Справа № 658/4646/15-ц
(провадження № 2/658/227/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Терещенко О.Є.

при секретарі Оніщенко Л.В.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Каховка, цивільну справу за по-зовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в :

22.12.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.02.2015 року помер її рідний брат ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на частку у житловому будинку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Хер-сонської області.

При оформленні спадкових прав позивачці стало відомо, що 13.02.2015 року, вже після смерті ОСОБА_6, діючи на підставі довіреності від останнього, відповідач ОСОБА_4Г уклав договір дарування з відповідачкою ОСОБА_3 належної ОСОБА_6 частки вказаного будинку, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Позивачка ОСОБА_2 просила визнати договір дарування частки житлового будинку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, на земельній ділянці площею 0,0500 га, зареєстрований в реєстрі за №88, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, недійсним; стягнути з відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні позивачка викладені в позовній заяві вимоги підтримала, наполягала на хзадоволенні позову.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила суд за-довольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просиал від-мовити в їх задоволенні через необгрунтованість.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином.

Третя особа - нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове за-сідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відстуності.

Суд вважав можливим розглядати справу за відсутності відповідача ОСОБА_4 та третьої особи нотаріуса ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 лютого 2015 року між ОСОБА_7 та Ємель яновою ОСОБА_8 було укладено договір дарування частки житлового будинку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, на земельній ділянці площею 0,0500 га, яка належить на праві власності ОСОБА_6. Вказаний договір по-свідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотокругу ОСОБА_5. У зазначеному дого-ворі визначено, що ОСОБА_7 діє, як «Дарувальник», від імені власника ОСОБА_9, на підставі довіреності від 09.02.2015 року (а.с. 4).

Згідно свідоцтву про смерть від 26.03.2015 року ОСОБА_6 помер 11 лютого 2015 року (а.с.15).

Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 04.12.2015 року, свідоцтвау про народження (серія ЯЕ №090761) та свідоцтву про укладення шлюбу (серія І-КГ №325871) позивачка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Манійова») є рідною сест-рою померлого ОСОБА_6 (а.с.11-16).

Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здій-снюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представ-ництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За п.6 ч.1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті осо-би, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсут-ньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за дові-реністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виник-нення збитків.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або при-пинення цивільних прав та обов'язків.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивіль-них справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. N 9 визначено: «ОСОБА_10 необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним догово-рам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, по-становам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчи-нення правочину.».

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009р., відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які вста-новлені ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину.

Згідно ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодав-ства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямо-ваний на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється бать-ками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - тре-тьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, вста-новлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 12 лютого 2014 року у справі № 6-165цс13, вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі до-казів як кожного окремо, так і їх в сукупності.

Зокрема, у разі вчинення правочину представником суду слід з'ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він в межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин.

Враховуючи викладене, оскільки на час укладення Договору дарування частки житлового бу-динку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, посвідченого при-ватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстрованого в реєстрі за № 88, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_4 не мав необхідного обсягу цивільної діє-здатності, в зв'язку зі смертю ОСОБА_6 та, як наслідок, припинення представництва за дові-реністю, посвідченою приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсон-ської області ОСОБА_10 09.02.2015 року за реєстровим № 124, суд дійшов висновку, що відповід-но до ст. 215 ЦК України такий правочин слід визнати недійсним.

Правові наслідки недійсності правочину встановлені ст. 216 ЦК України.

Згідно з вимогами частини першої цієї статті Кодексу недійсний правочин не створює юри-дичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього пра-вочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користу-ванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за ціна-ми, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що договір дарування 65/100 частини будинку №205 по вул. І.Золіна в м. Каховка від 13.02.2015 року було вчинено з недо-держанням в момент укладення договору вимог, які встановлених ст. 203 ЦК України щодо наявно-сті необхідного обсягу цивільної дієздатності у представника ОСОБА_4, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом встановлення недійсності Договору дарування частки жит-лового будинку №205, розташованого по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, на земельній ділянці площею 0,0500 га, зареєстрований в реєстрі за №88, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та застосування наслідків недійсності правочину.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені позивачкою при зверненні до суду, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки судового збору у розмірі 365 грн 60 коп, і з відповідачки ОСОБА_3 в сумі 365 грн 60 коп.

На підставі наведеного, ст.ст. 11, 60, 213-215, 88 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним Договір дарування 65/100 частин житлового будинку №205, розташова-ного по вул. І.Золіна в м. Каховка Херсонської області, на земельній ділянці площею 0,0500 га, за-реєстрований в реєстрі за №88, укладений 13.02.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, і посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нота-ріального округу ОСОБА_11.

Стягнути ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 365 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 365 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рі-шення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рі-шення.

Суддя: О. Є. Терещенко