АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 454/1053/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/789/1388/16 Доповідач - Фащевська Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою фермерського господарства "Бурка В.В." на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 8 квітня 2016 року по справі за позовом фермерського господарства "Бурка В.В." до Апеляційного суду Львівської області та Держави україни в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Представник фермерського господарства "Бурка В.В." Бурка В.В. звернувся в суд з позовом до апеляційного суду Львівської області та Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Ухвалою Сокальського районного суду від 8 квітня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом фермерського господарства "Бурка В.В." до Апеляційного суду Львівської області про стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду представник фермерського господарства "Бурка В.В." Бурка В.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання сторони не з'явились. Враховуючи те, що в справі є дані про належне оповіщення сторін, колегія вважає за можливе слухати справу у їх відсутність у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір в частині вимог щодо Апеляційного суду Львівської області не носить цивільно-правового характеру, що виключає можливість вирішення у порядку ЦПК України, а тому у відповідності до ст. 122 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження в цій частині вимог.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону, ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у встановленому цим Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі, суд перевіряє, чи поширюється на спірні правовідносини юрисдикція судів по розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, матеріальна і моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.

У відповідності до ч. 5 ст. 1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення у цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Застосування цього законодавчого положення можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, їх посадових осіб (ст. 56 Конституції України), а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Правосуддя в Україні регулюється конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів", судам роз'яснено, що у розумінні положень ч. 1 ст. 2, п.п. 1, 7 і 9 ст. 3, ст. 17, ч. 3 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктом владних повноважень, які здійснюють управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Законом встановлений інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя, а також механізм реагування на порушення суддями вимог процесуального закону при здійсненні правосуддя, а саме: оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, та застосування до судді у встановлених законом випадках у позасудовому порядку заходів дисциплінарного впливу.

Отже, зазначеними вище положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, визначеному процесуальними законами, а не шляхом оскарження їхніх дій (чи відшкодування матеріальної та моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

Крім того, судом встановлено, що позов подано юридичною особою - фермерським господарством "Бурка В.В." до юридичної особи - апеляційного суду Львівської області, що підлягає розгляду за правилами іншого судочинства відповідно до норм ГПК.

Враховуючи наведене, суд у відповідності до вимог закону відмовив у відкриття провадження по справі за таким позовом.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, доводи апелянта не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, залишивши ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фермерського господарства "Бурка В.В." відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду від 8 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Н.Є. Фащевська

Судді : М.В. Ходоровський

Н.Б. Щавурська