Справа № 381/604/16-ц Головуючий у І інстанції Бутенко В. О.
Провадження № 22-ц/780/3248/16 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 58 01.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Савченка С.І.,

при секретарі: Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Ясінської А.С.,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця ВДВС Фастівського МРУЮ Ясінської А.С. та просила її задовольнити, посилаючись на те, що Відділом державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 45949068 за виконавчим листом № 2/381/951/14, виданим Фастівським міськрайонним судом 25.12.2014 року, про зобов'язання її, ОСОБА_3, не чинити перешкод співвласнику ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, що відповідає 1/2 частині в праві власності, а також виконавче провадження № 45956629 за виконавчим листом № 2/381/951/14, виданим Фастівським міськрайонним судом 25.12.2014 року, про визнання її дій незаконними та вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

06 листопада 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Ясінською А.С. було проведено виконавчі дії, передбачені ч. 4 ст. 75 та ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконано рішення про утримання від вчинення певних дій шляхом доведення до відома заявника резолютивної частини рішення Фастівського міськрайонного суду про зобов'язання її не чинити перешкод співвласнику ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, а також здійснене примусове вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 шляхом забезпечення державним виконавцем Ясінською А.С. безперешкодного входження стягувача ОСОБА_2 у приміщення, зазначене у виконавчому документі, його проживання (перебування) в ньому та передачі йому ключів від квартири АДРЕСА_1.

Про доведення до відома ОСОБА_3 резолютивної частини рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області про зобов»язання її не чинити перешкод співвласнику ОСОБА_2 та про його примусове вселення до квартири АДРЕСА_1 державним виконавцем було складено відповідний акт.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після складення державним виконавцем акта про виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» після складення державним виконавцем акта про примусове вселення стягувача виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, державним виконавцем вищевказані вимоги закону проігноровані і, не зважаючи на фактичне виконання в повному обсязі рішення Фастівського міськрайонного суду, виконавче провадження не закінчено та постанову про закінчення виконавчого провадження не винесено.

Більш того, за наявності усіх передбачених законом підстав для закінчення виконавчого провадження, державний виконавець Ясінська А.С. не лише не винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, а безпідставно винесла постанову про зупинення виконавчого провадження в зв»язку з перебуванням стягувача у відпустці за межами населеного пункту, яка є незаконною в зв»язку з відсутністю у державного виконавця доказів перебування ОСОБА_2 у відпустці за межами населеного пункту.

Враховуючи викладене, заявник просила суд визнати неправомірними рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Ясінської А.С. щодо зупинення виконавчих проваджень та скасувати винесені нею 19 січня 2016 року постанови про зупинення виконавчого провадження № 45949068 та № 45956629; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Ясінської А.С. і зобов»язати її винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 45949068 та № 45956629 за виконавчим листом № 2/381/951/14, виданим 25.12.2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2016 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Визнано неправомірними рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Ясінської A.C. щодо зупинення виконавчих проваджень та скасовано винесені нею 19 січня 2016 року постанови про зупинення виконавчого провадження № 45949068 та № 45956629.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Ясінської A.C. і зобов'язано державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 45949068 та № 45956629 за виконавчим листом № 2/381/951/14, виданим Фастівським міськрайонним судом 25 грудня 2014 року, про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкод співвласнику ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, що відповідає 1/2 частині в праві власності, та вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу від 10 березня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2014 року до відділу ДВС Фастівського МРУЮ надійшов виконавчий лист № 2/381/951/14 від 25.12.2014 року, виданий Фастівським міськрайонним судом Київської області про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкод співвласнику ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, що відповідає 1/2 частині у праві власності.

29 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

29 грудня 2014 року до відділу ДВС Фастівського МРУЮ надійшов виконавчий лист №2/381/951/14 року від 25 грудня 2014 року, виданий Фастівським міськрайонним судом, про визнання дій ОСОБА_3 незаконними та вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

30 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

26 січня 2015 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, про що складено акт державного виконавця про те, що стягувача ОСОБА_2 вселено.

27 січня 2015 року до відділу ДВС Фастівського МРУЮ надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про відновлення виконавчого провадження та здійснення примусового вселення до квартири за адресою: АДРЕСА_1, в зв»язку з тим, що стягувач не зміг потрапити до квартири через перешкоди, створені боржником ОСОБА_3

11 лютого 2015 року державним виконавцем винесено та направлено сторонам виконавчого провадження вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій 24 лютого 2015 року о 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1.

24 лютого 2015 року здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, про що складено акт державного виконавця про те, що стягувач відмовився від проведення виконавчих дій в зв»язку з відсутністю у державного виконавця посвідчення.

08 травня 2015 року державним виконавцем винесено та направлено сторонам виконавчого провадження вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій 22 травня 2015 року об 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1.

19 травня 2015 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про відкладення виконавчих дій на строк до десяти робочих днів.

21 травня 2015 року державним виконавцем винесено та направлено сторонам виконавчого провадження постанову про відкладення провадження виконавчих дій.

03 червня 2015 року до відділу ДВС Фастівського МРУЮ надійшла заява ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження у порядку ч. 1 п. 5 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

09 червня 2015 року державним виконавцем винесено та направлено сторонам виконавчого провадження постанову про зупинення виконавчого провадження.

08 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено та направлено сторонам виконавчого провадження постанову про поновлення виконавчого провадження згідно заяви стягувача ОСОБА_2

В цей же день, 08 жовтня 2015 року, державним виконавцем винесено та направлено сторонам виконавчого провадження вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій 27 жовтня 2015 року об 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1.

27 жовтня 2015 року здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, про що складено акт державного виконавця про те, що боржник, будучи повідомленим про час та місце проведення виконавчих дій, при проведенні виконавчих дій був відсутній.

В цей же день, 27 жовтня 2015 року, державним виконавцем винесено та направлено сторонам виконавчого провадження вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій 06 листопада 2015 року об 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1.

06 листопада 2015 року здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, про що складено акт державного виконавця, відповідно до якого стягувача ОСОБА_2 вселено, однак ним та його представником в акті зазначено зауваження з приводу того, що кімнати в квартирі зачинені, зокрема та кімната, яка рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2014 року була виділена стягувачу в користування.

09 листопада 2015 року до відділу ДВС Фастівського МРУЮ надійшла скарга стягувача ОСОБА_2 про перешкоджання боржником ОСОБА_3 у вселенні та її умисного ухилення від виконання рішення суду.

18 січня 2016 року до відділу ДВС Фастівського МРУЮ надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження у порядку ч. 1 п. 5 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

19 січня 2016 року державним виконавцем винесено та направлено сторонам виконавчого провадження постанову про зупинення виконавчого провадження.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець, постановлюючи 19 січня 2016 року постанову про зупинення виконавчого провадження, діяв відповідно до закону та в межах своїх повноважень, оскільки можливість зупинення виконавчого провадження, в тому числі на підставі заяви стягувача, передбачена ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання суду в ухвалі на те, що рішення суду про вселення ОСОБА_2 та зобов»язання ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні житлом виконано, що є підставою для зобов»язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, є помилковими, оскільки з наявних в справі письмових пояснень державного виконавця вбачається, що після вселення ОСОБА_2 06 листопада 2015 року в квартиру, 09 листопада 2015 року до ВДВС надійшла скарга останнього про умисне ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання рішення суду, що, на думку колегії, унеможливлювало винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав виконання рішення суду.

Оскільки державний виконавець, дії та рішення якого оскаржує заявник ОСОБА_3, діяв відповідно до закону, в межах своїх повноважень, не порушивши при цьому права чи свободи заявника, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення скарги та визнання дій державного виконавця неправомірними є необґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Оскільки суд першої інстанції, розглядаючи скаргу ОСОБА_3, вирішив питання з порушенням норм процесуального права, ухвала від 10 березня 2016 року про задоволення скарги підлягає скасуванню з постановленням по справі ухвали про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2016 року - скасувати та постановити ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області Ясінської А.С. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: