Справа № 587/1571/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненко О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання Сумського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Сумського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що у відділі ВДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист № 587/1571/14-ц, виданий 17.07.2014 року Сумським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До відділу з заявою зявилась стягував ОСОБА_2 та повідомила, що ОСОБА_1 постійно виїжджає за кордон України на заробітки в країни СНД, в основному до Російської Федерації. Аліментів з отриманих на заробітках коштів не сплачує, сплачує лише мінімальний платіж. У звязку з цим, з посиланням на ст. 3771 ЦПК України щодо можливості суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби обмежити боржника-фізичну особу у праві виїзду за межі України, в поданні ставиться питання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених судовим рішенням.

В судове засідання представник ВДВС не зявився, від відділу ВДВС надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність представника, своє подання заявник підтримав.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти подання заперечував, посилався на те, що аліменти він хоч в мінімальному розмірі, але сплачує; іноді виїжджає на заробітки, однак не регулярно, з отриманих коштів купує дитині деякі речі, рішення суду виконує в повному обсязі, заборгованості по аліментах не має.

Представник ОСОБА_2 її мати ОСОБА_4 - в судовому засіданні просила подання задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пункт 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачає можливість обмеження виїзду боржників за межі України до виконання зобовязань, покладених на них судовим рішенням.

За змістом цього закону такі заходи примусового впливу вживаються до тих боржників, відносно яких мається інформація про їхній постійний чи періодичний виїзд за кордон, без мети чи з метою ухилення від виконання судового рішення.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що боржник має намір виїхати за межі України з метою ухилитися від виконання судового рішення, як не надано доказів на підтвердження наміру боржника взагалі виїхати за межі України з будь - якою іншою, крім заробітку, метою, отже на даний час підстав для задоволення подання не вбачається.

Крім того, закон передбачає можливість обмеження виїзду боржників за межі України до виконання зобовязань, покладених на них судовим рішенням. Разом з тим, в судовому засіданні ані боржник, ані представник стягувачки не заперечували тієї обставини, що рішення суду виконується належним чином і боржник не має заборгованості по аліментах. Отже, періодичний виїзд боржника за межі України не має на меті ухилення від виконання рішення суду, яке виконується ним в добровільному порядку.

До того ж, якщо стягувач вважає, що боржник приховує свої доходи, вона може поставити перед виконавчої службою питання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за статтею 164 КК України, проведення перерахунку розміру аліментів або, якщо вважає, що її права та інтереси порушені, звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів.

На даний час підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України, ст. 217 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Сумського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя