Справа № 541/2721/16-ц
Провадження № 2-о/541/102/2016
У Х В А Л А
іменем України
28 листопада 2016 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту безпосередньої участі заявника в роботах по ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження на Чорнобильській АЕС з 03.05.1986 року по 10.05.1986 року,

заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області

В с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій виклала прохання до суду, встановити факт безпосередньої участі його в роботах по ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження на Чорнобильській АЕС з 03.05.1986 року по 10.05.1986 року

Частиною 1 статті 256 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

ОСОБА_1 просив встановити факт безпосередньої його участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС для набуття статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Юридичний факт, який просив встановити ОСОБА_1 , не відноситься до вищевказаного переліку.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт (ч. 1 ст. 257, ч. 1 ст. 258 ЦПК України).

Аналіз даних норм дає підстави для висновку про те, що справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і не існує іншого порядку встановлення цього факту.

В силу ст. 9 і ч. 1 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 65 Закону № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Пунктами 10 і 12 Порядку визначено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту). Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймаються у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішується комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Рішення зазначеної комісії є підставою для видачі посвідчення відповідної категорії.

Указаний перелік документів є вичерпним і не містить такого документа як рішення суду про встановлення факту участі в роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС віднесено до виключної компетенції спеціальної комісії, уповноваженої на вирішення цього питання.

Отже, для підтвердження факту участі особи у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС законодавством передбачений не судовий порядок встановлення такого факту, а інший порядок його встановлення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.256-258, 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту безпосередньої участі заявника в роботах по ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження на Чорнобильській АЕС з 03.05.1986 року по 10.05.1986 року.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати ОСОБА_1 разом із заявою та доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: О.А.Городівський