Провадження номер 2/741/371/16
Єдиний унікальний номер 741/812/16
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 березня 2016 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 у с. Козари Носівського району керував гужовою повозкою, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив зіткнення з автомобілем позивача «КІА». У результаті зіткнення автомобілю «КІА» було завдано технічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку була визначена оцінювачем ФОП ОСОБА_5 та становить 37194 грн. 33 коп. Вартість проведення оцінки матеріального збитку становить 1000 грн. Постановою Носівського районного суду від 08 квітня 2016 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. Тому ОСОБА_3 просив судовим рішенням стягнути з ОСОБА_4 матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП, у сумі 37194, 33 грн., витрати, понесені на проведення оцінки матеріального збитку, у сумі 1000 грн., понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що 29.03.2016 р. ОСОБА_4, керуючи гужовою повозкою, здійснив зіткнення з його автомобілем «КІА». Автомобіль отримав технічні пошкодження, які оцінені в 37194,33 грн., вартість послуг оцінювача становить 1000 грн. Його автомобіль був застрахований, але договором страхування транспортного засобу не передбачена виплата страхового відшкодування, адже зіткнення автомобіля з гужовою повозкою не є страховим випадком за договором. Тому страхова компанія не відшкодувала йому матеріальні збитки. Позивач просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просив їх задовольнити та пояснив, що матеріальні збитки, завдані ОСОБА_6 пошкодженням автомобіля, було оцінено сертифікованим суб'єктом оціночної діяльності. Відповідач був належним чином запрошений для участі в огляді автомобіля «Кіа», сповіщений про час та місце проведення огляду, що підтверджує копія телеграми, яка вручена 06.04.16 ОСОБА_4 особисто.

Відповідач ОСОБА_4 з'явився тільки в судове засідання, яке відбулося 22 червня 2016 року. У цьому судовому засіданні він позов ОСОБА_3 визнав частково та пояснив, що унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29 березня 2016 р. у с. Козари Носівського району гужовою повозкою під його керуванням було дійсно пошкоджено автомобіль позивача «КІА». Він винний у ДТП. Однак сума збитків, яку просить стягнути з нього позивач є перебільшеною. Відповідач уважає, що він завдав шкоди на значно меншу суму. Відповідач пояснив, що не отримував запрошення для проведення огляду автомобіля ОСОБА_3, не знав про місце та час його проведення.

У решту судових засідань відповідач не з'явився, не надав жодних доказів на підтвердження своїх пояснень щодо суми завданого збитку, не просив призначити повторну оцінку вартості матеріального збитку, завданого позивачеві або судову експертизу.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_7 дала показання, що вона працювала поштаркою на поштовому відділенні с. Козари Носівського району. Свідок підтвердила, що телеграма на ім'я ОСОБА_4 була вручена йому особисто 06.04.2016 р., відповідач підтвердив її отримання своїм особистим підписом.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 дала показання, що вона вже досить тривалий час є працівником поштового відділення с. Козари Носівського району. Свідок дала показання, що ОСОБА_4 особисто підписався в отриманні телеграми на його ім'я у квітні 2016 року, про що є запис у відповідному журналі.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 19 квітня 2016 року (а. с. 8). У ній зазначено, що 26 березня 2016 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 у с. Козари Носівського району, керував гужовою повозкою, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив зіткнення з автомобілем «КІА». Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «КІА» отримав механічні пошкодження. ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, учинив адміністративні правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

У п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, судам слід мати на увазі, що для цілей обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності володільців транспортних засобів у пункті 1.5 статті 1Закону № 1961-IV наведено визначення транспортних засобів. У зв'язку із цим якщо шкоди завдано з вини особи, діяльність якої пов'язана з використанням іншого транспортного засобу (наприклад, гужової повозки, велосипеда) або механізму, що не належить до транспортних засобів (сільськогосподарські збиральні машини, косарки тощо), цивільно-правова відповідальність якої не підлягає обов'язковому страхуванню, шкода відшкодовується за загальними правилами, визначеними ЦК.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У судовому засіданні встановлено, що право власності на автомобіль «Kia Cerato», реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстровано за ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 6).

Постановою Носівського районного суду від 08 квітня 2016 року встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 завдано матеріального збитку.

Згідно з копією висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №160/4-16 від 18.04.2016 р., наданого сертифікованим суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5, вартість матеріального збитку автомобіля «Кіа Сеrato», реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 37194,33 грн. (а. с. 8-17).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 на користь ФОП ОСОБА_5 сплачено 1000 грн. за проведення оцінки матеріального збитку, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №160/4-16 від 11 квітня 2016 р. (а. с. 18).

Отже, ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що ОСОБА_4 повинен відшкодувати ОСОБА_6 матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП, у розмірі 37194,33 грн. та витрати, понесені на проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач жодним доказом не довів обґрунтованість своїх тверджень щодо завищеного розміру матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, не просив про проведення повторної оцінки розміру матеріального збитку, про призначення експертизи для визначення суми збитків. Тому суд уважає їх безпідставними. Окрім того, суд бере до уваги той факт, що відповідача було належним чином сповіщено про час та місце проведення огляду автомобіля позивача, що підтверджується копією телеграми з його підписом та показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Однак, ним було проігноровано запрошення бути присутнім при огляді автомобіля позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

А, отже, суд робить висновок, що з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Вимога позивача про стягнення з ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн. суд уважає необґрунтованою, адже вона не підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами.

Установивши обставини справи та відповідні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 88, ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, 37194 (тридцять сім тисяч сто дев'яносто чотири) гривні 33 копійки на відшкодування матеріальних збитків, завданих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, 1000 (одну тисячу) гривень на відшкодування витрат на проведення оцінки матеріального збитку.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в розмірі 2500 (двох тисяч п'ятисот) гривень

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий