Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/755/16-ц
Провадження № 2/650/316/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016р. Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря - Пальнікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. В.Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації про визнання умов договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, зобов»язання здійснення дій на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за попередньо погоджених умов продажу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння вказуючи, що в липні місяці 2011р. за усною домовленістю ОСОБА_3 мала купити в останнього житловий будинок по АДРЕСА_1 за ціною 3000 доларів США в еквіваленті 24 000 грн. Грошові кошти зобов»язалася сплатити упродовж двох років, вселившись в указаний будинок. У випадку несплати вартості будинку в зазначений термін суми, які будуть сплачуватися ОСОБА_3 рахуватимуться як сплата за проживання, ОСОБА_3 зобов»язалася у випадку несплати вартості будинку повернути його на першу вимогу. Однак до цього часу будинок не повернула, в зв»язку з чим ОСОБА_4 змушений звернувся до суду з даними вимогами.

ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним вказуючи, що у жовтні місяці 2011р. між нею та ОСОБА_4 було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. При укладені угоди вони погодили всі належні умови купівлі-продажу будинку. На підтвердження угоди вона сплатила ОСОБА_2 8000 грн., про що останній надав відповідну розписку. У подальшому вона сплатила йому ще 8980 грн. ОСОБА_4 надав згоду на реєстрацію її та членів її сім»ї за вказаною адресою. Однак до цього часу відповідач ухиляється від належної реєстрації купівлі-продажу житлового будинку, в зв»язку з чим і звернулася до суду із зустрічним позовом.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав і пояснив, що у липні місяці 2011р. домовився із ОСОБА_3 про купівлю-продаж житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 за 3000 доларів США, що в еквіваленті складає 24 000 грн. При цьому передав їй ключі від будинку, де залишилися і меблі. ОСОБА_3 зобов»язалася виплатити обумовлену суму упродовж 2 років, а у випадку несплати вартості будинку в установлений строк всі суми, які мали б надійти від неї вважаються оплатою за проживання в будинку. Упродовж двох років ОСОБА_3 не виплатила вартість будинку і не повернула його йому, а продовжує в ньому незаконно проживати, що порушує його право власності на даний будинок. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги не визнали і пояснили, що дійсно ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1. З його ж згоди прописалася в даному будинку разом із сім»єю. Сплатила за весь період проживання 16 980 грн. Однак в травні місяці 2016р. до неї звернулася ОСОБА_5, онука позивача, яка почала вимагати 3000 доларів США та погрожувати вигнати її та членів її сім»ї. Їй незрозуміла така позиція позивача, вона чекає, що він приїде, вона передасть йому решту коштів і укладуть договір купівлі-продажу. Крім того позивачем пропущено строк позовної давності по даному позову. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач, представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні позовні вимоги змінили вказавши, що просять визнати умови договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1, які було попередньо погоджено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсними та зобов»язати ОСОБА_2 здійснити дії на укладення договору купівлі-продажу даного житлового будинку. При цьому пояснили, що у квітні 2011р. сторони домовилися про купівлю-продаж житлового будинку по АДРЕСА_1. Погодили між собою ціну, а саме 24 000 грн., яку ОСОБА_3 зобов»язалася виплатити упродовж 2 років. Остання зразу ж передала ОСОБА_2 8000 грн., про що він відповідно написав розписку. У подальшому вона перерахувала йому кошти через банківську установу. Однак останній платіж їй повернувся, оскільки відповідач проживає в зоні проведення антитерористичної операції, банківські операції не здійснюються на тій території. Оскільки вона виконала всі умови договору купівлі-продажу, а залишок коштів має намір йому передати в будь-якій формі зручній для ОСОБА_2 вважає, що є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Однак ОСОБА_4 відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, натомість у травні місяці 2016р. з»явилася його онука ОСОБА_5, яка почала в неї вимагати 3000 доларів США або ж вимагала покинути будинок, погрожуючи при цьому.

Зі згоди ОСОБА_2 вона прописалась із сім»єю за вказаною адресою. Однак на наступний день її та членів її сім»ї зняли з реєстрації по невідомим причинам. Тому вважають, що ОСОБА_4 ухиляється від укладення договору купівлі-продажу житлового будинку. Просять позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що ОСОБА_4 отримував кошти від ОСОБА_3 як оплату за проживання у будинку. Ніякої розписки він позивачці не надавав. Не визнає, що сторони досягли домовленості по всіх умовах купівлі-продажу і що ці умови виконанні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом.

Представник третьої особи у судовому засіданні задоволення позовних вимог за зустрічним позовом залишає на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що дійсно у квітні місяці 2011р. до нього прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які принесли розписку і попросили бути свідком того що, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 8000 грн. за придбаний житловий будинок, у якому остання проживає до цього часу.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що влітку поточного року до них додому приїздила декілька разів ОСОБА_5, яка вимагала у мами 3000 доларів США за житловий будинок або ж погрожувала вигорнути будинок «чи кинути гранату».

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що влітку 2016р. до будинку де, вона мешкає разом із сім»єю ОСОБА_3 приїздила ОСОБА_5, яка вимагала у ОСОБА_3 3000 доларів США за будинок, а у випадку несплати погрожувала вигорнути будинок.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2016р. перебуваючи в будинку ОСОБА_3 був свідком того, що до неї прийшла ОСОБА_5 та вимагала гроші за будинок, при цьому погрожувала розправою.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що дійсно було здійснено державну реєстрацію ОСОБА_3 та членів її родини за адресою АДРЕСА_1. Однак оскільки власником будинку не було дано особисто згоду на реєстрацію її було анульовано.

Заслухавши сторони за первісним, зустрічним позовах, представника третьої особи, свідків, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги слідуюче.

ОСОБА_4 є власником житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 та витягом про державну реєстрацію прав серії НОМЕР_2.

Як встановлено у судовому засіданні із показань сторін як за первісним так і зустрічним позовах даний житловий будинок ОСОБА_4 мав намір продати ОСОБА_3, передавши їй будинок в користування, з подальшим укладенням договору купівлі-продажу після повної виплати обумовленої сторонами вартості будинку. Свідок ОСОБА_6 підтвердив ту обставину, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали намір на купівлю-продаж житлового будинку. Суд приймає показання свідка до уваги як доказ.

Таким чином ОСОБА_3 зайняла разом із членами своєї сім»ї житловий будинок по АДРЕСА_1 із згоди власника ОСОБА_2, тому у суду немає підстав вважати, що спірне майно вибуло з володіння останнього не з його волі.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Із пояснень представника позивача за первісним позовом вбачається, що ОСОБА_4 особисто передав в користування ОСОБА_3 житловий будинок, що сторони домовилися у випадку невиплати вартості будинку повернути його на першу вимогу позивача, однак відповідач не виконує цього обов»язку.

Як встановлено у судовому засіданні у травні місяці 2013р. ОСОБА_4 дізнався про те, що ОСОБА_3 немає наміру сплачувати вартість спірного житлового будинку, а про її відмову повернути належне йому майно, а саме житловий будинок - у 2016р. Тому суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності за заявленими позовним вимогами.

Таким чином підстав для витребування спірного житлового будинку із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 немає, а відповідно позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні за зустрічним позовом встановлено, що сторони мали намір на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується розпискою, оригінал якої надавався позивачем суду для огляду та показаннями свідка ОСОБА_6

Представник відповідача за зустрічним позовом заперечив написання розписки ОСОБА_4, однак на проведенні почеркознавчої експертизи не наполягав.

Підтримуючи позовні вимоги за зустрічним позовом позивач, представник позивача, посилалися на вимоги ч.2 ст. 220 ЦК України, те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу і відбулося часткове виконання договору, а саме ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 у користування житловий будинок, а остання згідно з розпискою та банківськими квитанціями, які досліджувалися у судовому засіданні, частково сплатила вартість спірного житлового будинку.

Однак сторона позивача за зустрічним позовом не врахувала ту обставину, що відповідно до вимог ст.. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та 640 ЦК України пов»язується з державною реєстрацією, тому до державної реєстрації вони не є укладеними і не створюють прав та обов»язків для сторін. Тому в даному випадку неможливе застосування норми ч.2 ст. 220 ЦК України, на які посилається позивач та представник позивача за зустрічним позовом.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 не ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а відмовляється від укладення договору.

Відповідно до вимог ч.3 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Рішенням суду не може бути зобов»язано сторони здійснити державну реєстрацію правочину, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9 суд не приймає до уваги як доказ, оскільки вони не стосуються предмету спору ні за первісним ні за зустрічним позовах.

Керуючись ст. 6, 10, 11, 208, 209, 213, 214 ЦПК України, ст. 3, 210, 220, 387, 640, 657 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації про визнання умов договору купівлі-продажу житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 дійсним, зобов»язання ОСОБА_2 здійснення дій на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за попередньо погоджених умов продажу.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ І.І.Хомик