Справа № 699/783/16-ц
Номер провадження 2/699/510/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_2 пред'явила у суд даний позов і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на житловий будинок з прибудовами та господарськими спорудами АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку (пай) розміром 1,9462 га, що знаходиться на території Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області посилаючись на те, що після смерті матері залишилося спадкове майно, яке вона успадкувати не може по причині відсутності правовстановлюючих документів.

У суді представник позивача ОСОБА_1 вимоги підтримала і надала пояснення, аналогічні змісту заяви.

Представник відповідача у суд не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання вимог позивача.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 27 травня 2002 року виконкомом Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області), яка за життя набула право власності на: земельну ділянку площею 1,9462 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на дане спірне майно, яке знаходиться в адміністративних межах Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця с. Гута-Селицька, яке перебуває в адміністративному підпорядкуванні Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Згідно довідки виданої Селищенською сільською радою с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 19 жовтня 2016 року за № 1014 ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала за адресою АДРЕСА_1. Крім неї в домогосподарстві ніхто не зареєстрований та не проживав.

Померла заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є її дочка - позивачка по справі ОСОБА_2

Згідно довідки виданої приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківською районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. від 26 жовтня 2016 року за №187/01-16 після ОСОБА_3 заведена спадкова справа №101/2016 від 21 вересня 2016 року та зазначено, що заяву на прийняття спадщини після ОСОБА_3, до приватного нотаріуса крім позивача ніхто не подавав. Реєстрація спадкової справи також підтверджується витягом від 21 вересня 2016 року за №45162176, до додана позивачем до матеріалів справи.

З метою успадкування права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та на земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_3, позивачка звернулася з заявою до приватного нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом., позивачка звернулася з заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Приватним нотаріусом Корсунь - Шевченківського нотаріального округу Митрофановою Л.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом, тому що відсутні правовстановлюючі документи, які засвідчують право власності на них, про що винесено постанову від 26 жовтня 2016 року.

Згідно довідки №252 виданої 19 жовтня 2016 року Черкаським об'єднаним бюро технічної інвентаризації по обліку в АДРЕСА_1 будинку (домоволодіння), квартири, дачі, гаража, належного на праві приватної власності за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Згідно з записом в погосподарській книзі №1 особовий рахунок НОМЕР_5 в АДРЕСА_1 обліковується домоволодіння на ім'я ОСОБА_3, розташоване на земельній ділянці 0,60 га приватизованій згідно рішення сільської ради №35 від 16 вересня 1997 року на ім'я ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області № 908 від 21 вересня 2016 року.

Позивачка також зверталася до Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області для оформлення за нею права власності на дане спірне домоволодіння в порядку спадкування, однак листом від 19 жовтня 2016 року за №1010 їй було роз'яснено, що у зв'язку з тим, що право власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 не було зареєстроване за її матір'ю ОСОБА_3 (відсутній правовстановлюючий документ) рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності.

Згідно довідки виданої Селищенською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 19 жовтня 2016 року за №1011 згідно земельно-облікових даних по Селищенській сільській раді за домоволодінням, яке обліковується за померлою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 обліковується приватизована рішенням Селищенської сільської ради № 35 від 16 вересня 1997 року земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, запис в земельно-кадастрові книзі №194.

Згідно довідки від 19 жовтня 2016 року № 1013 виданої Селищенською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області за померлою ОСОБА_3, згідно записів погосподарської книги №1 за 1991 - 1995 р.р. особовий рахунок НОМЕР_6 сторінка 53, погосподарської книги №13 за 1996 - 2000 р.р. особовий рахунок НОМЕР_7 сторінка 49, погосподарської книги №13 за 2001 - 2005 р.р. особовий рахунок НОМЕР_7 сторінка 50, за померлою гр. ОСОБА_3 обліковується домогосподарство за адресою АДРЕСА_1.

Згідно витягу із звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки виданого 31 жовтня 2016 року оцінювачем ОСОБА_5 вартість земельної ділянки площею 19462 м.кв. в межах Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області становить 62862,00 грн.

Державний акт серії НОМЕР_8 на право приватної власності на землю площею 1,9462 га, кадастровий номер НОМЕР_4, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданий 20 лютого 2002 року на підставі рішення сесії Селищенської сільської Ради народних депутатів № 17-2 від 09 листопада 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №696 було втрачено.

Згідно даних технічної інвентаризації, які підтверджені технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого 21 вересня 2016 року комунальним підприємством «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» по АДРЕСА_1 знаходяться такі будівлі та споруди: житловий будинок А-1 збудований в 1971 році; сарай Б збудований в 1981 році; сарай В збудований в 1982 році; убиральня Г збудована в 1982 році; колодязь питний 1 збудований в 1980 році; ворота №2 збудовані в 1980 році; огорожа №3 збудована в 1980 році; огорожа №4 збудована в 1980 році. Інвентаризаційна вартість будинку, господарський будівель та споруд становить 56781 грн.

Згідно висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам, складеного 20 жовтня 2016 року судовим експертом ОСОБА_5 за результатами проведення технічного обстеження садибного житлового будинку, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами відповідає вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і проти пожежним вимогам.

Положеннями наказу № 48 від 22 лютого 1995 року Міністерства статистики України «Про затвердження форм та Інструкцій по веденню по господарського обліку в сільських (селищних) Радах народних депутатів», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 березня 1995 року за №83/619, зміненого наказом Державного комітету статистики України від 17 липня 2000 року №234 «Про затвердження форм та Інструкції по веденню по господарського обліку в сільських (селищних) радах», зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 480/4701, у сільських (селищних) радах ведеться по господарський облік згідно з формами первинного обліку, які затверджені Міністерством статистики України.

Згідно п.п. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 за її життя належав житловий буд. АДРЕСА_1 на підставі записів погосподарських книг і відповідно до технічних характеристик є завершеним у 1982 році, тобто ще до її смерті.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи або смерті власника.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст. 126 ЗК України в редакції, яка діяла на час видачі Державного акту на право власності на земельну частку, тобто на 2001 рік, передбачали посвідчення права власності на земельну ділянку державними актами, форми яких затверджувались Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9. Розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Постанова Кабінету Міністрів України №449 від 02.04.2002 року «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.06. 2013 року № 483. Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» втратив чинність (згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 3 липня 2013 року №404). Отже, окремого порядку видачі дублікатів взамін втрачених або зіпсованих документів, підтверджуючих право власності, користування земельними ділянками законодавство на даний час не передбачає.

Згідно ст.126 ЗК України у редакції після 01.01.2013 року «Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені в ст.19 Закону, відповідно до якої державна реєстрація прав проводиться на підставі, в тому числі і державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до правил ст.214 ЦПК України обов'язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

А тому, враховуючи викладене, суд вважає за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона є спадкоємцем зазначеного майна та своєчасно прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки у справі відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Оскільки позивач не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, то згідно ст.1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту.

А тому, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не пред'явив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Гута-Селищенська Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрована і проживає АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_9 виданий 26 червня 1996 року Чабанським СВМ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 27 травня 2002 року виконкомом Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області) за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, згідно технічного паспорта на будинок позначений літ. А-1 збудований в 1971 році; сарай Б збудований в 1981 році; сарай В збудований в 1982 році; убиральня Г збудована в 1982 році; колодязь питний №1 збудований в 1980 році; ворота №2 збудовані в 1980 році; огорожа №3 збудована в 1980 році; огорожа №4 збудована в 1980 році, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Гута-Селищенська Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрована і проживає АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_9 виданий 26 червня 1996 року Чабанським СВМ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 27 травня 2002 року виконкомом Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області) за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9462 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташовану на території Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_8 виданого 20 лютого 2002 року на підставі рішення сесії Селищенської сільської ради народних депутатів № 17-2 від 09 листопада 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 696.

Стягнути з Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області с. Селище Корсунь-Шевченківський район Черкаської області поштовий індекс 19443 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Гута-Селищенська Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрована і проживає АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_9 виданий 26 червня 1996 року Чабанським СВМ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1196,78 грн.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 07 грудня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Савранський О.&nbsp; А.