Провадження № 2-н/263/277/2016
УХВАЛА

про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу

25 листопада 2016 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши заяву Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування тепловою енергією,

ВСТАНОВИЛА:

25.11.2016 року до суду надійшла заява ККП «Маріупольтепломережа» про стягнення з ОСОБА_2 за користування тепловою енергією за адресою: м. Маріуполь, вул.. Куїнджи, 48-72, в розмірі 18754,97 грн., яка виникла за період з 01.05.2012 року по 01.11.2016 року, 3% річних від простроченої суми в розмірі 1585,10 грн., інфляційні витрати в розмірі 8841,18 грн.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Як вбачається з наданих заявником розрахунків вищевказаних сум, останні були проведені за період 01.05.2012 року по 01.11.2016 року, при цьому оплат послуг за користування тепловою енергією у вказаний період взагалі здійснено не було, в той час, як заявник звернувся до суду з даною заявою у листопаді 2016 року, тобто вимоги заявника виходять за межі строку позовної давності.

Таким чином, з наданих документів вбачається спір про право заявника на отримання від боржника заявленої суми вимог за заявлений період, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 99 ч.2, 100 ч.3 п.2 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити в прийнятті заяви Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за користування тепловою енергією за період з 01.05.2012року по 01.11.2016 року.

Заяву разом з усіма документами, доданими до неї, повернути заявнику.

Розяснити право ККП «Маріупольтепломережа» на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Н.В. Хараджа