Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/2460/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Квітка О. О.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

07.12.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Кіселика С.А., Суржика М.М.

секретар Постоєнко А.І. ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Фільштейна Володимира Леонідовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Кіровоградське обласне об'єднання сільськогосподарського рибного господарства «Кіровоградрибгосп» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом

ОСОБА_3 до ПрАТ «Кіровоградське обласне об'єднання сільськогосподарського рибного господарства «Кіровоградрибгосп»» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградське обласне об'єднання сільлськогосподарського рибного господарства «Кіровоградрибгосп» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Зазначав, що перебував у трудових відносинах з відповідачем. У квітні 2012 року його відсторонили від роботи та заборонили допускати на територію підприємства. Про звільнення його не повідомляли та заробітну плату не виплачували. Після неодноразових звернень до відповідача, правоохоронних та контролюючих органів, на його адресу поштовим переказом від 04 листопада 2015 року перераховано заборгованість по заробітній платі за 2012 рік в сумі 4075,64 грн., а поштовим переказом від 21 грудня 2015 року перераховано заборгованість по відпускних за 2012 рік у сумі 327 грн.71 коп..

Уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 34 440, 97 грн., за період заборгованості з урахуванням індексу інфляції - 2 998,04 грн. та відпускні в сумі 568,77 грн. (а.с.2-4, 43-45, 120).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 34 440 грн.97 коп., 2 998 грн.04 коп. індексації заробітної плати.

В решті вимог відмовлено. Розподілено судові витрати (а.с.131-134).

В апеляційній скарзі Фільштейн В.Л., який діє в інтересах ПрАТ «Кіровоградське обласне об'єднання сільськогосподарського рибного господарства «Кіровоградрибгосп» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається, зокрема на те, що суд не прийняв до уваги відсутність вини підприємства у несвоєчасній виплаті заробітної плати (а.с.137-142).

В судове засідання апеляційної інстанції представник відповідача не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, а представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Положеннями ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Тобто, згідно цих норм матеріального права , передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (правовий висновок Верховного Суду України у постанові № 6-15цс13 від 27.03.2013 року).

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач працював у ПрАТ «Кіровоградрибгосп».

Наказом № 8-к від 28 травня 2012 року позивача звільнено з займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання службових обов'язків (а.с.81).

Відповідачем в день звільнення позивача не проведено розрахунок, не виплачено заробітну плату за фактично відпрацьований час, а саме за грудень 2011 року, січень, лютий, березень та квітень, травень 2012 року, всього в сумі 4075 грн. 64 коп..

Остаточно заборгованість по заробітній платі в сумі 4075 грн. 64 коп. відповідачем виплачена позивачу 04 листопада 2015 року шляхом направлення на його адресу поштового переказу (а.с.85,86).

Також 21 грудня 2015 року виплачено відпускні за 2012 рік в сумі 327 грн.71 коп. (а.с.85,86).

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для покладання на відповідача відповідальності за затримку остаточного розрахунку при звільненні та стягнення на користь позивача його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи, що позивачу у день його звільнення не була здійснена виплата всіх належних йому сум, відповідно до ст.117 КЗпП України відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, який обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам, в тому числі і письмовим, і відповідно до ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для покладення на відповідача відповідальності за затримку остаточного розрахунку при звільненні.

Визначений судом першої інстанції розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та розмір індексації заробітної плати, відповідачем не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиплаті позивачу належних при звільненні сум, наявності вини самого позивача, який в день звільнення був відсутній на роботі, а в подальшому не звертався до підприємства з вимогою про розрахунок, є безпідставними, такими, що не грунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи позивача звільнено з роботи з 28 травня 2012 року. Ще до звільнення, а саме у квітні 2012 року позивач звертався до прокурора Кіровоградського району, 16 травня 2012 року позивач разом з іншими працівниками підприємства звертались до Територіальної державної інспекції з праці у Кіровоградській області щодо виплати заробітної плати (а.с.112). За вказаним зверненням було здійснено перевірку.

Актом перевірки № 11-13-034/0338 за дотриманням законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 червня 2012 року встановлено порушення вимог ст.115 КЗпП України щодо строків виплати заробітної плати, наявність станом на 12 червня 2012 року невиплаченої ОСОБА_3 заробітної плати за грудень 2011 року, січень, лютий, березень, квітень 2012 року всього в сумі 4075,64 грн. . Встановлено порушення ст.48 КЗпП України щодо ведення трудових книжок працівників, ст.30 Закону України «Про оплату праці» щодо обов'язку власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи, а також бухгалтерський облік витрат на оплату праці

За наслідками вказаної перевірки складено протокол про адміністравне правопорушення щодо в.о. голови правління ПрАТ Ніцой Л.М. за ч.1 ст.41 КУпАП - порушення термінів виплати заробітної плати та інші порушення вимог чинного законодавства про працю. Надано припис про усунення вказаних порушень у строк до 18 липня 2012 року (а.с.11-13, 173-174,175).

Відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що він не допускався на територію підприємства з квітня 2012 року.

Письмові заяви позивача до прокурора Кіровоградського району, до Територіальної державної інспекції з праці у Кіровоградській області щодо виплати заробітної плати, вжиття заходів щодо недопущення керівництвом підприємства порушень трудового законодавства, підтверджують його звернення до підприємства з питання оплати праці через вказані контролюючі органи.

Надані сторонами докази оцінені судом першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України. Докази відсутності вини у затримці розрахунку при звільненні, відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано.

Оскільки у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати в період з 29 травня 2012 року по 04 листопада 2015 року позивач втратив частину доходу, з урахуванням індексу інфляції, суд правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 2 998 грн.04 коп..

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування не встановлено (стаття 308 ЦПК), тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, ст.307, ст.308, ст.313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фільштейна Володимира Леонідовича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Кіровоградське обласне об'єднання сільськогосподарського рибного господарства «Кіровоградрибгосп» відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді С.А.Кіселик

М.М.Суржик