У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Євтушенко О.І., Ситнік О.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Дробітько Вікторія Вікторівна, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Дробітько Вікторія Вікторівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що в грудні 2006 року він був наймачем квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_7

03 травня 2007 року за її пропозицією вони стали проживати однією сім'єю, вели спільний побут, домашнє господарство, мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла.

Посилаючись на те, що він вселився в квартиру як член сім'ї власника, просив суд встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_7 з травня 2007 року та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вона є двоюрідною тіткою ОСОБА_7, а отже її спадкоємицею, у зв'язку з чим просила суд встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності на спірну квартиру в порядку спадкування.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 однією сім'єю з ОСОБА_7 з травня 2007 року.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_7

Позовні вимоги ОСОБА_5 - задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідною племінницею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є двоюрідною тіткою для ОСОБА_7

В інший частині позовних вимог ОСОБА_5 - відмовлено.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2016 року доповнено рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2015 року.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1704, 56 грн.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1826,36 грн.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 і відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та скасовано додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2016 року.

Ухвалено в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третьої особи - приватного нотаріуса Дробітько В.В. про встановлення факту постійного проживання разом с спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовлено.

Визнано за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом п'ятої черги після ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 3 404, 12 грн. недоплачений судовий збір.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5 097, 21 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2015 року залишено без мін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у позові, апеляційний суд виходив із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_7, ведення спільного побуту, наявності взаємних прав та обов'язків та врахувавши, що позивач наймав кімнату у належній на праві власності ОСОБА_7 квартирі за орендну плату, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення первісного позову.

Вирішуючи спір в частині вимог за зустрічним позовом про визнання за ОСОБА_5 права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, апеляційний суд виходив з того, що остання є двоюрідною тіткою спадкодавця, тобто відноситься до п'ятої черги спадкоємців за законом та, врахувавши відсутність інших спадкоємців попередніх черг, дійшов обґрунтованого висновку про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до апеляційного суду не оскаржувалось, а тому не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня О.І. Євтушенко О.М. Ситнік