АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22 ц/791/2503/16 Доповідач Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.,

суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_1

секретар Рябченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання додаткової угоди купівлі-продажу частки у статутному капіталі недійсною, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючий свої вимоги тим, що з ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2011 року.

В червні 2016 року йому стало відомо про те, що 21 травня 2015 року його дружина уклала з ОСОБА_4 додаткову угоду до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Мелоді-Трейд» від 14 травня 2015 року.

Цією додатковою угодою змінено п. 2.1 та 2.2 основного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Мелоді-Трейд» від 14 травня 2015 року, а саме, ціна обєкта продажу з 12 грн. до 1 304 0512,65 грн. та прядок розрахунку за придбане майно.

Посилаючись на те, що додаткова угода до основного договору купівлі-продажу майна виходить за межі дрібного побутового договору і була укладена дружиною без його згоди, позивач відповідно до вимог ст. 65 СК України, 203,215 ЦК України просив суд визнати її недійсною.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року у відкритті провадження у справі відмовлено та повернуто позивачу позовну заяву на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду у визначених законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір виник з корпоративних правовідносин, а саме з правовідносин, які виникли між сторонами, як засновниками (учасниками) господарської організації, а тому спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Однак погодитися з таким висновком колегія суддів не може, оскільки суд першої інстанції прийшов до нього, допустивши порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даного питання.

Так, за змістом ст. 1, 12 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладені, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів між юридичними особами підвідомчі господарським судам.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно ч.1,3 ст. 167 ГК України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку ( дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

В п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, надано розяснення про те, що визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати розяснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», відповідно до якої при визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГПК України, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до вказаних розяснень у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, повязані зі створенням, діяльністю, управлінням інших субєктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа. При цьому положення пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, враховуючи її імперативний характер, не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, повязаних з діяльністю інших субєктів господарювання (споживчих, садових товариств тощо), а також стосовно справ, повязаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, який вибув. Це стосується і спорів за участю спадкоємців учасників господарських товариств, які ще не стали їх учасниками. Наприклад, спір між спадкоємцем учасника господарського товариства та товариством щодо розміру належної йому до передачі у грошовій формі частки у майні товариства, яка належала спадкодавцю; спір між сторонами з приводу виконання цивільно-правового договору (зокрема, виконання договору купівлі-продажу частки статутного фонду господарського товариства), оскільки він виник не з корпоративних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 12 лютого 2011 року /а.с.10/.

Сторони по справі є засновниками (учасниками) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелоді-Трейд» /а.с.11-12/.

14 травня 2015 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купила частку в статутному капіталі ТОВ «Мелоді-Трейд».

21 травня 2015 року між сторонами договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Мелоді-Трейд» укладено додаткову угоду до основного договору, якою збільшено ціну обєкта продажу з 12 грн. до 1 304 0512,65 грн. та прядок розрахунку за придбане майно /а.с.7-8,9/.

Предметом даного позову є визнання додаткової угоди недійсною, яка укладена без згоди другого із подружжя, оскільки договір виходить за межі дрібного побутового.

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, та зважаючи на те, що позивачем оспорюється правомірність вчинення правочину одним із подружжя без згоди іншого, оскільки укладений додатковий договір виходить за межі дрібного побутового, і ці правовідносини не повязані з розпорядженням корпоративними правами учасників товариства, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства, а тому судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у відкритті провадження у справі з тих підстав, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і вважає, що ухвала суду, як постановлена в порушення вимог процесуального законодавства, підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: О.А. Кузнєцова

ОСОБА_1