У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом заступника прокурора м. Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року заступник прокурора м. Хмельницького звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів в розмірі 10 192,23 грн, посилаючись на те, що відповідачі використовують земельну ділянку площею 0,1146 га за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення приміщення магазину, належного їм на праві власності на підставі договору дарування від 26 березня 2009 року та договору купівлі-продажу від 29 серпня 2011 року, без оформлення документів, що посвідчують право власності останніх на земельну ділянку чи право користування нею. Оскільки договір оренди земельної ділянки між Хмельницької міською радою та відповідачами не укладався, з причин ухилення останніх від його оформлення, територіальна громада м. Хмельницького недоотримала кошти у вигляді орендної плати за землю. Згідно акта комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12 березня 2015 року № 192, неодержаний міською радою дохід за використання відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,1146 га за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 грудня 2011 року до 01 грудня 2014 року складає 100 192,32 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року, позовні вимоги заступника прокурора м. Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь Хмельницької міської ради 100 192,32 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з доведеності позовних вимог, зокрема, що відповідачі використовують земельну ділянку загальною площею 0,1146 га комунальної власності з порушенням вимог земельного законодавства та законодавства про плату за землю, що призвело до значних втрат бюджету м. Хмельницького у вигляді недоодержання доходу від орендної плати за цю земельну ділянку, чим Хмельницькій міській раді завдано збитків у розмірі 100 192,32 грн.

Проте повністю погодитись з такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками приміщення магазину та нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 згідно договору дарування № 1581 від 26 березня 2009 року та договору купівлі-продажу № 9378 від 29 серпня 2011 року (а.с. 27-29).

Рішенням 32-ої сесії Хмельницької міської ради від 25 грудня 2013 року № 69 (п. 5 додатку № 3), відповідачам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,1146 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування приміщення магазину та нежитлового приміщення (а.с. 9-14).

Проте відповідачі права оренди земельної ділянки своєчасно не оформили, хоча користуються нею. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на надання її в оренду в управління земельних ресурсів та земельної реформи надійшов 18 грудня 2014 року, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 12 січня 2015 року (а.с. 15).

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 192 від 12 березня 2015 року затверджено акт визначення розміру збитків за фактичне використання відповідачами земельної ділянки без правовстановлюючих документів від 16 лютого 2015 року, згідно якого за період з 01 грудня 2011 року до 01 грудня 2014 року збитки (упущена вигода від неотримання орендної плати) склали 100 192,32 грн, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки 971,42 грн. за 1 кв.м (а.с. 24).

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

За змістом ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідокнеодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини 1 статті 156 ЗК України).

За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула права власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналогічний порядок виникнення права власності або права користування земельною ділянкою передбачено ч. 1 ст. 120 ЗК України.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За положеннями ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки вважаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Суд першої інстанції, в порушення ст.ст. 212-215 ЦК України, не визначився належним чином з характером спірних правовідносин, не встановив у повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, на зазначені положення закону належної уваги не звернув, доводів відповідачів належним чином не перевірив, відповідно, не визначився з порядком оформлення відповідачами права користування нею та не з'ясував, за яких обставин відповідачами не оформлено таке право, не встановив суд першої інстанції і наявність вини відповідачів у користуванні земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. При цьому, судами належним чином не перевірено наданого позивачем розрахунку збитків, дійсного періоду його нарахування та всіх складових, не враховано те, що відповідачами відповідно до вимог ст. ст. 269, 270 ПК України сплачено до державного бюджету земельний податок за період з 2012 до 2015 років, що підтверджується копіями платіжних доручень та довідкою ГУ ДФС у Хмельницькій області від 19 серпня 2015 року № 156 (а.с. 81), унаслідок чого не визначено дійсного розміру відповідальності відповідачів.

Разом з цим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів повідомлення від 26 січня 2015 року № 248/02-01-14 (а.с. 17) та від 26 березня 2015 року №1028/02-01-14 (а.с.25) надсилались на адресу ОСОБА_7, тобто не з'ясованим залишилось хто саме з відповідачів був повідомлений щодо засідання комісії, та чи повідомлялась інший з відповідачів про таке засідання, з огляду на те, що відповідачі є співвласниками спірного нежитлового приміщення.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, залишив поза увагою, що солідарне стягнення збитків з відповідачів чинним законодавством не передбачено.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу першого ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова