтва про право власності, вказана норма закону не передбачає.

Згідно цієї норми Закону забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.

Відповідно до п.7.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18 грудня 2012 за № 2109/22421 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

Позивачем не зазначено, яку конкретно норму законодавства порушив орган реєстрації під час реєстрації місця проживання відповідачів та не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування цих обставин.

Позивач у позовній заяві не визначився зі статусом спірного будинку та викладає суперечливі обґрунтування, а саме: в одному випадку стверджує, що спірне приміщення будинку обхідника є невиробничим приміщенням, в іншому ж випадку стверджує, що ОСОБА_1 зайняла виробниче приміщення будинку обхідника (а.с.4 третій абзац знизу, а.с.5 другий абзац знизу).

Також позивачем були заявлені дві позовні вимоги: про визнання недійсною реєстрацію місця проживання відповідача та покладення обовязку на орган реєстрації скасувати рішення про реєстрацію відповідача ОСОБА_1, які при задоволенні однієї з них виключають задоволення іншої.

Позивачем також не доведено, що відповідач з дітьми самоправно зайняла спірне жиле приміщення.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_6 підприємством «Укртранснафтопродукт» не надано суду переконливих доказів на підтвердження тих обставин, які вказані в позовній заяві, а тому в задоволенні позову слід повністю відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10,11,60,61,88,209,213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Державного підприємства «Укртранснафтопродукт» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 районного сектору УДМС України в Полтавській області, ОСОБА_5 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання недійсною реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_1, покладення обовязку на ОСОБА_4 районний сектор УДМС України в Полтавській області скасувати рішення про її реєстрацію та виселення разом з сім'єю із виробничого приміщення будинку лінійного обхідника, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення виготовлене 21 листопада 2016 року.

Суддя Ю. І. Степаненко