Дата документу 05.12.2016 Справа № 554/7387/16-ц
Справа № 554/7387/16-ц
Провадження № 2/554/3106/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05.12.2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод у користуванні майном та зобовязання повернути предмет лізингу,

в с т а н о в и л а :

у вересні 2016 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою суду від 13.09.2016 року вказаний позов був повернутий позивачеві для подання до належного суду.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 14.11.2016 року вказану ухвалу скасовано, а матеріали справи направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановлено, що заява не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) України.

Згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на день подачі позову становить 551,20 грн.

В позовній заяві позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Проте, з 01.09.2015 року набрав чинності ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору № 484 від 22.05.2015 року, яким внесено зміни , зокрема, до ст. 5 ЗУ „Про судовий збір, відповідно до якої споживачі не є особами, звільненими від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав.

При цьому , ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», дійсно передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору за подання позовів, що повязані з порушенням їх прав

Проте, вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах зазначеної категорії, зокрема, ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів та ст. 5 ЗУ „Про судовий збір слід виходити з того, що саме ЗУ «Про судовий збір», як спеціальним законом, визначені правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Крім того, що ЗУ «Про судовий збір» є спеціальним правовим актом, що регулює питання сплати судового збору, цей Закон (в редакції, що діє з 01.09.2015 року) ще є й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно з нормою ст. 22 ЗУ „Про захист прав споживачів».

Тобто, позивач не входить до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме: надати оригінал документа на підтвердження сплати судового збору.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод у користуванні майном та зобовязання повернути предмет лізингу- залишити без руху.

Позивачу надати пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У випадку не усунення недоліків, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О.Січиокно