2/225/1967/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю секретаря Петрової С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 22520 грн. та суми індексу інфляції у розмірі 18620 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 березня 2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено усний договір про позику, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 1500,00 доларів США та 7580 гривень, які він зобов'язався повернути до 06.05.2014 року. Гроші були надані в присутності свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про що була написана розписка, в якій поставили свої підписи відповідач, свідки та позивач. На момент позики курс долара США складав 995,9800 гривень за 100 доларів. Таким чином позивач надав відповідачу 1500 доларів США що в еквіваленті складає 14940 грн. та 7580 грн., тобто дав у борг відповідачеві суму у розмірі 22 520 гривень. На момент позики грошей позивач був впевнений, що гроші йому будуть повернені в строк, однак у встановлений договором позики строк - 06.05.2014 року відповідач борг не повернув. На теперішній час борг не повернуто, відповідач уникає зустрічі з позивачем та не відповідає на мобільні дзвінки. У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не бажає в мирний спосіб врегулювати спір і повернути борг, позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики та суми індексу інфляції.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України між позивачем та відповідачем виникли договірні відношення, де одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 19.03.2014 року позичив ОСОБА_2А 1500 доларів США та 7580 грн., з зобовязанням повернути зазначену суму до 06.05.2014 року. В підтвердження цього відповідачем по справі була написана письмова розписка (а.с. 6).

Статтею 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі та кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, в порушення зазначеної статті відповідач по справі ОСОБА_2 в зазначений строк позичені грошові кошти позивачу не повернув. Відповідач всяко ухиляється від повернення позиченої суми, ігноруючи вимоги позивача щодо повернення зазначеної суми.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 належним чином не виконав взяте на себе грошове зобовязання шляхом неповернення позиченої суми.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за договором позики слід задовольнити повністю.

Що стосується стягнення суми індексу інфляції суд зазначає наступне.

Частина 2 ст.625 ЦК України передбачає право кредитора (позичальника) на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання.

Сукупний індекс інфляції за період з березня 2014 року по вересень 2016 року складає 185,5%. Розрахунок індексу інфляції проводився на підставі листа відділу статистики у м.Торецьку, що міститься в матеріалах справи, в якому зазначено індекс інфляції за період з березня 2014 року по вересень 2016 року (а.с.9), а саме з березня 2014 року по грудень 2014 року індекс інфляції дорівнює 121,7%, з січня 2015 року по грудень 2015 року 143,3% з січня 2016 року по вересень 2016 року 106,4%. Також позивачем до матеріалів справи додано розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції (а.с.15).

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом помноження суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення сплати заборгованості.

Позивачем при розрухунку суми індексу інфляції взят коефіціент інфляції у розмірі 171,4 % за період з березня 2014 року по вересень 2016 року.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Таким чином суд не може вийти за рамки заявлених позовних вимог, а тому для розрахунку суми інфляції бере індекс інфляції, який дорівнює 171,4%.

На підставі розрахунку, наданого позивачем у позовній заяві, сума інфляції складає 18620 грн.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищенаведене суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики та суми індексу інфляції підлягають задоволенню.

На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. Оскільки ціна позову становить 41140,00 грн., то у відповідності до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто судовий збір становить 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 224 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 22520 (двадцять дві тисячі пятсот двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексу інфляції у розмірі 18620 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гр. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, за письмовою заявою, що подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Дзержинська протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: