Справа № 161/4149/16-ц Провадження № 22-ц/773/1651/16 Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А.О.
Категорія: 59 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Лівандовської-Кочури Т.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Грушицького А.І.,

за участю:

секретаря Перебойчука Р.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав, за апеляційною скаргою відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 звернулися до суду із зазначеним позовом у відповідності до норм ст.ст. 426, 432 ЦК України та Закону України «Про авторське право і суміжні права» просили захистити порушені відповідачами авторські права позивачів на самостійні твори - персонажі ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом стягнення з відповідачів ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5, кожного зокрема, на користь позивачів сум компенсації в розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 14 500 грн. за кожен персонаж окремо; стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожному зокрема, компенсацію в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 14 500 грн. за розміщення на сайті http//13watt.com.ua/ стопок з зображенням персонажів ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та суму сплаченого судового збору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 13 лютого 2016 року в інтернет - магазині за інтернет адресою: http//13watt.com.ua/, господарську діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_4, зафіксовано факт неправомірного розміщення в мережі інтернет контрафактної продукції - стопок на яких відтворено три самостійні об'єкти авторського права - персонажі ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з аудіовізуального анімаційного (мультиплікаційного) твору із серії «ІНФОРМАЦІЯ_4».

ФОП ОСОБА_4, в свою чергу, придбав контрафактну продукцію у ФОП ОСОБА_7

На думку представника позивача, товар, що був реалізований, має статус контрафактного, так як містить зображення належні виключно спільно позивачам об'єкти авторського права, які не надавали дозволу на використання творів, а тому розповсюдження (реалізація, продаж) відповідачами контрафактної продукції є порушенням прав позивачів, відповідно до положень ст. 50 ЗУ «Про авторське право і суміжні права».

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 вересня 2016 року позов задоволено в повному об'ємі.

Не погоджуючись із вищеназваним рішенням суду першої інстанції, відповідач ФОП ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим через порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати в частині присудженої до стягнення з нього компенсації в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, що становить 87 000 грн. та судових витрат і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши пояснення предстанвика відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Судове рішення в частині вимог про стягнення компенсації з ФОП ОСОБА_4 не оскаржується, тому на предмет законності та обґрунтованості колегією суддів не перевіряється.

Згідно із ст. 418 ЦК України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним.

Згідно із ст.ст. 435, 437 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені ст. 440 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно з роз'ясненнями п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому порушником авторських і (або) суміжних прав можуть бути будь-які учасники цивільних відносин, що визначені в статті 2 ЦК, які своїми діями (бездіяльністю) порушують особисті немайнові і (або) майнові права суб'єктів авторських прав і (або) суміжних прав.

Аналізуючи викладене, слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII); шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому, суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК, стаття 11 Закону N 3792-XII). Зокрема, первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Це положення застосовується також у разі опублікування твору під псевдонімом, який ідентифікує автора.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону N 3792-XII при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК).

За змістом ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків показань свідків, письмових доказів речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали документи, що підтверджують факт наявності у них авторських прав на опис та зображення головних персонажів з мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_4» - трьох запорізьких козаків ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2, зокрема свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_4 - Графічне зображення козаків з мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_4», автором яких є ОСОБА_3; свідоцтво про реєстрацію авторського права від 02 липня 2002 року на твір НОМЕР_5 - опис і зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії «ІНФОРМАЦІЯ_4» - трьох запорізьких козаків: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2, автором яких є ОСОБА_8; свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем авторського права на твір за свідоцтвами НОМЕР_5 від 02 липня 2002 року та свідоцтва НОМЕР_6 від 29 листопада 2007 року належного померлому ОСОБА_8 є його донька ОСОБА_2; рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року, яким ОСОБА_3 визнано співавтором твору - Опис і зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії «ІНФОРМАЦІЯ_4» - трьох запорізьких козаків: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_2, та яким за ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в рівних частках визнано право власності на майнові права на зазначений твір.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року, яким визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом в частині права ОСОБА_2 на спадщину за законом на вищевказаний твір, і на яке покликається відповідач у апеляційній скарзі не спростовує правильних висновків суду першої інстанції з огляду на те, що дане рішення скасовано 28 вересня 2016 року судом касаційної інстанції з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто, на момент розгляду даного спору, доказів в підтвердження відсутності у позивача ОСОБА_2 авторських прав відповідачем надано не було.

Також встановлено, що 13 лютого 2016 року в інтернет - магазині за інтернет адресою: http//13watt.com.ua/, господарську діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_4, зафіксовано факт неправомірного розміщення в мережі інтернет контрафактної продукції - трьох видів стопок, на яких відтворено три самостійні об'єкти авторського права - персонажі ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з аудіовізуального анімаційного (мультиплікаційного) твору із серії «ІНФОРМАЦІЯ_4», який здійснив продаж трьох видів стопок представнику позивача, що стверджується витратною накладною № 828 від 05 березня 2016 року, рахунком на оплату від 22 лютого 2016 року. Розрахунок було проведено у безготівковій формі, що стверджується квитанцією (дублікат) № НОМЕР_1 від 25 лютого 2016 року. Доставка товару була здійснена через перевізника «Нова пошта» за товарно-транспортною накладною № 0812. Факт отримання продукції підтверджується, в тому числі відеозаписом.

ФОП ОСОБА_4, в свою чергу, придбав контрафактну продукцію у ФОП ОСОБА_7, що сторонами не оспорюється.

Позивачі, як на підставу своїх вимог покликаються, що відповідачі реалізують контрафактний товар, який має зображення нанесене з порушенням авторських прав позивачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз вищевказаної норми права дає зрозуміти, що доведення позову є процесуальним обов'язком позивача.

Колегія суддів вважає, що надані позивачами докази є достатніми для прийняття висновку про те, що зображення на придбаних стопках є відтворенням зображень головних персонажів аудіовізуальних (мультиплікаційних) творів із серії «ІНФОРМАЦІЯ_4» - козаків: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки зображення головних персонажів мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_4» відомі давно, як в межах України, так і за кордоном, автори цих творів нагороджені, як національними преміями, так і зарубіжними нагородами, тому факт відтворення зображень зазначених персонажів на стопках є очевидним.

Доказів, якіб спростовували такі доводи позивачів представник відповідачів не надав.

За змістом п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абз. 2 п. 44 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 рку «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність позивачами порушення їх майнових авторських прав є правильним.

Проте, не можна погодитись із висновком суду про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_7 компенсації за порушення авторського права по кожному із персонажів окремо, з огляду на наступне.

Зображення головних персонажів ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 є цілою частиною аудіовізуального анімаційного (мультиплікаційного) твору із серії «ІНФОРМАЦІЯ_4, а не кожен з них є його окремою самостійною частиною, тому при визначенні розміру грошової компенсації за порушення майнових авторських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідачем ФОП ОСОБА_5, колегія суддів вважає, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у розмірі 14 500 грн. кожному, (виходячи з положень п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» - 10 мінімальних заробітних плат).

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ФОП ОСОБА_5 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі по 551, 20 грн. кожному із позивачів.

При ухваленні рішення суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував вимоги чинного законодавства і ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, що згідно із ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2016 року в частині позовних вимог до ОСОБА_5 і стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) компенсацію у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом станом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 14 500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) грн. за розповсюдження стопок з зображенням козаків ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_7) компенсацію у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом станом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 14 500 (чотирнадцять тисяч п'ятсот) грн. за розповсюдження стопок з зображенням козаків ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_7) судові витрати по 551 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді