Справа № 495/4345/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, за участю третьої особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Альфа-Банк» 01.07.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14.05.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 800003832, та отримано ОСОБА_2 кредит у розмірі 35000 долларів США з кінцевим терміном повернення кредиту до 14.05.2023 року. Також, 14.05.2008 року в забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 800003832-П. У звязку із систематичним невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 701951,44 грн, у звязку з чим позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 701951,44 грн., а також судові витрати у розмірі 3564 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Предтавник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197 ЦПК України.

Судом встановлено, що 14.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 800003832, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 35000 долларів США із процентною ставкою у розмірі 13,8 % та остаточним терміном повернення кредиту до 14.05.2023 року (а.с.5-13).

Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у сумі 35000 долларів США, що станом на 14.05.2008 року було еквівалентно 176750 грн., що підтверджено випискою по особовим рахункам з 14.05.2008 року по 14.04.2015 (а.с.22).

Також, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 800003832-П, відповідно до якого поручитель ОСОБА_1 поручився за виконання боржником ОСОБА_2 обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому (а.с.14.).

Згідно п. 3.1. договору поруки, боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обовязків, перелічених у ст.2 цього Договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Вимогою про досудове врегулювання спору № 46936-102 б/б від 25.05.2015 року ОСОБА_1 був повідомлений про виникнення заборгованості (а.с.19,20).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищевикладене, рішенням Київського районного суду м.Одеси по справі № 495/8089/15-ц позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» (01001 м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р №0004) заборгованість за кредитним договором №800003832 від 14 травня 2008 року у розмірі 676365 (шістсот сімдесят шість тисяч триста шістдесят пять) гривень 96 копійок, з яких:- прострочена заборгованість за кредитом - 615338 (шістсот п'ятнадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень 30 копійок;- заборгованість за відсотками - 61027 (шістдесят одна тисяча двадцять сім) гривень 66 копійок.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001 м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р №0004) судовий збір в розмірі 10145 (десять тисяч сто сорок пять) гривень 49 копійок.(т.2 а.с.13-15).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення№ 495/8089/15-ц з ОСОБА_2, як основного боржника стягнута заборгованість згідно розрахунку станом на 14.08.2015 року за кредитним договором №800003832 від 14 травня 2008 року(т.2 а.с.13-15).

Проте ПАТ «Альфа-Банк» знову звертається до суду з проханням стягнути вже з ОСОБА_1 як з поручителя за договором № 800003832-П, укладеного на виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2І, що випливають з основного кредитного договору №800003832 від 14 травня 2008 рокузаборгованість станом на 14.04.2015 року згідно розрахунку заборгованості наданого до матеріалів справи(т.1 а.с.21).

Таким чином, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2016 року охоплені усі зобовязання боржника за кредитним договором №800003832 від 14 травня 2008 рокустаном на 14.08.2015 року.

В судовому засіданні від 01.11.2016 року суддею Чебан Н.В. Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області представник позивача був попереджений про необхідність надати розрахунок заборгованості відповідача станом на день звернення до суду за його наявності та розгляд справи був відкладений. Проте, вказана вимога залишилася без належної уваги позивача, а отже суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в матеріалах справи доказами.

У Постанові Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 № 9 зазначається, що «оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії» (п. 2). Зокрема, ст. 61 Конституції передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Таким чином, звернення ПАТ «Альфа-Банк» з позовом до суду є намагання кредитора застосувати до боржників подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобовязання, що є неприпустимим та суперечить чинному законодавству , а тому позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, за участю третьої особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан