Справа № 484/2911/16-ц
Провадження № 2/484/2211/16
Рішення

іменем України

(заочне)

17.11.2016 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

при секретарі Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна від добровільного набувача

встановив:

21 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про витребування на її користь від ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначила, що 01.07.1992 року її брат ОСОБА_3 як власник подарував їй квартиру № 46 ву будинку №137 по вул.. Одеській в м. Первомайську Миколаївської області. Договір дарування було посвідчено державним нотаріусом 2-ї Первомайської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований за №1-1999.

08 вересня 1992 року вона прописалась в спірній квартирі, де зареєстрована по теперішній час.

ОСОБА_3 10.10.1996 року виписався з вказаної квартири, оскільки придбав собі квартиру по вул.. Грушевського,36/45 кв.м Первомайську Миколаївської області.

17.03.2009 року ОСОБА_3 без законних підстав, та всупереч діючому законодавству України, повторно оформив на себе право власності на вищевказану квартиру, яку 22.04.2009 року подарував сину ОСОБА_2 Добровільно повертати квартиру відповідач не бажає.

Посилаючись на викладене просила позов задовольнити.

В судове засідання сторони не зявились, позивач надав заяву про слухання справи у її відсутність, позові підтримує у повному обсязі. Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов слідуючого.

ОСОБА_3 належну йому на підставі довідки житлового кооперативу «Олімпійський» за № 242 від 12.06.1992 р. та зареєстровану у Первомайському МБТІ під № 12427 від 30.06.1992 р., квартиру АДРЕСА_2 за нотаріально посвідченим договором подарував сестрі ОСОБА_1 і цей договір було укладено в установленій ст.ст. 227, 244 ЦК УРСР формі, а ОСОБА_1 прийняла у дар спірне майно (ст.ст.128, 243 ЦК УРСР).

17.03.2009 р., відповідно до свідоцтва САС № 317545, на ОСОБА_3 було повторно оформлено право власності на спірну квартиру, яку він 22.04.2009 р. подарував своєму сину ОСОБА_2 і цей договір посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5, реєстр № 2018.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2016 року визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 №САС №317545 видане 17 березня 2009 року на імя ОСОБА_3

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.10.2015р. позивачу ОСОБА_2 відмовлено в позові до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання договору дарування спірної квартири, укладеного 01.07.1992р.

Ухвало колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаїської області від 25.11.2015р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення суду від 20.10.2015р. залишено без змін.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо витребування спірної квартири з незаконного володіння ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, судом встановлено, що спірне майно вибуло з володіння власника у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, то наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння.

Керуючись ст. ст. 10,60 , 225-226 ЦПК України , суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Витребувати на користь позивача ОСОБА_1 від ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача , яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Миколаївської області через первомайський міськрайонний суд Миколаївської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя-