Справа № 465/7792/15 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/3252/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року колегія су ддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Шандра М.М., Левик Я.А.

секретар: Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної служби МВС України у м. Львові ОСОБА_3, держави Україна в особі Державної казначейської служби про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної служби МВС України у м. Львові ОСОБА_3, держави Україна в особі Державної казначейської служби про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необґрунтованість, на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що ОСОБА_3 протиправно прийняв рішення за яким нібито позивач порушив вимоги дорожнього знаку «2.1. Дати дорогу» і нібито через цю причину і сталася дана дорожньо-транспортна пригода та на підставі протиправно інкримінованого зазначеного порушення склав адмінпротокол АП2 №173861 від 11.09.2015 року щодо ОСОБА_2 Вказує, що постановою Городоцького районного суду Львівської області у справі №441/1370/15-п встановлено невідповідність складеної ОСОБА_3 схеми місця ДТП фактичному розміщенню автомобіля на дорозі у момент зіткнення. Таким чином, ОСОБА_3 прийняв протиправне рішення щодо позивача, не заперечує даного факту, а тому єдиним шляхом захисту свої інтересів та прав ОСОБА_2 вважає стягнення в судовому порядку з держави Україна коштів за незаконні рішення та протиправні дії ОСОБА_3 Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши докази у справі та доводи апеляційної скарги, у межах заявленого позову, колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено фактичні обставини справи, дано правову оцінку заявленим вимогам та правовідношенню сторін, правильно застосовано норми процесуального права.

Зокрема, згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів. Частина 1 ст. 58 ЦПК України передбачає, що належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.4ст.60 ЦПК).

Відтак, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивач не довів у передбаченому процесуальним законом порядку заподіяння йому шкоди внаслідок неправомірних дій інспектора патрульної служби МВСУ.

Судом встановлено, що шкода, заподіяна позивачу та його майну, фактично заподіяна іншим учасником ДТП, при взаємодії двох транспортних засобів.

Тому для відшкодування шкоди слід правильно визначитись із позовними вимогами, обравши належний спосіб захисту.

Відповідно до ст.308 ЦПК, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги як необґрунтовані та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді