АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2755/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Дунаєв С. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Корнієнко Н. В.
при секретаріНаконечній М. М.

представника позивача ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.05.2011 року ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3 і п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджуються п. 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого ОСОБА_7 станом на 30.11.2015 року, має заборгованість - 17993,38 грн., яка складається:

-5130,83 грн. - заборгованість за кредитом;

-9779,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1749,63 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

-500.00 грн. - штраф (фіксована частина);

-833,02 грн. - штраф (процентна складова).

Просив суд стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 17993,38 грн. та судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до висновку, що здійснення видаткової операції по картковому рахунку на ім'я відповідачки відбулося поза її волею та свідомістю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.05.2011 року ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджуються п. 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Станом на 30.11.2015 року в ОСОБА_7 виникла заборгованість в сумі 17993,38 грн.

Дана заборгованість виникла внаслідок того, що після закриття ОСОБА_7 31.03.2014 року картки за НОМЕР_1 07 квітня 2014 року через сервіс «Приват24» здійснено переказ кредитних коштів з карткового рахунку ОСОБА_7 в розмірі 4800 гривень на інший рахунок, у зв'язку з чим разом з комісією банку сума видаткової операції по картковому рахунку склала 4992 гривни. Після цієї дати ОСОБА_7 ніякі операції по банківському рахунку не проводила, кредитні кошти не повертала.

В силу вимог ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачалося надання позивачем відповідачеві кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку. При цьому доступ до кредитних коштів мав здійснюватись за допомогою платіжної картки.

Аналіз Умов і правил свідчить, що клієнту видається одна основна платіжна картка з певним терміном дії. Перевипуск такої картки здійснюється з підстав закінчення терміну її дії, втрати картки або підвищення класу такої картки. Момент вручення клієнту перевипущеної платіжної картки засвідчується фотофіксацією події.

Отже отримання відповідачкою нових карток, пов'язане із неможливістю використання нею попередніх, що узгоджується із наданими відповідачкою поясненнями, що вона замовляла нові картки через використання коштів на її картках іншими особами без її волі, зокрема її сином.

Встановлено, що у зв'язку з втручанням інших осіб на рахунок ОСОБА_7, остання неодноразово зверталась до позивача про заміну ключа доступу до рахунку, кредитної карточки. Останню кредитну картку по договору від 27.05.2011 року ОСОБА_7 отримала 20.03.2014 року. 31.03.2014 року вона повністю погасила кредитну заборгованість по рахунку в сумі 15838,13 гривни і її кредитна карточка була закрита. Зазначена обставина підтверджується копією касового ордеру та листом ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.59, 66).

Відповідно до п.1.1.7.42 Умов і правил сторони визнали, що дія договору припиняється в момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках договору або такого що підпадає під дію цього договору. Враховуючи, що кредитне зобов'язання відповідачки ґрунтувалось на отриманні нею кредитного ліміту на платіжну картку, то із закриттям такої картки припиняється і кредитне зобов'язання відповідачки. Проте п.1.1.7.5 Умов і правил передбачено, що припинення обслуговування банком платіжної картки є підставою для закриття карткового рахунку, що відбувається не раніше 30 днів з моменту припинення обслуговування картки. За таких обставин, договірні правовідносини між сторонами станом на 01.04.2014 р. не припинилися і відповідно до Умов і правил мали припинитися не раніше 19.04.2014 р. (сплив тридцятиденного строк з моменту отримання відповідачкою останньої платіжної картки).

Але з наданої позивачем виписки з банківського рахунку вбачається, що зняття грошових коштів в сумі 4800грн з карткового рахунку відповідачки відбулось 07.04.2014р. і здійснено через систему «Приват24» за допомогою картки №744612 від 05.05.2008р. Зазначена картка була отримана відповідачкою ще до укладання сторонами кредитного договору від 27.05.2011р., і у зв'язку з підвищенням класу картки та її пере випуском внаслідок доступу третіх осіб до ПІН коду та реквізитів картки (що відбувалось чотири рази) мала бути заблокована банком, але цього не було зроблено.

Позивачем на надано належних та допустимих доказів того, що кредитна картка №744612 від 05.05.2008р., за допомогою якої було здійснено зняття грошей 07.04.2014 року, поширювалась та була ключем доступу до кредитного рахунку за кредитним договором від 25.07.2011 року. Відповідно до Умов і правил, що є невід'ємною частиною договору приєднання, відсутня умова про розповсюдження дії кредитної карти виданої в 2008 році на доступ до кредитного рахунку за договором від 27.05.2011 року. Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 27.05.2011 року вбачається, що нею укладений новий кредитний договір, а не переукладено інший.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 ст.60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що зняття коштів з рахунку відбулось поза волею відповідачки та за межами договірних відносин і обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги лише викладають обставини справи, але не спростовують висновки суду першої інстанції про те, що кредитним договором від 27.05.2011 року, Умовами і правилами поширено дію кредитної картки від 05.05.2008 року на договірні відносини, що виникли між сторонами 27.05.2011 року та що дана грошова операція проведена саме відповідачкою.

Керуючись статтями 209, 303,307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року відхилити, а рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу її проголошення.

Головуючий :

Судді :