АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

10 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни на заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 07 грудня 2015 року,

встановила:

у вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 18 грудня 2013 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між позивачем та ОСОБА_3, між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. Позивач зазначав, що позичальник ОСОБА_3 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 34 692, 78 дол. США та 781 665 грн. 21 коп., в рахунок погашення якої просив звернути стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_2 квартиру.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 07 грудня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що між ним (назву було змінено з АКБ «Форум» 19.04.2010 р.) та ОСОБА_3 16.11.2007 р. було укладено Кредитний договір, за умовами якого позичальнику було видано кошти в сумі 40 000 дол. США на придбання житла зі сплатою 13% річних строком до 15.11.2017 р. До даного договору вносились зміни Додатковими договорами від 30.10.2009 р., 13.10.2010 р. та 18.12.2013 р. В п. 2.3 та 2.7 Кредитного договору було встановлено порядок внесення коштів на погашення тіла кредиту та процентів за користування ним щомісячно не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитним коштами. Оскільки позичальник ОСОБА_3 не виконувала належним чином взяті на себе зобов'язання, станом на 24.04.2015 р. утворилась заборгованість в загальній сумі 34 692, 78 дол. США, яка складається з простроченої та поточної заборгованості по тілу кредиту, простроченої та поточної заборгованості по процентам, пені, розмір якої обчислено за період з 21.05.2014 р. по 21.04.2015 р. За курсом НБУ станом на 24.04.2015 р. розмір заборгованості становив 781 665 грн. 21 коп.

На забезпечення виконання Кредитного договору між позивачем та ОСОБА_2 18.12.2013 р. було укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1. В зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не погасила наявну заборгованість, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту без визначення початкової ціни предмета іпотеки задоволені бути не можуть.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. В ч. 6 ст. 38 цього ж Закону, ціна продажу іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотеко держателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншим особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Тому відсутність вказівки про початкову ціну предмета іпотеки в грошовому виразі не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині і суд повинен вказати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про виселення ОСОБА_2 з квартири, яка є предметом іпотеки, є законним та обґрунтованим.

Порядок виселення громадян регулює ст. 109 ЖК УРСР. Відповідно до ч. 2 цієї статті громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначене в рішенні суду. Оскільки вказана квартира, яка є предметом іпотеки, не була придбана за рахунок кредиту, відповідач не може бути виселений з неї без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та в цій частині слід ухвалити нове рішення - про задоволення вимоги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ЛарченкоІрини Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 р. скасувати в частині вирішення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та звернути стягнення на АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості в сумі 781 665 грн. 21 коп. по Кредитному договору №303/07/13-Z від 16 листопада 2007 р. шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/14578/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3103/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.