Справа № 559/1992/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

в особі секретаря Протас Ю.В.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 лютого 2016 року помер її батько ОСОБА_3, який на день смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя батько склав на її ім»я заповіт, згідно якого заповів їй все своє майно. Як спадкоємець за заповітом вона прийняла спадщину після смерті батька, однак немає можливості оформити її належним чином, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів у померлого на майно. Відповідачка по справі є її матір»ю, яка відмовилася від своєї частки спадкового майна на її користь.

Так як інших спадкоємців, які претендували б на обов»язкову частку у спадщині немає, просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання сторони не з"явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка подала до суду заяву, зареєстровану державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори, в якій вказує про відсутність претензій на майно, що залишилося після смерті її чоловіка, не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за дочкою, просить справу розглядати без її участі.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 28 лютого 2016 року помер ОСОБА_3 (а.с.3), якому на праві власності належав житловий будинок №07 по вул. Ковалівська в с. Збитин, Дубенського р-ну, Рівненської області Факт належності вищевказаного будинку з погосподарськими будівлями померлому підтверджується технічним паспортом на житловий будинок за № 174 від 06.09.2016 виготовлений ФОП ОСОБА_4 (а.с.13-15).

За життя ОСОБА_3 склав заповітне розпорядження згідно якого, все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належало на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 9). Після смерті ОСОБА_3. відкрилась спадщина що знаходиться в с. Збитин по вул.. Ковалівська, 07 Дубенського р-ну, Рівненської області. Родинні відносини спадкодавця та спадкоємця підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_5, де в графі батьки зроблено запис ОСОБА_3 та свідоцтвом про одруження позивачки , в зв»язку з чим остання змінила прізвище на «Терлецька». ( а.с.4-5).

Згідно довідки виданої виконкомом Гірницької сільської ради Дубенського району від 05.09.2016 року будинок за адресою с.Збитин вул. Ковалівська, 07, Дубенського р-ну рахується за померлим ОСОБА_3 (а.с.11).

Позивачка відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Інших спадкоємців немає. Відповідачка відмовилася від одержання спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 спадщину прийняла фактично, оскільки проживає та є зареєстрованою разом із спадкодавцем , вела спільне господарство до дня смерті із своїм батьком, однак позивачці нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів .

Статтями 328, 392 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є неотримання спадкодавцем за життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 3,6,57,60,212,215,224 ЦПК України, ст.ст.328, 381,386, 1217,1220,1222,1223,1258,1261,п.3 ст.1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з погосподарськими будівлями по вул. Ковалівська, 07 в с. Збитин Дубенського р-ну, Рівненської області, після померлого 28 лютого 2016 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: