Провадження №2/447/563/16
Справа №447/1181/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

15.11.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом Золочівської місцевої прокуратури в інтересах Миколаївської районної ради Львівської області до ОСОБА_1, третьої особи Миколаївської КЦРЛ про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ,-

в с т а н о в и в:

Золочівська місцева прокуратура Львівської області в інтересах Миколаївської районної ради Львівської області звернулася до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Миколаївського районного суду від 19.01.2015 у справі №447/3732/14-к визнано виним ОСОБА_1 у вчиннні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1, потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, змушені були знаходитися на стаціонарному лікуванні у Миколаївській комунальній центральній районній лікарні -комунальний заклад Миколаївської районної ради.

ОСОБА_2, згідно довідки Миколаївської КЦРЛ знаходилася на лікуванні з 11.09.2014 по 22.09.2014 (11 ліжко-днів). Згідно з калькуляцією коштів, проведеною Миколаївською КЦРЛ, витрати понесені на лікування ОСОБА_2 становлять 2471 грн. 37 коп.

ОСОБА_3, згідно довідки Миколаївської КЦРЛ знаходилася на лікуванні з 11.09.2014 по 15.09.2014 (4 ліжко-дні). Згідно з калькуляцією коштів, проведеною Миколаївською КЦРЛ, витрати понесені на лікування ОСОБА_3 становлять 868 грн. 68 коп.

Отже, ОСОБА_1 зобов'язаний у відповідності до вимог ст.1206 ЦК України відшкодувати до місцевого бюджету 3370 грн. 5 коп. - витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у звязку з чим просила позов задоволити.

В судовому засіданні прокурор Романський Н.Я. позов підтримав у повному обсязі, покликаючись на доводи наведені у позовній заяві та просив такий задоволити.

Миколаївська районна рада Львівської області в судове засідання не з»явилася, однак надіслала до суду листа, в якому позов підтримала та просила справу слухати у відсутності їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа Миколаївська КЦРЛ в судове засідання не з»явилася, хоча про день та час слухання справи була сповіщена своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ N868 від 19.09.2012.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Як встановлено в судовому засіданні вироком Миколаївського районного суду від 19.01.2015 у справі №447/3732/14-к визнано виним ОСОБА_1 у вчиннні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1, потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, змушені були знаходитися на стаціонарному лікуванні у Миколаївській комунальній центральній районній лікарні -комунальний заклад Миколаївської районної ради.

ОСОБА_2, згідно довідки Миколаївської КЦРЛ знаходилася на лікуванні з 11.09.2014 по 22.09.2014 (11 ліжко-днів) та витрати понесені на її лікування становлять 2471 грн. 37 коп.

ОСОБА_3, згідно довідки Миколаївської КЦРЛ знаходилася на лікуванні з 11.09.2014 по 15.09.2014 (4 ліжко-дні) та витрати понесені на його лікування становлять 868 грн. 68 коп.

Отже, ОСОБА_1 зобов'язаний у відповідності до вимог ст.1206 ЦК України відшкодувати до місцевого бюджету 3370 грн. 5 коп. - витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Крім того, суд вважає, що з відповідача в користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі.

Керуючись ст.. ст.. 208, 209, 212-215, 218, 224-229 ЦПК України, ст.. 1026 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 в користь Миколаївської районної ради Львівської області витрати на лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сумі 3370 (три тисячі триста сімдес ят) гривень 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жиеля АДРЕСА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Для відповідача рішення може бути переглянуте районним судом за його заявою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Карбовнік І. М.