Справа № 459/3126/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Кріль М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді Львівської області подання головного державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України,

В С Т А Н О В И В:

11.11.2016 року головний державний виконавець звернувся в суд з даним поданням. В поданні послалася на те, що на виконанні у Червоноградському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі Червоноградський міський відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області) перебуває виконавче провадження №52437069 щодо виконання постанови № 3149/20918/15, виданої 22.01.2016 року Львівською митницею ДФС, та виконавчий напис №4961 від 14.09.2015 року виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 1 167 852,39 грн. з гр. ОСОБА_3 на користь «ПриватБанк». 22.07.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої скеровано сторонам для відома та виконання. Так як протягом усього часу перебування виконавчого провадження на виконанні, виконавчий напис та постанова не виконані, при цьому державним виконавцем вжито всіх передбачених законодавством заходів примусового виконання, вважає, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання виконавчого напису та постанови. Тому просить тимчасово обмежити останнього у виїзді за межі України до виконання ним обовязків, покладених рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, подала в суд клопотання про розгляд подання у її відсутності, подання просить задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали подання суд прийшов до слідуючого.

Постановою Державної митної служби України у справі про порушення митних правил від 22.01.2016 року громадянина ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень.

Виконавчим написом від 14.09.2015 року виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів у сумі 1 167 852, 39 грн. з гр. ОСОБА_3 за кредитним договором № CGR0AE00000723 від 29.08.2008 року на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк».

22.07.2016 року та 19.09.2016 року державним виконавцем відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з приводу виконання вищезазначеної постанови та виконавчого напису, копію яких скеровано сторонам для відома.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем були винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.08.2016 року та 19.09.2016 року, а також, винесено постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 30.09.2016 року.

17.08.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

В обґрунтування свого подання головний державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України".

На думку головного державного виконавця доказами ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього постановою та виконавчим написом, а також обов'язків, які зазначені для боржника є:

- постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2016 року та 19.09.2016 року;

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.08.2016 року та 19.09.2016 року;

- постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 30.09.2016 року;

- постанова про розшук майна боржника від17.08.2016 року;

- акт державного виконавця від 18.08.2016 року та 25.10.2016 року про те, що за адресою проживання боржника доступу до помешкання не було, оскільки дверей ніхто не відчинив;

- повідомлення відділу Держгеокадастру у м. Червонограді Львівської області від 31.05.2016 року про те, що ОСОБА_3 як власник чи користувач земельних ділянок на території Червоноградської міської ради не зареєстрований;

- відповідь Територіального сервісного центру 4646 у Львівській області від 26.05.2016 року, згідно якої за гр. ОСОБА_3 зареєстрований автомобіль марки MERCEDES-BENZ 110D, державний номер НОМЕР_1;

- відповідь Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, згідно якої за ОСОБА_3 відсутня інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки боржника, а саме: утримуватися від дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, головний державний виконавець Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього постановою Львівської митниці ДФС та виконавчим написом,а також обовязків, які визначені для боржника ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання постанови та виконавчого напису, що він не з'являвся на виклики державного виконавця.Додані до подання документи, зокрема, відповіді та повідомлення органів реєстрації, про таке не свідчать.

Таким чином, головним державним виконавцем не надано суду доказів, з яких би вбачалося ухилення боржника від виконання виконавчих документів, а саме невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього постановою та виконавчим написом обов'язків, зважаючи і на те, що у матеріалах справи відсутні докази обізнаності останнього про таке виконавче провадження.

Разом з цим, на думку суду, під «ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника постановою та виконавчим написом» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд наголошує, що саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права особи у виконавчому провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до остаточного висновку, що в задоволенні подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. Д. Кріль