Справа №464/2500/16-ц
пр № 2-з/464/14/16
УХВАЛА

23.03.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору удаваним,

в с т а н о в и в:

15.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, в якому просить визнати договір дарування від 26.01.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №16, удаваним, який приховує договір купівлі-продажу та перевести на неї права покупця за договором купівлі-продажу 1/8 частини квартири №181 в будинку №3 на вул. Довженка в м. Львові.

23.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення вказаного позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти дії щодо відчуження належної їй частки квартири АДРЕСА_1, вселення в квартиру особисто чи третіх осіб, реєстрації місця проживання в ній, укладення щодо належної їй частки (вцілому чи в частині) зазначеної квартири договорів оренди, позички, іпотеки.

Оглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. Разом з тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову. Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

В заявленому клопотанні позивач не вказує обставини, у звязку з якими майно, з приводу якого іде спір, може бути відчужене, а також обставини, у звязку з якими незабезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в майбутньому. Покликання позивача на те, що ОСОБА_3 та її представником активно вчиняються дії, спрямовані на вселення ОСОБА_3 в спірну квартиру, жодними доказами не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-153, 208, 210 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Д.Ю. Теслюк