УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2013 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно суму заборгованості за кредитним договором № 234-08МК у сумі 2 315 501,19 грн.

Позов мотивовано тим, що 26 квітня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № НОМЕР_1, згідно з умовами якого банк зобов'язується надати останній кредитні кошти у розмірі 344120 швейцарських франків строком до 26 квітня 2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 26 квітня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки №248-08 ПМК.

Між ПАТ «УкрСиббанк» та AT «Дельта Банк», 08 грудня 2011 року, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, AT «УккрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк», як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «Укрсиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість AT «Укрсиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконувала належним чином, порушила умови повернення платежів, станом на 03 січня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 2 315 501,19 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 квітня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 234-08МК відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 344120 швейцарських франків з терміном з 27 квітня 2006 року по 26 квітня 2013 року, процентна ставка була встановлена в розмірі 8,99%.

В забезпечення виконання даного кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 248-08МК від 26 квітня 2006 року. Згідно п.1.1 даного договору поруки остання зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникають з кредитного договору № 234-08МК від 26 квітня 2006 року.

Згідно п.1 додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26 квітня 2006 року (щодо зміни схеми погашення кредиту) укладеної 06 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовувати як номер договору, зазначений при його укладені, а саме № 0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 1.

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року, було укладено договір купівлі-продажу вимоги за кредитами ( а.с.177-195).

Відповідно до положень даного договору ПАТ «Дельта Банк» має право вимагати стягнення заборгованості лише за договорами, які зазначено в додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року.

Згідно витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року від ПАТ «УкрСиббанк» здійснено відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 1, де зазначена дата укладення - 06 лютого 2009 року на суму 233539,50 в валюті кредитування ( а.с.196).

ПАТ «Дельта Банк» було отримано право вимоги за кредитним договором від 06 лютого 2009 року № 1 на суму 233539,50 (а.с.196), у своїй позовній заяві позивач фактично просить стягнути грошові кошти за кредитним договором № 234-08МК від 26 квітня 2006 року на суму 344120 швейцарських франків (а.с.2-4).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що оскільки між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами і в додатку № 1 переліку прав вимоги за кредитами кредитного договору № 234-08МК не значиться, та враховуючи, що АТ «Дельта Банк» не надав доказів переходу до нього прав вимоги за кредитним договором № 234-08МК, тому суд дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача грошових коштів.

При цьому апеляційним судом обґрунтовано відхилено доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір № 1 від 06 лютого 2009 року та кредитний договір № 234-08МК від 26 квітня 2006 року є одним договором, оскільки договори поруки для забезпечення даних договорів мають різні номери та дату укладання.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2013 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
І.М. Фаловська