Провадження № 6/461/126/16
УХВАЛА

судового засідання

21.06.2016 року Галицький районний суд м.Львова у складі: головуючого судді Государського А.В., при секретарі Скаб В.О, дослідивши матеріали заяви відповідачки ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася в суд зі заявою про визнання виконавчого листа № 461/11289/14-ц від 11.12.2015 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Снопківське» 5 817,52 грн. таким, що не підлягають виконанню. Стверджує, що у виконавчому листі вказано адресу, за якою вона не проживає, а відтак слід уточнити паспортні дані боржника.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, просить проводити розгляді заяви без її участі.

На підставі ч.3 ст.369 ЦК України суд вважає можливим проводити розгляд заяви без участі заявниці від якої надійшло відповідне клопотання, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18.11.2015 року у справі №461/11289/14 (Провадження №22-ц/783/4259/15) задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1. Вирішено рішення Галицького районного суду м.Львова від 23 квітня 2015 року в частинах: повного задоволення позову; стягнення з ОСОБА_1 5 948,56 грн. заборгованості змінити, виклавши їх в наступній редакції: первісний позов Львівського комунального підприємства «Снопківське» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Снопківське» - 5 817,52 грн. заборгованості. Рішення Галицького районного суду м.Львова від 23 квітня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у стягнення з ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору відмовити. В решті рішення суду залишити без змін.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання вказаного рішення 11.12.2015 року Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист.

У відповідності до вимог ст.369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Зміст зазначеної правової норми свідчить про те, що підставами для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є випадки, коли його було видано помилково та обов'язок боржника відсутній повністю або частково - без конкретизації обставин, з якими може бути пов'язана така відсутність.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 рокуу справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною в завершенні судового провадження, оскільки така ухвала унеможливлює виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, тому перешкоджає подальшому розгляду та провадженню у справі. Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленій у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-599цс16.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 369 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Государський