Справа № 236/2980/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.

за участю секретаря - Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лиман за відсутності сторін цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована соба: об"єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів спадкодавцю ОСОБА_3 - договору дарування житлового будинку та державного акту на право приватної власності на землю, у зв»язку з тим, що у зазначених документах його прізвище вказано «ОСОБА_3», у той час як відповідно до документів, що посвідчують його особу та факт смерті його прізвище - «ОСОБА_3».

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також заінтересована особа були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, просили справу розглянути за їх відсутності, заявники заяву підтримали та просили її задовольнити, а представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви (а.с.22,23,24-25).

Тому на підставі ст.ст.168,169 ЦК України справу розглянуто у відсутності сторін.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ямпіль м. Красний Лиман Донецької області помер ОСОБА_3, який постійно проживав по АДРЕСА_1, про що01 лютого 2007 року виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради міста Красний Лиман Донецької області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Єдиними спадкоємцями, який прийняли спадщину після смерті спадкодавця, були його сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10,11).

Заявники прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, але позбавлені у позасудовий спосіб отримати свідоцтво про право на спадщину з наступних причин.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого 10.04.1951 року Краснолиманським ЗАГС, прізвище спадкодавця правильно записано російською мовою як «ОСОБА_3» (а.с.9). Таким же чином (українською мовою) зазначено його прізвище і в свідоцтві про смерть від 01.02.2007 року серія НОМЕР_3, виданому виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області (а.с.8).

Однак у договорі дарування житлового будинку, посвідченого Краснолиманською нотаріальною конторою від 08.02.1968 року за реєстром № 109, зареєстрованого 22.04.1968 року в Слов"янському інвентарбюро за № 1369, та в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданому 22.05.2000 року Ямпільською селищною радою на підставі рішення виконавчого комітету Ямпільської селищної ради № 18/12 від 31.03.2000 року, зареєстрованому за № 1102 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, яким посвідчено право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1392 га, розташовану на території АДРЕСА_2, так і у вказаному рішенні прізвище власника записано українською мовою як «ОСОБА_3»(а.с.12-13,14).

Одночасно при зверненні до суду заявники вказували, що встановлення вказаного факту їм необхідно для прийняття спадщини.

Але у зв»язку з наведеним постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори заявникам було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину (а.с.17).

Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлено частиною другою статті 16 ЦК України, зокрема такими способами є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Чинним законодавством України не передбачений порядок виправлення помилки в державних актах на право власності на земельні ділянки (п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року N 43). Згідно з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1У(надалі Закон) документом, що підтверджує реєстрацію речового права на нерухоме майно на сьогодні є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Але отримати такий заявник може лише після реєстрації свого права на вказану земельну ділянку відповідно до ст. 19 Закону на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та рішення суду про встановлення факту його належності заявнику.

Згідно до ст.ст. 234,256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню бо досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що договір дарування житлового будинку, посвідчений Краснолиманською нотаріальною конторою від 08.02.1968 року за реєстром № 109, зареєстрованого 22.04.1968 року в Слов"янському інвентарбюро за № 1369, та в Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданий 22.05.2000 року Ямпільською селищною радою на підставі рішення виконавчого комітету Ямпільської селищної ради № 18/12 від 31.03.2000 року, зареєстрований за № 1102 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, яким посвідчено право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1392 га, розташовану на території АДРЕСА_2, належить ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ямпіль м. Красний Лиман Донецької області.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,234,256,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ямпіль м. Красний Лиман Донецької області, договору дарування житлового будинку, посвідченого Краснолиманською нотаріальною конторою від 08.02.1968 року за реєстром № 109, зареєстрованого 22.04.1968 року в Слов"янському інвентарбюро за № 1369, та в Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого 22.05.2000 року Ямпільською селищною радою на підставі рішення виконавчого комітету Ямпільської селищної ради № 18/12 від 31.03.2000 року, зареєстрованого за № 1102 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, яким посвідчено право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1392 га, розташовану на території АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -