Дата документу 23.11.2016
ЄУ № 420/2157/16-ц
Провадження №2/420/1023/16
У Х В А Л А

про відстрочення сплати судового збору

23 листопада 2016 року смт. Новопсков Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за позовною вимогою про розірвання шлюбу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.10.2007 Можняківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 14. В своїй заяві ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона має на своєму утриманні малолітню дитину, не працює та на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 своєї Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Враховуючи те, що позивач має на своєму утриманні малолітню дитину, не працює та знаходиться в тяжкому матеріальному становищі і не має змоги сплати суму судового збору, суд вважає за можливе відстрочити їй сплату судового збору. Керуючись ст. 79 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя

У Х В А Л И В:

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору при зверненні до суду з за позовною вимогою про розірвання шлюбу по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Стеценко