Справа № 2-п/490/4522/16-ц
н/п 2-п/490/153/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Головацькому О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2016 року у цивільній справі № 490/4522/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог відповідачка посилалася на те, що вона не з'явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин, оскільки не отримувала від суду жодних процесуальних документів та повісток, а докази, на які вона посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, при цьому, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив рішення залишити в силі, а заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, посилаючись на необґрунтованість тверджень заявниці.

Ухвалою суду питання щодо перегляду заочного рішення суду вирішено за відсутності учасників процесу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просив стягнути з неї аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 25.09.2002 р. н., в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку і доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 грудня 2013 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 10 травня 2016 року провадження у справі було відкрито, а справу призначено до судового розгляду на 18 травня 2016 року, про що на імя відповідачки було направлено лист зі зворотнім повідомленням.

В той же час, 18 травня 2016 року відповідачка до суду не зявилася, при цьому, у матеріалах справи відсутнє зворотне повідомлення про вручення.

За такого, судом розгляд справи було відкладено на 09 червня 2016 року, про що на адресу відповідачки рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням було направлено повістку, яку зобовязався направити особисто позивач.

В той же час, у звязку з тим, що 09 червня 2016 року суддя знаходилася у відрядженні, розгляд справи було відкладено на 29.06.2016 року, про що на адресу відповідачки було також направлено повістку.

У судове засідання 29 червня 2016 року відповідачка не зявилася, однак зворотне повідомлення про отримання нею повістки у матеріалах справи відсутнє

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Враховуючи викладене, 29 червня 2016 року Центральним районним судом було винесено заочне рішення, яким позов було задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, 25.09.2002 р. н., в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку і доходів ОСОБА_1, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття; вирішено питання щодо судових витрат; рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В той же час, відповідачка в заяві зазначає, що вона не змогла зявитися у судове засідання з поважних причин, оскільки не отримувала від суду жодних процесуальних документів та повісток, а тому не була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Це, в свою чергу, позбавило її можливості належним чином реалізувати її процесуальні права, та зумовило не врахування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, при винесенні рішення, зокрема, позбавило відповідачки можливості надати докази того, що у неї на утриманні знаходиться також інша дитина, а також доказів того, що рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з позивачем було скасоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 224, 232 ЦПК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не зявилася в судове засідання з поважних причин, а докази, на які вона посилається в заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті, тому заочне рішення постановлене з порушенням прав відповідачки, що є підставою для його скасування.

Таким чином вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2016 року у цивільній справі № 490/4522/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасувати.

Призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні 06 грудня 2016 року на 10:00 год., яке відбудеться у приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва (54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/12, зала судових засідань № 10).

Копію ухвали направити сторонам, повідомити їх про дату, час та місце розгляду справи.

Витребувати у ОСОБА_1 у строк до 05 грудня 2016 року довідку про склад сімї, наявність у неї інших аліментних зобовязань, а також про її доходи за період з 01 січня 2016 року по теперішній час.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН