АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Притула Н.Г.
№22-ц/796/8012/2016 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Качана В.Я., Шиманського В.Й.,

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» про визнання договору застави цінних паперів припиненим,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому

просила визнати припиненим Договір застави майнових прав вимоги № б/н від 21 серпня 2008 року, укладеного між нею та ВАТ «Банк Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення № 8 філії «Центральне регіональне відділення», ВАТ Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_3, що діяла на підставі Довіреності від 02 липня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободяном В.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 2501 та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилалася на те, що Договір застави цінних паперів від 21.08.2008 року є припиненим на тій підставі, що з 01.05.2010 року заборонено проведення будь-яких операцій у системі реєстру власників іменних цінних паперів, у том числі у разі звернення стягнення на предмет застави. А тому, оскільки закінчився строк обігу облігацій, який визначений проспектом емісії цінних паперів, у відповідності до ст..ст.28, 49 Закону України «Про заставу», статей 593, 598 ЦК України договір застави є припиненим.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що Проспект емісії облігацій ЗАТ «Дніпрожилбуд» (емітент облігацій), зареєстрований Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 08.10.2007року та опублікований у щоденному офіційному друкованому виданні ДКЦПФР «Бюлетень. Цінні папери України» №229-230 (2159-2160) від 10.10.2007року.

Згідно п.3.10 Проспекту емісії облігацій ЗАТ «Дніпрожилбуд» визначено умови та дату закінчення обігу облігацій: обіг облігацій відбувається після реєстрації Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту Емітента про результати розміщення облігацій відповідної серії та видачі свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій відповідної серії по 30 квітня 2010 poку. Облігації обертаються вільно протягом терміну їх обігу відповідно до умов, закріплених в Проспекті емісії та чинного законодавства України. Право на отримання відповідної квартири, яке випливає з облігації, може бути реалізовано з моменту внесення змін до реєстру власників облігацій у строки, передбачені Проспектом емісії.

Крім того, згідно п.3.11 Проспекту емісії облігацій погашення облігацій здійснюється з 01.05.2010 р. та по 30.06.2010 р. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави.

Вважає, що з 01.05.2010 року Законом заборонено проведення будь - яких операцій у системі реєстру власників іменних цінних паперів, у тому числі у разі звернення стягнення на предмет застави - облігацію.

Представник відповідача ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що закінчення терміну обігу облігацій не є підставою для припинення Договору застави, оскільки не виконані зобов'язання за Кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що за Договором купівлі-продажу облігації №Б/04-65-2Г-78 від 31.07.2008 року ОСОБА_1 придбала одну іменну облігацію, вартістю 197 334,00 грн., емітент облігацій - ЗАТ «Дніпрожилбуд».

14.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є відповідач, та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №392-08-И, за умовами якого Банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 88 000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 8,0% річних строком до 11.08.2028 року для придбання іменної цільової облігації вартістю 471 897,26 грн. на підставі договору купівлі-продажу облігації №Б/04-65-2Г-78 від 31.07.2008 року. Товар, який отримує Покупець при погашенні Облігації - однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Місцезнаходження предмету застави у відповідності до умов договору - у зберігача цінних паперів Філія «Центральне РУ «ВАТ Банк «Фінанси та Кредит».

Сторони домовились і визначили в п.13 Договору, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Заставодавцем своїх зобов'язань за Кредитним договором.

Проспектом емісії облігацій ЗАТ «Дніпрожилбуд» передбачено, що обіг облігацій відбувається після реєстрації Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту Емітента про результати розміщення облігацій відповідної серії та видачі свідоцтва про реєстрацію випуску облігацій відповідної серії по 30 квітня 2010 року. Облігації обертаються вільно протягом терміну їх обігу відповідно до умов, закріплених в даному Проспекті емісії, та чинного законодавства України. Право власності на облігації покупець облігацій набуває з моменту внесення змін до реєстру власників облігацій. Підтвердженням права власності на облігації є сертифікат, що видається реєстратором (п.3.10.1).

18.08.2008 року ОСОБА_1 був виданий сертифікат облігацій на одну облігацію серії L номер облігації 5 ЗАТ «Дніпрожилбуд».

Погашення облігацій у відповідності з п.3.11.1 Проспекту емісії передбачено в період з 01 травня 2010 року по 30 червня 2010 року.

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом про звернення стягнення на заставлені майнові права вимоги та облігації. Ухвалою суду від 11.06.2015 року відкрито провадження за вказаним позовом.

Згідно ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За правилами ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про заставу», застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із ч. 3 ст. 3 Закону України «Про заставу», застава має похідний характер від забезпеченого зобов'язання.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Отже, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до п. 13 договору застави цінних паперів, цей договір діє до повного виконання Заставодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором. Термін дії зобов'язання по кредитному договору визначено до 11.08.2028року.

За таких підстав, суд першої інстанції, відмовляючи в позові, обґрунтовано виходив із того, що застава не може бути припинена раніше, ніж буде виконане основне зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Оскільки позивачем не виконане основне зобов'язання, не повернутий борг за кредитним договором, законних підстав для висновку про припинення застави немає.

Під час встановлення зазначених фактів судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Аналізуючи вище перелічені правові норми та рекомендації Верховного суду України в розрізі наданих суду матеріалів, апеляційна інстанція вважає, що перше, що повинен був довести суду позивач, це наявність у нього прав, свобод чи інтересів, які були порушені, невизнані чи оспорені відповідачем.

Проте, з огляду на наявні в справі матеріали, позивач не заперечувала, що не виконує свої зобов'язання за кредитним договором.

Таким чином, в судовому засіданні не доведено факту наявності порушення права та законних інтересів позивача, не доведено факту протиправної поведінки відповідача, та причинний зв'язок з можливим порушенням прав та законних інтересів позивача, про що зазначено вище.

Тобто, позивач не довела тих обставин на які посилалися як на підставу позовних вимог, не надала докази в обґрунтування своїх вимог, не спростувала тих обставин, на які посилався представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень, що є їх обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 3.11.5 Проспекту емісії облігацій ЗАТ «Дніпрожилбуд» у разі несвоєчасного подання облігацій для погашення власнику відшкодовується вартість облігацій за номіналом протягом 6 місяців з дати останнього для погашення облігацій.

Отже, позовні вимоги не можуть бути задоволенні також із цих підстав.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді