Справа № 357/9957/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Цуранова А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Проінвестбанк», третя особа: ОСОБА_2 білоцерківська міська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту,
У вересні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту.
Вказував, що він являється спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3. Після померлого залишилось спадкове майно у вигляді квартири в житловому будинку, що знаходиться АДРЕСА_1.
Стверджував, що він прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відмову нотаріуса, що обґрунтована наявністю заборони на невизначене майно його батька, яка накладена за повідомленнями про наявність позики, що надійшли від Будбанку м. Біла Церква, Київської облконтори Будбанку, Білоцерківського Будбанку.
Посилаючись на порушення його прав як власника повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, просив зняти обмеження з майна, що зареєстроване за ОСОБА_3.
В судове засідання позивач та представник третьої особи не з'явились, звернулись до суду із заявами в яких просили розглянути справу без їхньої участі.
Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_3 є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30.03.1951 року.
З копії свідоцтва про смерть від 06.08.1993 року вбачається, що ОСОБА_3 помер 06.08.1993 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України закріплено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до розяснень п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності будь-якої заборгованості померлого ОСОБА_3
Таким чином, єдиною правовою підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала наявність вищевказаних заборон накладених Білоцерківською державною нотаріальною конторою.
Разом з цим, суд вважає, що наявність цієї заборони порушує майнові права позивача, які крім наведених вище правових норм гарантуються статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, що є неприпустимим.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що майно, на яке накладено заборону, слід звільнити з-під арешту у звязку з тим, що наявність заборони створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання майном, при цьому відсутні відомості, які б свідчили про існування невиконаних боргових зобовязань померлого ОСОБА_3 перед конкретною фізичною чи юридичною особою, а також про предявлення майнових вимог до позивача як спадкоємця за законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Зняти обтяження на нерухоме майно ОСОБА_3, яке накладене Білоцерківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлень Будбанку м. Біла Церква, Київської облконтори Будбанку, Білоцерківського Будбанку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя ОСОБА_4