Справа № 452/1910/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" листопада 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним і визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою про визнання заповіту недійсним і визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 21.05.2008 року померла його баба ОСОБА_7. При житті 12.05.2008 року ОСОБА_7 склала заповіт, відповідно до якого земельні ділянки загальною площею 2,06га, розташовані на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого підсобного господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №033969, заповіла ОСОБА_1. Позивач звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття і оформлення спадщини, однак, йому було відмовлено через те, що в нотаріальній конторі вже знаходиться спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_7, де міститься заповіт реєстровий номер 162, згідно якого спадкоємцем усього майна померлої є ОСОБА_6. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, ОСОБА_1 просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати заповіт від 12.05.2008 року недійсним і визнати його право власності на спадкове майно; оскільки секретарем сільської ради помилково було посвідчено одночасно два заповіти у користь ОСОБА_1 та в користь відповідача ОСОБА_3, а фактично спадкодавця воля була іншою, - про що слід було зазначити одночасно в одному заповіті на двох спадкоємців; через те, що відповідач ОСОБА_3 оформив свої спадкові права по закону, ОСОБА_1 просить визнати його власником земельних ділянок у с. Підгайчики Самбірського району в порядку спадкування майна спадкодавця ОСОБА_7, яка померла 21.05.2008 року, що в нотаріальному порядку реалізувати неможливо через існування останнього заповіту.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві; просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнали по суті власних пояснень повністю.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним і визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню з наступних підстав:

За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ №136805 вбачається, що ОСОБА_7 померла 21 травня 2008 року.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №033969 ОСОБА_7 при житті належали земельні ділянки площею 2,06га, розташовані на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого підсобного господарства.

Із заповіту від 12 травня 2008 року зареєстрованого в реєстрі за №161 відомо, що ОСОБА_7 на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, а саме середню земельну частку (пай) згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №033969, заповіла своєму внукові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - позивачу в справі.

У відповідності до заповіту від 12 травня 2008 року зареєстрованого в реєстрі за №162, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, на що вона за законом матиме право - відповідно заповіла своєму внукові ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із приводу спадкування ОСОБА_1 звертався до Рудківської державної нотаріальної контори, однак постановою від 16.06.2016 року №676/02-31 йому було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

У судовому засіданні із пояснень позивача та відповідачів установлено, що заповіт зареєстрований за номером 162, не відповідав дійсній волі заповідача ОСОБА_7, оскільки секретарем сільської ради помилково було посвідчено одночасно два заповіти у користь позивача ОСОБА_1 та в користь відповідача ОСОБА_3, а фактично спадкодавця воля була іншою, - про що слід було зазначити в одному заповіті на двох спадкоємців; через те, що відповідач ОСОБА_3 оформив свої спадкові права по закону, ОСОБА_1 просить визнати його власником земельних ділянок у с. Підгайчики Самбірського району в порядку спадкування майна спадкодавця ОСОБА_7, яка померла 21.05.2008 року, що в нотаріальному порядку реалізувати неможливо.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_7

Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з позицією сторін, що іншого шляху переходу права власності немає, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 є підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений 12 травня 2008 року ОСОБА_7, посвідчений секретарем Підгайчиківської сільської ради ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №162.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельні ділянки загальною площею 2,06га, розташовані на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №033969, - в порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_7, котра померла 21.05.2008 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя