Справа № 423/3000/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

23 листопада 2016 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Мазура М.В., при секретарі судового засідання Солойовій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: Луганська область, с. Шипилівка Попаснянського району, вул. Петровського, 22, та зняття його з реєстрації місця проживання. Позов мотивовано тим, що вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності, відповідач ОСОБА_2 у 2008 році виїхав з житлового будинку і його місце перебування не відоме.

У судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, про причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, та постановити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до частин 1,2,7 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно дост.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідност.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право на користування житловим приміщення, яке належить іншій особі, може виникати на підставі ст.405 ЦК України, ст. 156 ЖК України або ст. 158 ЖК України. Проте в судовому засіданні встановлено відсутність будь-яких з указаних правових підстав для користування відповідачем житлом позивачки.

Згідно з копією паспорту (а.с.6) ОСОБА_1 народилася 25 жовтня 1951 року у м. Лисичанськ Луганської області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між чоловіком ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_4 - розірвано (а.с.7).

Згідно з копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.11), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.12), будинок за адресою: Луганська область, Попаснянський район, с. Шипилівка, вул. Петровського, 22, належить на праві приватної власності 1/1 частки ОСОБА_1.

Згідно з копією будинкової книги, за адресою: Луганська область, Попаснянський район, с. Шипилівка, вул. Петровського, 22, зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.14) .

Згідно з копією акту від 22.08.2016 року, складеного депутатом міськради, за адресою: Луганська область, Попаснянський район, с. Шипилівка, вул. Петровського, 22, зареєстровані: ОСОБА_4, її син ОСОБА_5, її мати ОСОБА_1, чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зі слів сусідів з 2008 року не мешкає за даною адресою і його місцезнаходження невідоме (а.с.15).

Таким чином в суді встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2008 року не мешкає за адресою: Луганська область, Попаснянський район, с. Шипилівка, вул. Петровського, 22, не сплачує платежі за користуванням житлом та комунальні послуги, що свідчить про те, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Таким чином, в цій частині позов підлягає задоволенню, але в частині вимог про зняття відповідача з реєстрації слід відмовити, оскількі ці вимоги заявлені до неналежного відповідача, при цьому рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації в порядку, установленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,174,212-215, 224-233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: Луганська область, Попаснянський район, с. Шипилівка, вул. Петровського, буд.22.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Відповідач може оскаржити заочне рішення шляхом подання до Попаснянського районного суду письмової заяви протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

В апеляційному порядку рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя М.В.Мазур