Дата документу 12.12.2016
Справа № 320/8134/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» грудня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кучеренко Н.В.

при секретарі Левандовській О.М.

за участю прокурора Кісілічак С.В.

представника заявника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради про госпіталізацію громадянина в психіатричний стаціонар без його згоди,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області поступила заява головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, в якому заявник просить госпіталізувати ОСОБА_3 до психіатричного відділення у примусовому порядку в зв'язку з наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює його потенційну соціальну небезпеку, а також з метою здійснення судового контролю, тому госпіталізація його в психіатричне відділення в примусовому порядку є доцільною.

З урахуванням того, що законами України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)"(№ 1401-VIII) та "Про судоустрій і статус суддів" (№ 1402-VIII), які набрали чинності з 30 вересня 2016 року, ліквідовано інститут народних засідателів, а відповідно до приписів ч. 2 ст. 18, ч. 4 ст. 234 ЦПК України справи даної категорії повинні розглядатись колегією у складі одного судді і двох народних засідателів, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді, з метою забезпечення права громадян на доступ до правосуддя, суддею на імя голови суду та керівника апарату суду була подана доповідна з вимогою вирішити питання про визначення складу колегії професійних суддів для розгляду цивільної справи, в порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1 ЦПК України, оскільки визначення колегії, до складу яких будуть входити професійні судді сприятиме становленню сильного та ефективного судочинства в Україні.

Однак, відповідно до листа голови суду № 03-16/3/2016 від 12 грудня 2016 року, було відмовлено у визначені колегії у складі трьох суддів, оскільки їх визначення у судах першої інстанції для розгляду цивільних справ ст. 18 ЦПК України не передбачено.

Таким чином, суддею були здійснені всі необхідні заходи щодо розгляду справи повноважним судом.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) у справі № 1-1/2016 від 01 червня 2016 року, Конституційний Суд України вважає, що держава, виконуючи свій головний обовязок - утвердження і забезпечення прав і свобод людини (частина друга статті 3 Конституції України) - повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, але й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто перебуває під її юрисдикцією. З цією метою законодавець та інші органи публічної влади мають забезпечувати ефективне правове регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, та створювати механізми, необхідні для задоволення потреб та інтересів людини. При цьому посилена увага має бути зосереджена на особливо вразливих категоріях осіб, до яких належать, зокрема, особи з психічними розладами.

Також, згідно зі статтею 1 Конвенції про права інвалідів від 13 грудня 2006 року до інвалідів належать, у тому числі, особи зі стійкими психічними порушеннями, які під час взаємодії з різними барєрами можуть заважати їх повній та ефективній участі в житті суспільства нарівні з іншими. Відповідно до пункту 4 статті 12 цієї конвенції держави-учасниці мають, зокрема, забезпечувати, щоб усі заходи, повязані з реалізацією інвалідами правоздатності, застосовувалися протягом якомога меншого строку й регулярно перевірялися компетентним, незалежним та безстороннім органом чи судовою інстанцією.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, зазначених в заяві.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти його примусової госпіталізації, вважаючи, що він може амбулаторно лікуватись.

Законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, просила її задовольнити в повному обсязі.

Суд, вислухавши представника заявника, думку прокурора, який вважає необхідним задовольнити вказану заяву, думку інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Згідно ч. 2 ст. 280 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 червня 2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ін. НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, недієздатним. Призначено опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ін. НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_2, його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.5/.

Згідно висновку лікарів-психіатрів Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради від 09 грудня 2016 року встановлено, що у звязку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, за своїм психічним станом виявляє небезпеку для оточуючих та власної матері, не може в повній мірі задовольняти свої життєві потреби внаслідок інтелектуального зниження, тому лікування хворого можливо лише в стаціонарних умовах, внаслідок чого хворий ОСОБА_3 потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування /а.с.3/.

Зазначені обставини також підтверджені заявою опікуна ОСОБА_3 його матері ОСОБА_2, щодо проявів неадекватної поведінки ОСОБА_3, в результаті якої він протягом двох місяців відмовляється приймати ліки, погрожує їй розправою, постійно конфліктує з сусідами, не спить, періодично розмовляє з неіснуючим співбесідником, на її зауваження неадекватно реагує /а.с.4/.

Аналізуючи сукупність означених вище встановлених в ході судового слідства обставин справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради та госпіталізувати в психіатричне відділення у примусовому порядку ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 279-282 ЦПК України, ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради про госпіталізацію громадянина в психіатричний стаціонар без його згоди задовольнити в повному обсязі.

Госпіталізувати до психіатричного відділення Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради у примусовому порядку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Кучеренко