АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/699/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2859/16Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Лобова О.О.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, треті особи: Червонознамянська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, придбання майна внаслідок спільної праці і ведення спільного господарства, визнання його спільною сумісною власністю, права власності на 1/2 частину домогосподарства, визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив встановити факт його спільного проживання однією сімєю зі ОСОБА_2 з березня 1997 року по 31 грудня 2014 року.

Окрім того просив встановити факт придбання домогосподарства №75 по вул. Першотравневій в с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області згідно Договору купівлі-продажу від 12 січня 2000 року та створення (побудову) житлового будинку за тією ж адресою, внаслідок спільної праці та ведення спільного господарства зі ОСОБА_2 та визнати вказане домоволодіння обєктом їх спільної сумісної власності.

Просив визнати договір дарування домогосподарства № 75 по вул. Першотравневій в с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області від 15.04.2016 року посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу недійсним, скасувати державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер:29333261 від 20.04.2016 року на домогосподарство.

Просив визнати за ним та ОСОБА_2 право власності на ? ідеальну частину кожному спільного майна, що складається з житлового будинку літ. «В», погріба під частиною будинку літ. «вп», мансарди житлової літ. «Вмнс», прибудови до літньої кухні літ. «а», прибудови літ. «в-вг», літньої кухні літ. «А», сараю літ. «Д», вимощення «І», ями вигрібної «П», колодязя питного літ. «к», водопроводу «кІ», колодязя питного «к2», воріт «№1», огорожі «№2» загальною вартістю 691233 грн. та визнати за ним право власності на ? частину спільного майна.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 13 березня 1992 року він зареєстрував шлюб зі ОСОБА_2, який було розірвано рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука, запис у відділі ЗАГС проведено 27 листопада 1996 року.

З березня 1997 року вони стали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, спочатку в місті Кременчуці, а потім в с. Вільна Терешківка.

12 січня 2000 року було укладено договір купівлі-продажу домогосподарства №75 по вул. Першотравневій в с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області, яке складалося з житлового будинку, огорожі, колодязю та земельної ділянки площею 0, 24 га яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,10 га та для ведення підсобного господарства - 0,14 га

Рішенням Червонознам'янської сільської ради №2 від 24 лютого 2000 року було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку із господарськими приміщеннями та спорудами, на підставі якого виконано проект забудови та надано дозвіл № 118 від 14 квітня 2000 року на проведення будівельних робіт. Будівництво було закінчено в 2003 році, але певна частина будівельно-ремонтних робіт проводилася до 2009 року, в експлуатацію будинок введено в 2015 році.

Вказував, що 31 грудня 2014 року ним було припинено сімейні відносини з ОСОБА_2

Вважає, що, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу від 12 січня 2000 року та на час створення нового майна - житлового будинку вони з ОСОБА_2 проживали однією сім'єю та мали сумісний сімейний бюджет, то зазначене майно є об'єктами їх спільної сумісної власності.

З цих самих підстав вважає незаконним укладення ОСОБА_2 договору дарування домогосподарства їх спільному сину - ОСОБА_5

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 13 березня 1992 року. Мають сина ОСОБА_5

У 1996 році сторони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. 27 листопада 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Автозаводського райвиконкому м. Кременчука було зареєстровано розірвання шлюбу, актовий запис № 1010, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

З 2000 року сторони: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно технічного паспорту виготовленого 22 жовтня 1998 року БТІ, складався з житлового будинку, 1945 року забудови площею 48, 2 кв.м, огорожі та криниці та належав ОСОБА_8, матері ОСОБА_6.

Ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідки та не заперечували сторони.

28 березня 2001 року ОСОБА_2 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12 січня 2000 року ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_6 купила житловий будинок, розмір жилої площі якого становить 18,9 кв.м, огорожу, колодязь, що знаходяться за адресою вул. Першотравнева, 75 в с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області та земельну ділянку площею 0, 24 га, яка передбачена для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,10 га та для ведення підсобного господарства - 0, 14 га, на якій розташовані житловий будинок і будівлі.

Рішенням Червонознам'янської сільської ради № 02 від 24 лютого 2000 року ОСОБА_6 виділена земельна ділянка площею 0,24 га для будівництва житлового будинку та надано дозвіл № 118 від 14 квітня 2000 року на проведення будівництва житлового будинку за індивідуальним проектом та виготовлено проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та висновку експертного дослідження №4/8-16 від 26 квітня 2016 року, роком забудови вказаного житлового будинку і господарчих будівель є 2003 рік.

11 грудня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 23, номер запису про право власності 13848943 зареєстровано право власності на вказаний будинок за ОСОБА_6.

Відповідно до договору дарування від 15 квітня 2016 року ОСОБА_6 подарувала домогосподарство №75 по вул. Першотравневій в с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів його участі у створенні спірного майна, а положення КпШС України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, не передбачав можливості визнання факту спільного проживання осіб без реєстрації шлюбу як підстави для визнання набутого майна спільною сумісною власністю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Сторонами визнано та встановлено судом, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в період з 2000 року по 31 грудня 2014 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_2, встановлення факту потрібно для визначення правового статусу домоволодіння, а отже спірні правовідносини виникли одночасно із створенням спірного майна.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Враховуючи, що технічною документацією домогосподарства №75 по вул. Першотравневій в с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області встановлено, що будівництво будинку завершилось у 2003 році, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню КпШС України, який був чинний на момент створення спірного майна.

КпШС України не передбачає можливості визнання факту спільного проживання осіб без реєстрації шлюбу та не встановлює презумпції спільності набутого за час такого проживання майна.

В правовому висновку висловленому у справі № 6-211цс14 від 11.03.2015 р. Верховний суд України зазначає, що сам факт спільного проживання сторін у справі не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. Частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожного зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним із подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання майна вкладені, крім спільних коштів, кошти, що належали одній зі сторін, то частка в цьому майні, відповідно до розміру внеску, є її власністю та тільки в разі встановлення цих фактів та обставин положення частини першої статті 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України, частини першої статті 17 Закону України від 7 лютого 1991 року № 697-XII "Про власність" вважається правильно застосованим із дотриманням рекомендацій, які містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" та від 22 грудня 1995 року № 29 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності".

Відтак, доведенню позивачем підлягає факт придбання спірного майна спільною працею сторін та за їх спільні кошти, або кошти набуті ними до шлюбу.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надав достатніх доказів його участі у створенні та придбанні домогосподарства №75 по вул. Першотравневій в с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області.

Докази, надані позивачем, вказують лише на його спільне проживання з відповідачкою.

Докази понесення витрат на покращення спірного будинку, понесені після його створення, не можуть бути взяті до уваги судом.

Враховуючи, що позивачем не доведено факту створення спірного майна за рахунок спільної з відповідачкою праці або спільних коштів, то відсутні підстави для задоволення інших позовних вимог ОСОБА_2

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не наведено.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_9

--//-- ОСОБА_10

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1