У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни, заінтересована особа - підприємство «Фінансова консалтингова група», за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду

м. Києва від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, зазначивши в її обґрунтування, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - ВПВР ДВСУ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 2-1614/11, виданого 31 січня 2013 року Шевченківським районним судом

м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «АБ «Експрес-Банк» у розмірі

32 063 771 гривня 78 копійок.

Посилаючись на те, що при проведенні примусового проникнення до спірної квартири, головний державний виконавець ВПВР ДВСУ Рагімова А.Н. в порушення ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вчасно не попередила співвласників про проведення виконавчої дії, не переконалась в отриманні останніми будь-якого повідомлення про її вчинення, при складанні акта опису і арешту майна не зазначила обставин, що вказують на опис квартири, зазначивши лише про площу та стан житла, просив суд скасувати акт опису та арешту майна від 09 лютого 2015 року та поновити строк на подання даної скарги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня

2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 10 листопада 2015 року, клопотання про поновлення строку на подання скарги залишено без задоволення, а скаргу - без розгляду.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою та залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що заявником не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, передбаченого

ч. 1 ст. 385 ЦПК України.

Встановивши, що про вчинення державним виконавцем дій щодо опису та арешту майна, скаржник дізнався 09 лютого 2015 року, суди дійшли правильного висновку, що строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця закінчився 19 лютого 2015 року, а посилання на звернення з аналогічною скаргою до суду (яка ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року залишена без розгляду), як на підставу для поновлення строку, обґрунтовано визнано судами неповажними причинами для його поновлення, оскільки з вказаної ухвали суду вбачається, що скарга була залишена без розгляду за заявою заявника.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк