Справа № 209/494/16-ц
Провадження № 2/209/596/16
18 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
при секретарі Герасимчук І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Представник позивача в судове засідання не зявився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 158, ч. 1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж вартості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Виходячи з принципу диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд розраховує суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції, а також трьох відсотка річних від простроченої суми за період прострочення грошового зобов'язання з 26.12.2013 року по 16.02.2016 року, як про це вказано в доданому до позову розрахунку.
Розмір простроченої частини суми боргу, що надавалася у гривнях, станом на 26 грудня 2013 року складає 4350 гривень.
Період прострочення грошового зобовязання з 26.12.2013 року по 16.02.2016 року складає 779 днів.
Сума трьох відсотка річних від простроченої суми за період прострочення грошового зобов'язання за вказаний період часу становить 278,51 грн., виходячи із розрахунку: 4350,00 грн. (сума простроченої заборгованості) х 3% : 365 днів х 779 днів (кількість днів прострочення виконання зобовязання) = 278,51 грн.
Сумарний індекс інфляції вирахуваний шляхом множення встановлених індексів інфляції за місяці прострочення, починаючи з місяця наступного за тим, в якому виникло зобов'язання сплатити борг, тобто з січня 2014 року по січень 2016 року включно становить 1,768%.
Суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за вказаний вище час прострочення становить 7690,80 грн., виходячи з наступного розрахунку: 4350 грн. (сума простроченої заборгованості) х 1,768% (сумарний індекс інфляції) = 7690,80 грн.
Отже всього з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму заборгованості за частиною позикою, що надавалася у гривнях, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 7969,31 грн. (7690,80 грн. + 278,51 грн. = 7969,31 грн.).
Розмір простроченої суми боргу в частині позики, що надавалася в євро, станом на 26 грудня 2013 року складає 700 евро.
Період прострочення грошового зобовязання з 26.12.2013 року по 16.02.2016 року складає 779 днів.
Сума трьох відсотка річних від простроченої суми за період прострочення грошового зобов'язанн у євро за вказаний період часу становить 44,81 евро, виходячи із розрахунку: 700 евро (сума простроченої заборгованості) х 3% : 365 днів х 779 днів (кількість днів прострочення виконання зобовязання) = 44,81 евро.
Розмір простроченої суми боргу, що надавався в доларах США, станом на 26 грудня 2013 року складає 410 доларів США.
Період прострочення грошового зобовязання з 26.12.2013 року по 16.02.2016 року складає 779 днів.
Сума трьох відсотка річних від простроченої суми за період прострочення грошового зобов'язання за вказаний період часу становить 26,25 доларів США, виходячи із розрахунку: 410 доларів США (сума простроченої заборгованості) х 3% : 365 днів х 779 днів (кількість днів прострочення виконання зобовязання) = 26,25 доларів США.
Відповідач не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження.
Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів після його ухвалення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.
Суддя Байбара Г.А.