АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського району м. Києва, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського району м. Києва, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання добросовісним набувачем та визнання втративши право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року первинну позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського району м. Києва, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, залишивши позовну заяву без розгляду, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому у суду не було законних підстав залишати позов без розгляду.

Апелянт та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представники заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Справа № 2604/8340/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14110/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегією суддів встановлено, що у квітні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського району м. Києва, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2012 року відкрито провадження по вказаній справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

Обґрунтовуючи судове рішення, яким закінчується провадження по справі, суд першої інстанції посилався на те, що двічі належним чином повідомлений позивач не з'явився сам та не направив до суду свого представника в судове засідання та від них не надходила заява про розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст.169 та п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналізуючи вказані положення цивільного процесуального законодавства, суд повинен постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду за наявності, одночасно, наступних умов: позивач повторно послідовно не з'явився в судове засідання; при цьому позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце вказаних засідань; від позивача не надійшло клопотання про розгляд позовної заяви за його відсутності.

Так, вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції не повідомив належним чином позивача чи його представника, про розгляд справи а ні 10 червня 2016 року, а ні 19 липня 2016 року, коли позовна заява і була залишена без розгляду, у зв'язку із повторною неявкою позивача.

В матеріалах справи містяться повернені з поштової установи листи, які не були вручені позивачеві (том 3, а.с.203, 217).

Як вбачається з позовної заяви, позивач вказав адресу для листування: АДРЕСА_1, Юридична фірма «Захист».

Проте, судом направлялися повістки позивачеві з неповним зазначенням вказаної адреси, а саме: АДРЕСА_1, без посилання на Юридичну фірму «Захист».

В листах, які поверталися із потової установи, було вказано про причини невручення листів адресату, а саме «неповна адреса» та «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача».

Суд першої інстанції не взяв до уваги вказані повідомлення з поштової установи, про неповноту вказування адреси позивача, поверхнево вирішив питання, не врахував усіх наведених умов ,що призвело до помилкової залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку із тим, що позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.4 ч.2 ст. 307, ст.ст. 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді