Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1041/16-ц
Провадження по справі № 2/514/455/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - М.В. Козирєва

за участю секретаря Н.М. Мельниченко,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 13.11.2014 року, посилаючись на наступні обставини.

Так, 03 липня 2011 року померла бабуся позивача ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,04 га, розташованої на території Петрівської Першоїсільської ради Тарутинського району Одеської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №045300. Її чоловік, тобто дідусь позивача ОСОБА_6, померлий 07.04.2012 року фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Крім цього, ОСОБА_6 належали на праві власності земельні ділянки площею 1,84 га та 1,88 га, які розташовані на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ОД №045296 та серії ЯГ №926221.

08.08.2011 року ОСОБА_6 заповідав вищезазначені земельні ділянки своєму синові ОСОБА_4, тобто батьку позивача, який 13.11.2014 помер, так і не встигнувши оформити спадщину після смерті батьків.

За таких обставин, посилаючись на письмові докази проживання її батька ОСОБА_4 із спадкодавцями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, позивач звернулась до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на зазначені земельні ділянки.

В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Позов визнали повністю.

В звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №045300 ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 2,04 га, розташована на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с. 17)

03 липня 2011 року ОСОБА_5 померла (а.с. 13).

Спадкоємцем після її смерті був чоловік ОСОБА_6, який фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця мешкав з ним, однак не оформив своїх спадкових прав (а.с. 28, 58).

Крім того, відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ОД №045296 та серії ЯГ №926221 ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 1,84 га та земельна ділянка площею 1,88 га, розташовані на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області(а.с. 18, 19).

08 серпня 2011 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповідав вищезазначені земельні ділянки своєму синові ОСОБА_4, тобто батьку позивача (а.с. 16, 57).

07 квітня 2012 року ОСОБА_6 помер (а.с. 11).

13 листопада 2014 року помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с. 12), котрий фактично прийняв спадщину, але не оформив її.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його діти: позивач ОСОБА_1 (а.с. 14, 23) та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 15, 24), дружина ОСОБА_3, які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача.

При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на зазначене спадкове майно, позивачу було відмовлено у звязку з тим, що її батько ОСОБА_4 пропустив строки для прийняття спадщини (а.с. 5, 56).

Разом з тим, під час розгляду справи позивач надала суду довідку з Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області № 827/02-17 від 28.11.2016 року з якої видно, що її батько ОСОБА_4, померлий 13.11.2014 року здійснював догляд за батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та проживав з ними з 2010 року по день їх смерті (а.с. 60)

Дана обставина підтверджується також письмовими заявами, мешканців с. Петрівськ Тарутинського району Одеської області ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 61-68).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спадкоємець ОСОБА_4 спадщину, яка складалась з земельних ділянок, які розташовані на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області прийняв, але не встиг оформити право на спадщину.

Крім того, згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за прийняттям спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 станом на 16.09.2016 року ніхто не звертався (а.с. 42-43).

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

На підставі ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Таким чином, суд доходить до висновку, що право позивача на отримання в спадщину за законом спадкового майна підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно - земельну ділянку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст. 81 ЗК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 13 листопада 2014 року, а саме:

- земельну ділянку площею 2,04 га, із яких: 1,41 га ріллі, кадастровий номер :01:001:0874 та 0,63 га багаторічних насаджень, кадастровий номер :01:001:1332, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належали померлій 03.07.2011 року ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №045300;

- земельну ділянку площею 1,84 га, із яких: 1,21 га ріллі, кадастровий номер :01:001:0152 та 0,63 га багаторічних насаджень, кадастровий номер :01:001:0562, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належали померлому 07.04.2012 року ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №045296;

- земельну ділянку площею 1,88 га, із яких: 1,25 га ріллі, кадастровий номер :01:001:0101 та 0,63 га багаторічних насаджень, кадастровий номер :01:001:1105, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Петрівської Першої сільської ради Тарутинського району Одеської області та належали померлому 07.04.2012 року ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №926221.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Козирєв