Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/4496/15-ц Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 24 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Шевчук А.М.,

за участю секретаря: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1» Житомирської міської ради на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1» Житомирської міської ради (надалі Підприємство) звернулося до суду з вказаним позовом та в обґрунтування вимог зазначило, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. У період з 01.10.2013 року по 01.01.2015 року відповідач несвоєчасно сплачував за надані послуги у зв»язку з чим виникла заборгованість в сумі 1875.33 грн. Просив стягнути вказану заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути 264.72 грн.заборгованості, 492.65 грн. інфляційних коштів та 56.26 грн. відсотків.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі підприємство просить рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат та відсотків змінити, постановивши нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

У період з 01.10.2013 року по 01.01.2015 року відповідач несвоєчасно сплачував за надані послуги у зв»язку з чим виникла заборгованість.

Після звернення позивача до суду відповідачем заборгованість була погашена, у зв»язку з чим судом суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги про її стягнення.

У цій частині рішення суду не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив вказане грошове зобов»язання, позивач має право на отримання таких коштів.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, позивач вказані вимоги закону не виконав та належного розрахунку заборгованості не надав.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по комунальним платежам (а.с. 8), у період з 01.10.2013 року по 01.01.2015 року у відповідача існував борг за надані послуги, який щомісячно змінювався.

Проте обраховуючи інфляційні втрати та 3 відстотки від простроченої заборгованості, позивач виходив із загальної суми боргу, яка існувала на час звернення до суду за період з жовтня 2013 року (а.с. 9-10).

Оскільки така заборгованість утворилася лише станом на 31.12.2014 року, то вказаний розрахунок не є правильним та не може бути взятий до уваги.

За таких обставин, колегія судів погоджується з висноском суду першої інстанції про недоведеність позову в цій частині.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1» Житомирської міської ради відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді