Справа № 148/2226/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися до Тульчинського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2213/3182ECLAPS від 06.08.2014 на суму 9584 грн.

21/07/2015 між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20150721-Г у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив право вимоги від відповідача коштів, право одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк» , а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 12317,20 грн, з яких: - 9135,45 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 1548,9 грн. заборгованість за процентами та комісією; - 1632,85 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає.

В зв'язку з наведеними обставинами позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 12317,20 грн. та понесені по справі судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про визнання позову та розгляду справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив:

В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2213/3182ECLAPS від 06.08.2014 на суму 9584 грн. (а.с.5-7).

21/07/2015 між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20150721-Г (а.с. 17-19) у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив право вимоги від відповідача коштів, право одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк» , а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідно до умов договору, відповідач зобовязувався в порядку та на умовах що визначені в договорі повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платехі в сумі, строки та на умовах що передбачені договором та додатком №1 до нього.

Відповідач ОСОБА_1 умови договору не виконувала.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а і позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 12317,20 грн, з яких: - 9135,45 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 1548,9 грн. заборгованість за процентами та комісією; - 1632,85 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, що підтверджується копією розрахунку заборгованості ( а.с. 13).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з ОСОБА_1, як позичальника, підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 12317,20 грн.

Відповідно до ст.ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

При оцінці представлених доказів, судом враховано правову позицію судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 року № 6-979 цс15.

Відповідно до вказаної правової позиції, статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1. належним чином була повідомлена про відступлення права грошової вимоги, що підтверджується повідомленням. (а.с. 14).

Таким чином, позивач набув права вимоги відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 10 ч. 3 (якою визначено принцип змагальності сторін), ст. 61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, що відображено в ст. 11 ЦПК України.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з відповідача необхідно стягнути понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530 , 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК, ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2213/3182ECLAPS від 06.08.2014 в розмірі 12317,20 грн. (дванадцять тисяч триста сімнадцять гривень 20 копійок), 1378 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: