Справа № 357/7413/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору б/н від 02.06.2009 р. відповідачка ОСОБА_1 отримала від нього кредит в розмірі 1 600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення вимог закону та договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов»язань , внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 12 799,32 грн, з яких : 797,67 грн заборгованість за кредитом ; 8115,97 грн заборгованість за відсотками ; 2800,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 500 грн штраф фіксована частина ; 585,68 грн штраф процентна складова. Позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору від 02.06.2009 р. в сумі 12 799,32 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, направила до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, також направила до суду письмові заперечення відносно позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.06.2008 р. між ПАТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 1600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, до 30.01.2013 р, та підтвердила згоду на те, що підписана заява та умови і правила надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписами сторін.

Згідно п.3.3 Умов і правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.п. 6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п.п. 6.6 Умов надання банківських послуг- у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Відповідно до п.п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову.

Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала умов договору.

Згідно розрахунку, поданого ПАТ КБ « Приватбанк», за відповідачкою ОСОБА_1 станом на 30.04.2016 р. рахується заборгованість перед банком по кредитному договору від 02.06.2009 р. в сумі 12 799,32 грн, з яких : 797,67 грн заборгованість за кредитом ; 8115,97 грн заборгованість за відсотками ; 2800,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 500 грн штраф фіксована частина ; 585,68 грн штраф процентна складова.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися

Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1/ припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ;

2/ зміна умов зобов»язання;

3/ сплата неустойки;

4/ відшкодування збитків та моральної шкоди.

В поданій до суду заяві відповідачка ОСОБА_1 заявила про порушення позивачем ПАТ КБ « Приватбанк» передбачених законом строків позовної давності, просила відмовити у позові з цих підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст257 ЦК України).

До окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені).

Відповідно до ст..253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

За загальними правилами перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання(частини 1 та 5 статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначеного періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Пунктом 2 розділу 1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом(кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності(повернення).

Відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. розділу 11 Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки(місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле МОNТН).

Як вже зазначено в рішенні вище, кінцевий термін виконання кредитного зобов»язання відповідає строку дії картки, тобто до 30.01.2013 р.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права у травні 2016 року.

Отже, суд прийшов до висновку, що позивачем було пропущено трирічний строк позовної давності для захисту свого порушеного права, а тому у позові слід відмовити на підставі ч.4 ст.267 ЦК України в зв»язку із спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, ст. 258, ст. 261, ст.264, ст. 266, ст. 267, ст. 509, ст. 525, 526, ст. 610, ст. 611, ст. 1054 ЦК України, ст..ст.10,11,60,61,209-218,292,293 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ПАТ КБ « ПриватБанк» в задоволенні позову.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Кошель