Справа № 524/7183/16-ц
Провадження № 2-з/524/66/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області заяву ПП «Транзит Сервіс» про вжиття заходів по забезпеченню позову, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла позовна заява ПАТ « Транзит-Сервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою судді від 29 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

Одночасно з позовною заявою надійшла заява позивача ПАТ « Транзит - Сервіс» про забезпечення позову.

Заявник просив суд: - накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 47., кв. 53, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Вказував, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява відповідає за змістом ч.2 ст.151 ЦПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, а відповідно ч. 3 ст. 151 цього Кодексу, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У ч.3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд вважає, що вжиття заходів у вигляді саме такого виду забезпечення позову є неспівмірним з заявленими позовними вимогами позивача ПАТ «Транзит -Сервіс» та враховує, що заявником також не надано доказів та відомостей про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Крім того, заявник не вказав докази належності квартири саме відповідачеві та чи згоден внести чи вніс заставу на рахунок суду для відшкодування збитків у звязку з арештом майна відповідача згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України. За таких обставин, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151,152, 153, 168, 208 210, 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити ПАТ «Транзит - Сервіс» у задоволенні заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж пяти діб з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: