Ухвала

іменем україни

23 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» про розірвання договору оренди землі, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 06 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки площею 4,79 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 24 вересня 2008 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» (далі - ТОВ «Агрофірма «Агротіс»), та договір оренди земельної ділянки площею 5,3955 га, кадастровий номер НОМЕР_2, укладений 24 вересня 2008 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма «Агротіс», та зобов'язати відповідача повернути йому вказані земельні ділянки.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що вказані земельні ділянки перейшли у його власність у порядку спадкування у 2013 році. На початку 2015 року позивач дізнався, що відповідач не здійснює господарську діяльність на території Веселогірської сільської ради Олександрівського району та не використовує отриману в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані земельні ділянки без відповідних на те правових підстав використовуються іншим сільськогосподарським підприємством - ТОВ «Олександрівка-Агро» на підставі укладеного з відповідачем договору про виконання комплексу сільськогосподарських робіт та без погодження з ним, що є порушенням вимог чинного законодавства. Позивач вважає, що дії відповідача щодо припинення використання орендованих земельних ділянок та фактична передача їх іншій юридичній особі є грубим порушенням умов договору оренди землі та вимог Закону України «Про оренду землі», ЦК України та ЗК України.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 09 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 06 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 335 ЦПК України касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 61, 212 ЦПК України, а також, встановивши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості вказаних позовних вимог.

На обґрунтування такого висновку суд зазначив, що відповідно до змісту укладених між ТОВ «Агрофірма «Агротіс» та ТОВ «Олександрівка-Агро» договорів, останнє зобов'язалося виконати комплекс сільськогосподарських робіт для замовника ТОВ «Агрофірма «Агротіс», при цьому продукція, яка буде вироблена виконавцем, належатиме замовнику на праві приватної власності і саме про такий результат виконання договорів свідчать акти здавання-приймання виконаних робіт.

Таким чином суд правильно вважав, що вказані договори не свідчать про передачу орендованої земельної ділянки в користування третім особам, крім того, установлено, що земельні ділянки використовуються за призначенням.

Разом із тим на підставі наявних у спарві доказів суд установив, що саме відповідач сплачує орендну плату позивачу відповідно до вимог договору оренди.

За таких обставин та відповідно до положень ст. ст. 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для розірвання вищевказаних договорів оренди землі.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив і повному обсязі доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі позивача доводи про наявність у відповідача перед ним заборгованості зі сплати орендної плати на правильність висновків судів не впливають, адже із цих підстав позов не заявлявся, а наведені позивачем підстави позову не знайшли свого підтвердження під час перевірки матеріалів справи.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 -відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

А.В.Маляренко