УХВАЛА

про забезпечення позову

24.11.2016 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Лозінській В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Бар Вінницької області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомашини недійсним, визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на автомобіль Fiat Doblo Cargo Multijet 1.3 diesel, зареєстрований на імя ОСОБА_2, який є спільною сумісною власністю подружжя, зобовязавши позивача сплатити відповідачу грошову компенсацію в розмірі 2000 дол. США, відповідно до його частки у спільній власності.

17 листопада 2014 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, накладення заборони його відчуження та передачі автомобіля на зберігання на штрафмайданчик.

Заяву обґрунтовувала тим, що під час розгляду справи зясувалося, що 11 грудня 2013 року відповідач надав ОСОБА_3 довіреність на право розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду, позичку, передавати в заставу тощо) спірним автомобілем, проте згоди на укладення даного договору позивач не надавала. Незважаючи на це, спільний автомобіль був проданий гр. ОСОБА_4, а тому невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року заяву задоволено.

Накладено арешт на автомобіль Fiat Doblo пасажирський-В, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрований у ВРЕР ДАІ з обслуговуванням м. Біла Церква Білоцерківського та Сквирського районів при УДАІ ГУМВС України у Київській області.

Накладено заборону відчуження вищевказаного автомобіля.

Передано автомобіль на зберігання на штрафмайданчик.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17.02.2015 року ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року скасувано, а вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий у справі суддя Переверзєв С.В.

Згідно розпорядження керівника апарату Барського районного суду Вінницької області № 199 від 21.11.2016 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ зазначена заява надійшла до провадження судді Хитрука В.М. в зв`язку з тим, що суддя Переверзєв С.В. відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року № 1600-VIII звільнений з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. (п.п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

За змістом ч.ч.2, 3 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як розяснено в п.2 вищевказаної постанови, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але зурахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Судам слід ураховувати, що у справах окремих категорій позови можна забезпечувати за допомогою спеціальних заходів, які регулюються нормами відповідних законів.

З аналізу ч. 2 ст. 152 ЦПК України вбачається, що законодавець надає право застосовувати інші види забезпечення позову як передбачені іншими законами, так і не передбачені іншими законами, проте такі види не можуть застосовуватись, якщо вони ведуть до порушення імперативних норм (як загальних для всіх процесуальних інститутів, так і спеціальних , що поширюються лише на інститут забезпечення позову).

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині передачі спірного автомобіля на зберігання на штрафмайданчик, заявник не зазначила відповідність даного виду забезпечення позову позовним вимогам та порядку його виконання, зокрема не визначила найменування органу, установи власника спеціального майданчика та адресу місця зберігання транспортного засобу, а також на кого покладається обовязок оплати послуг по транспортуванню та зберіганню автомобіля на спеціальному майданчику, її розмір та порядок оплати, а також на кого покладено обовязок виконання зазначеної ухвали.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципу змагальності та процесуального рівноправя сторін.

Від зясування вказаних обставин залежить правильне вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не піддягає.

Суддя: