АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Прокопчук Н.О., Усика Г.І.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року Банк звернувся із позовом до відповідача, на обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 лютого 2015 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 16677,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка не виконує зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 13436,43 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких : 9431,49 грн. заборгованості за кредитом, 491,65 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1509,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 2004,29 грн. штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди та 1378,00 грн. судових витрат. (а.с.1-36)

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення. (а.с.58-59)

В апеляційній скарзі позивач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Банку. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що суд не з'ясував обставин та доказів якими обґрунтований заявлений позов і дійшов помилкового висновку про відмову в позові. (а.с.61-63)

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Олейнік Н.О. підтримала скаргу і просила її задовольнити.

ОСОБА_1 до суду не прибула, про час та місце розгляду справи була сповіщена за місцем реєстрації проживання та шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» від 17 листопада 2016 року № 216(5836), тобто належним чином про що у справі є докази. (а.с.87-89, 92)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 12 липня 2010 року ОСОБА_1 заповнила анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якої отримала платіжну кредитну картку «Універсальна», про отримання останньої свідчить особистий підпис ОСОБА_1 (а.с.4)

Вказана анкета-заява містить текст за змістом якого особа, що її заповнює дає згоду, що вказана анкета-заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір надання банківських послуг.

25 лютого 2015 року між Банком і ОСОБА_1 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і Правил надання продукта кредитних карт. (а.с.5)

Метою цього Договору сторони визначили створення сприятливих умов для виконання ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором №SAMDN50OTC003636986 від 15 серпня 2010 року.

За пунктом 1 цього Договору, сторони дійшли згоди зменшити розмір заборгованості, яка виникла з дати надання ОСОБА_1 кредиту, а саме: проценти на 980.21 грн., комісію на 341.49 грн., штраф на 881.59 грн. та визначили наявну заборгованість за кредитом в сумі 18027.76 грн., яка мала б бути погашеною боржником до 29 лютого 2016 року.

За пунктом 1.2 Договору ОСОБА_1 зобов'язувалась з метою виконання зобов'язань за цим Договором, на день його підписання мати залишок в розмірі 1350 грн.

За пунктом 2 цього Договору, сторони погоди приєднання позичальника до Умов і Правил надання продукту кредитних карт, за яким Банк надав позичальнику 16677.76 грн. до 29.02.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі, а позичальник зобов'язувалась щомісячно повертати 1467.29 грн. на погашення боргу до вищевказаної дати.

За пунктом 2.11 цього Договору, позичальник погодилась з Умовами і Правилами та своїм підписом підтвердила факт надання повної інформації про умови кредитування Банку та погодилась, що підписана Генеральна угода разом із Умовами і Правилами, Тарифами складає кредитний Договір. (а.с.5-29)

Доказів припинення дії Договору внаслідок його закінчення відповідач ОСОБА_1 не надала.

За витягом з особового рахунку за період з 25 лютого 2015 року до 21 лютого 2016 року відповідачка ОСОБА_1 за отриманою нею кредитною картою неодноразово отримувала від Банку кредитні кошти та частково погашала заборгованість, коли із 01 жовтня 2015 року і до часу розгляду справи судом перестала погашати кредит та мала не погашену заборгованість. (а.с.3)

Право Банку надати кредит на визначених сторонами умовах підтверджується наданими до суду доказами, зокрема: ліцензією, свідоцтвом про реєстрацію та Статутом. (а.с.31-34)

Цих обставин отримання кредитної картки, грошей на вищевказаних Умовах і у вищевказаному розмірі, наявність непогашеної заборгованості перед Банком відповідач ОСОБА_1 не спростувала.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність доказів укладення між сторонами кредитного Договору із посиланням на правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15.

Відповідачка не виконала зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість.

Обов'язок боржника сплатити 13436,43 грн. заборгованості за кредитним договором за період з 25 лютого 2015 року до 21 лютого 2016 року, з яких: 9431,49 грн. заборгованості за кредитом, 491,65 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1509,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 2004,29 грн. штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, розрахунки такої заборгованості наведені позивачем, право кредитора вимагати повернення кредитних коштів передбачені і відповідають змісту Генеральної угоди, Умов надання кредиту. Саме на таких умовах Банк і ОСОБА_1 уклали Договір карткового кредиту від 25 лютого 2015 року. (а.с.5-29)

При цьому, наведені Банком розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення відповідачкою умов договору і часткове погашення нею заборгованості.

За витягом з особового рахунку 01 жовтня 2015 року відповідачка востаннє погашала заборгованість чим вчинила дію, що свідчить про визнання нею боргу, із зазначеним позовом Банк звернувся 22 березня 2016 року, тому з огляду на положення ст. 264 ЦК України відсутні підстави застосування наслідків спливу трьохрічного строку позовної давності як підставу відмови у задоволенні позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути із відповідачки на користь позивача сплачені останнім 1378,00 грн. судового збору за розгляд справи районним судом та 1515.80 грн. за розгляд справи апеляційним судом, сплата якого підтверджується платіжним дорученням від 02.03.2016 року № ВОJ62В10Е5 та від 25.08.2016 року № PROM5BFY04. (а.с.35, 64)

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити .

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року - скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», код ЄДРПОУ -14360570 задовольнити і стягнути на його користь із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1:

- 13436 (тринадцять тисяч чотириста тридцять шість) грн.. 43 коп. заборгованості за кредитним договором за період з 25 лютого 2015 року до 21 лютого 2016року, з яких : 9431(дев'ять тисяч чотириста тридцять одна) грн.. 49 коп. заборгованості за кредитом, 491(чотириста дев'яносто одна) грн.. 65 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1509(одна тисяча п'ятсот дев'ять) грн.. заборгованості по комісії за користування кредитом, 2004(дві тисячі чотири) грн. 29 коп. штрафу;

- 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору за розгляд справи районним судом та 1515(одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн.80 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Н.О.Прокопчук

Г.І.Усик

Справа № 22-ц/796/12998/2016

Унікальний номер 755/4998/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Астахова О.О.

Доповідач Левенець Б.Б.