АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Клочко І.В.
Справа №754/2147/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.

за участю секретаря Гоін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 жовтня 2008 приватним нотаріусом Івано- Франківського нотаріального округу Угрин Л.А. було вчинено виконавчий напис № 6107, відповідно до якого було звернуто стягнення на предмет іпотеки - АДРЕСА_1.

22 серпня 2011року між ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві в особі ПП«Нива-В.Ш» та ОСОБА_3 на прилюдних торгах було укладено договір купівлі-продажу зазначеної вище квартири. Відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України підставою для визнання правочину недійсним є його невідповідність нормам ЦК України та іншим Законам України, при цьому укладений на прилюдних торгах договір купівлі-продажу АДРЕСА_1 суперечить вимогам ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та п. 283 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами», оскільки його було укладено на виконання виконавчого напису № 6107 від 24 жовтня 2008 року, вчинення та виконання якого законом не передбачено.

З урахуванням наведеного, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - АДРЕСА_1, укладений 22 серпня 2011 року на прилюдних торгах між ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві в особі ПП «Нива-В.Ш.» та ОСОБА_3 і оформленого протоколом про проведення прилюдних торгів від 22 серпня 2011 року № 1011144/2; визнати недійсним свідоцтво про придбання з прилюдних торгів АДРЕСА_1 ОСОБА_3, яке видане приватним нотаріусом КМНО Паракудою І.B. 31 серпня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за № НОМЕР_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 лютого 2015 року, у задоволенні позову - відмовлено.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 4 серпня 2014 року, в якій просив рішення скасувати та задовольнити позов у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 01 лютого 2016 року він отримав рекомендованим листом із повідомленням про вручення вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» про усунення порушень та виселення з житла за вихідними номерами №05-3492 та №05-3598 від 27 січня 2016 року.

Вказані вимоги стосуються необхідності ОСОБА_1 погасити заборгованість за кредитними договорами №07/18-05 та №07/19-05, укладеними 14 березня 2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відповідно, з метою уникнення звернення стягнення на належну ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1, яка передана в іпотеку на забезпечення виконання вказаних кредитних договорів. Отже, вимога ПАТ «ВіЕйБі Банк» свідчить про наявність невиконаного у ОСОБА_1 обов'язку іпотекодавця та підтверджує, що від часу укладення договору іпотеки з ним і по 27 січня 2016 року такої вимоги йому не направлялось, іпотека не припинена, що є нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для вирішення справи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що суд встановив наявність нововиявлених обставин, проте таким обставинам не було надано належної оцінки та не враховано доказове значення по справі, що свідчить про неповноту судового розгляду і невідповідність викладених в ухвалі висновків фактичним обставинам справи.

Так, при розгляді спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, доказуванню, зокрема, підлягає наявність у продавця правових підстав для продажу такого майна.

Крім того, нововиявлені обставини по даній справі вказують на те, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» перед продажем квартири ОСОБА_1 на імперативні приписи ст. 35 Закону України «Про іпотеку» - не повідомило ОСОБА_1 про наявність у позичальників заборгованості та не попередило про необхідність усунення ним, як іпотекодавцем, такої заборгованості з метою уникнення примусового продажу квартири.

Таким чином, продаж квартири ОСОБА_1 без його попереднього повідомлення, що передбачено ст. 35 Закону України «Про іпотеку» є незаконним, оскільки право на примусовий продаж переданої в іпотеку квартири виникає тільки після виконання вказаних вимог законодавства.

Вважає, що оскільки нововиявлені обставини по даній справі свідчать про невиконання ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», вони підтверджують відсутність правових підстав для продажу квартири і повинні мати наслідком визнання недійсним угоди про її продаж особою, яка не мала на це достатньої правової підстави.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з її безпідставності та недоведеності.

Висновок суду ґрунтується на нормах процесуального права та відповідає вимогам закону.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд рішення, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів.

Відповідно до ст.361 ЦПК України підставами для скасування рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконане.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Доводи апелянта про те що вимоги Банку про погашення заборгованості свідчать про наявність у заявника обов'язку іпотекодавця, а відтак, і про те, що іпотека не припинена, не приймаються до уваги, оскільки такі обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Отже, підсумовуючи викладене, апеляційна інстанція приходить до висновку про обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, якою відмовлено у задоволенні заяви.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді