Справа № 234/9369/16-ц
Провадження № 2/234/4015/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Білоусової М.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 відповідно до договору купівлі -продажу від 14.08.2004, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори, придбаної за її гроші, які вона отримала у спадок. 18.05.2005 вона зареєструвала в зазначеній квартирі відповідача, свого колишнього чоловіка. У вересні 2011 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області шлюб між нею та відповідачем розірвано. В жовтні 2011 року відповідач виїхав із зазначеної квартири та на теперішній час мешкає в іншому місці. На протязі чотирьох років відповідач у квартирі не з'являвся, вимог щодо розподілу майна не вимагав. Всі ці роки вона самостійно оплачувала житлово -комунальні послуги. На теперішній час їй необхідно продати квартиру та поїхати до родичів, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її син, і вона залишилася одна. Реєстрація відповідача у квартирі позбавляє її права продати квартиру, тобто вона не може в повному обсязі розпорядитися своїм майном. Відповідач знятися добровільно з реєстрації з квартири відмовляється, а тому, зазначені обставини змушують її звернутися до суду. Просить позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, мотивуючи тим, що відповідач не мешкає у квартирі з 2011 року та позивач не чинила йому перешкод у проживанні в ній, у зв'язку з чим, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав обґрунтовуючи тим, що зазначена квартира є спільною власністю позивача та відповідача, та у разі задоволення позовних вимог, відповідач позбавиться права власності на 1/2 частину квартири. Просив відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона спільно мешкала з покійним сином позивача та відповідача, та їй відомо, що відповідач з 2011 року не мешкає у даній квартирі, та крім того, син відповідача ОСОБА_6 у 2012 році придбав батьку будинок АДРЕСА_4, та з того часу відповідач там мешкає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та їй відомо, що відповідач з 2011 року не проживає у зазначеній квартирі, позивач у 2012 році повернула йому усі речі та рік тому змінила замок.

Заслухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача та пояснення свідків, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до договору купівлі -продажу від 14.08.2004, посвідчений державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., та зареєстрований у реєстрі за № 8920, позивач ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_3 (а.с.11).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Краматорським міським бюро технічної інвентаризації за №4866248 від 27.09.2004, власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно довідки КО «ЖБК» від 10.06.2016, позивач ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 4).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Як вбачається з акту про не проживання складеного головою КО «ЖБК» в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований, але не мешкає у квартирі АДРЕСА_3 з 2011 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача (а.с.9).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з 2011 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні у квартирі АДРЕСА_3, відповідач до позивача не звертався.

Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача, що у разі зняття з реєстрації відповідача з квартири, то він позбавляється права власності на квартиру, оскільки останній не надав жодних доказів, які б підтверджували права власності на ? частину квартири, рішення суду, яке набрало законної сили про поділ майна подружжя, яке б визначило право власності немає, а тому, суд не визнає право власності відповідача на ? частину квартири, згідно приписів ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, доводи представника відповідача, що шлюб між сторонами не розірваний та це є підставою реєстрації відповідача в спірній квартирі, не є доказом поважності причин відсутності відповідача понад один рік в спірній квартирі.

Судом беззаперечно встановлено, що відповідно до інформації наданої завідуючою Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. від 13.09.2016, 01.07.2016 о 09:33 год. до Першої краматорської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка була зареєстрована під № 1327 до спадкової справи № 494/2016. В заяві про прийняття спадщини перераховане наступне майно: житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_5; квартира АДРЕСА_1; квартира АДРЕСА_2; нежитлове приміщення (офіс) за адресою: АДРЕСА_6; два легкових автомобіля та автомобіль марки «Газель», тобто в майбутньому відповідач набуде право власності на зазначене майно, а тому, він не є таким, що немає місце проживання у разі зняття його з реєстрації у квартирі АДРЕСА_3 (а.с 71).

Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги, що підтверджується довідкою по лицьовому рахунку № НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 та квитанціями про сплату нею житлово -комунальних послуг, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в квартирі (на двох), тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення квартири (а.с.60-64).

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з 2011 року у зазначеній квартирі, поважні причини відсутності відповідача у квартирі понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цією квартирою позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

З урахуванням викладеного та керуючись, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. 10, 58, 60 209 212 213 214 215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням - квартири АДРЕСА_3.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені, проголошені та вручені 21.11.2016 року. Повний текст рішення виготовлений 22.11.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів від дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя