Справа № 372/1488/16-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/5273/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 4 07.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Іванової І.В., Гуля В.В.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 серпня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

у червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно: об'єкт незавершеного будівництва, що розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з кадастровим номером НОМЕР_1 та шляхом накладення заборони фізичним та юридичним особам вчиняти дії щодо зміни/переобладнання об'єкту незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 серпня 2016 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що існує імовірність того, що відповідачами може бути відчужене спірне майно третім особам та дана обставина може призвести до ускладнення виконання рішення суду або унеможливить його виконання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Залишаючи заяву без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що що заявником, не надано достатніх доказів, які свідчать про те, що невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, так як обставини, на які посилається заявник (позивач) не можуть бути достатніми для забезпечення позову.

Такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

За правилами ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії. При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен встановити чи дійсно є необхідність у застосуванні відповідних заходів.

Відмовляючи у вжитті заходів забезпечення позову через відсутність достатніх підстав для забезпечення позову, суд не звернув уваги, що спірне майно, на яке було визнано право власності, було відчужене на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області від 04 лютого 2016 року, яка не набрала законної сили і в подальшому була скасована ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31 травня 2016 року (а.с.36-39), що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.42-43).

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином не перевірив чи існує реальна загроза відчуження спірного майна, чи є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на нерухоме майно, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення заявлених позовних вимог.

Крім того, станом на момент подачі апеляційної скарги позивачем було виявлено, що на сайті безкоштовних оголошень розміщено оголошення про продаж спірної земельної ділянки, що підтверджується зробленою роздруківкою із сайту (а.с. 44), тому судова колегія вважає, що суд першої інстанції мав можливість перевірити вищезазначене та повно і всебічно з'ясувати всі обставини справи.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з передачею питання забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 серпня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Таргоній Д.О.

Судді: Іванова І.В.

Гуль В.В.