РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Медвідь М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідав Фрейм» про стягнення поворотної фінансової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року позивач звернувся до суду, вказавши що між ним та відповідачем було укладено договори про надання поворотної фінансової допомоги (позики), на виконання яких він передав відповідачеві наступні кошти:

-згідно договору б/н від 30.07.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 2800 грн.,

-згідно договору № 1302 від 13.02.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 7000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 2002 від 20.02.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 106000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 2502 від 25.02.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 62000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 2602 від 26.02.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 55000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 0303 від 03.03.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 50000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 2302 від 23.02.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 100000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 1602 від 16.02.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 26000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 0403 від 04.03.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 22000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 2402 від 24.02.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 36000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 1802 від 18.02.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 220000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року,

-згідно договору № 0503 від 05.03.2015 року вніс на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» позику в сумі 94000,00 грн. з кінцевою датою повернення 1.08.2015 року.

Відповідач боргу до даного часу не повернув, тому позивач просить стягнути з нього в судовому порядку заборгованість:

-за договором б/н від 30.07.2015 року - 2800,00 грн.,

-за договором № 1302 від 13.02.2015 року - 10795,22 грн., з них: 7000 грн. сума позики, 573,30 грн. сума інфляційних втрат, 3221,92 грн. 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 2002 від 20.02.2015 року - 163470,44 грн., з них: 106000 грн. сума позики, 8681,40 грн. - сума інфляційних втрат, 48789,04 грн. - 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 2502 від 25.02.2015 року - 95614,79 грн., з них: 62000 грн. сума позики, 5077,80 грн. сума інфляційних втрат, 28536,99 грн. 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 2602 від 26.02.2015 року - 84819,57 грн., з них: 55000 грн. сума позики, 4504,50 грн. сума інфляційних втрат, 25315,07 грн. 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 0303 від 03.03.2015 року: 77108,70 грн., з них: 50000,00 грн. сума позики, 4095 грн. сума інфляційних втрат, 23013,70 грн. 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 2302 від 23.02.2015 року - 154217,40 грн., з них: 100000,00 грн. сума позики, 8190 грн. сума інфляційних втрат, 46027,40 грн. 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 1602 від 16.02.2015 року - 40096,52 грн. з них: 26000 грн. сума позики, 2129,40 грн. сума інфляційних втрат, 11967,12 грн. 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 0403 від 04.03.2015 року - 33927,83 грн., з них: 22000 грн. сума позики, 1801,80 грн. сума інфляційних втрат, 10126,03 грн. - 50% річних від простроченої суми боргу,

-за договором № 2402 від 24.02.2015 року - 55518,26 грн., з них : 36000,00 грн. сума позики, 2948,40 грн. інфляційні витрати, 16569,86 грн. 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 1802 від 18.02.2015 року - 339278,27 грн., з них: 220000 сума позики, 18018,00 грн. інфляційні втрати, 101260,27 грн. 50% річних від простроченої суми боргу;

-за договором № 0503 від 05.03.2015 року - 144964,35 грн., з них 94000 грн. сума позики, 7698,60 грн. сума інфляційних втрат, 43265,75 грн. - 50% річних від простроченої суми боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просить його задовольнити. Пояснив, що оригіналів договорів надати суду не може, оскільки, на його думку, вони знаходяться у відповідача. Звертає увагу суду на те, що надані відповідачем дані бухгалтерського обліку щодо повернення всієї суми боргу не відповідають дійсності, боргу не повернуто; платіжні доручення містять дані договорів без номерів, тому могли стосуватися будь-яких інших позик. Разом з тим, сам факт надання таких даних свідчить про те, що відповідач визнає короткостроковий характер укладених договорів.

Відповідач в судовому засіданні факт укладення договорів та факт отримання кожної із сум позик визнав, однак пояснив, що текст укладених договорів був іншим, ніж той, на який посилається позивач, а саме в інший спосіб було визначено строк повернення позики та розмір штрафних санкцій. Надав власні копії договорів, пояснивши, що їх оригіналів у відповідача також немає. Щодо бухгалтерських даних про повернення всієї суми боргу повідомив, що стверджувати повернення позики в повному обсязі не може, оскільки в нього відсутні первинні докази на підтвердження такого повернення, разом з тим, частина коштів була достроково переказана безготівковим способом через ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», внаслідок чого заборгованість за двома з договорів погашена повністю (в сумі 7000 грн. та 26000 грн. відповідно) та за іншими двома частково (16000 грн. із 220000 грн. та 82450 грн. із 94000 грн.). Просить в позові відмовити, посилаючись на те, що строк виконання зобовязань не настав.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Встановлено, що позивачем були позичені відповідачу грошові кошти, а саме:

-30.07.2015 року без укладення письмового договору, шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 2800 грн.,

-згідно договору № 1302 від 13.02.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 7000,00 грн.,

-згідно договору № 2002 від 20.02.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 106000,00 грн.,

-згідно договору № 2502 від 25.02.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 62000,00 грн.,

-згідно договору № 2602 від 26.02.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 55000,00 грн.,

-згідно договору № 0303 від 03.03.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 50000,00 грн.,

-згідно договору № 2302 від 23.02.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 100000,00 грн.,

-згідно договору № 1602 від 16.02.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 26000,00 грн.,

-згідно договору № 0403 від 04.03.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 22000,00 грн.,

-згідно договору № 2402 від 24.02.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 36000,00 грн.,

-згідно договору № 1802 від 18.02.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 220000,00 грн.,

-згідно договору № 0503 від 05.03.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 94000,00 грн.

Як факт передачі позивачем і отримання відповідачем, так і розмір вище вказаних сум коштів та наявність за кожним із вище перелічених фактів передачі коштів відносин позики, а відтак і обовязку з повернення коштів представник відповідача в судовому засіданні визнав в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки оригінали письмових договорів жодною зі сторін по жодній із позик надані не були (а у випадку позики від 30.07.2015 року такий письмовий договір взагалі відсутній), при чому зміст наданих ними копій договорів різниться між собою, тому суд не бере до уваги жодної із цих копій. Виходячи із того, що відсутні докази, на який строк було надано кожну із вище вказаних позик, слід дійти висновку, що строк їх повернення не встановлений, тож кожна вказані в позовних заявах у справі позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. В якості такої вимоги суд розцінює заявлений позов, тридцятиденний строк після предявлення котрого за кожною з даних позик на час розгляду справи минув.

Таким чином, позивач обов'язок передачі грошей за договорами виконав, тоді як відповідачем лише частково виконано свій обов'язок із повернення позик, а саме:

-за договором від 13.02.2015 року № 1302 позику повернуто повністю,

-за договором від 16.02.2015 року № 1602 позику повернуто повністю,

-за договором від 18.02.2015 року № 1802 позику повернуто частково 16000 грн. із 220000 грн., залишок боргу становить 204000 грн.,

-за договором від 5.03.2015 року № 0502 позику повернуто частково 82450 грн. із 94000 грн., залишок боргу становить 11550 грн.

Вказані обставини підтверджуються платіжними дорученнями № 774 від 9.11.2015 року, № 775 від 9.11.2015 року, № 776 від 9.11.2015 року, № 927 від 15.12.2015 року, копії котрих наявні у справі.

Суд критично оцінює та не бере до уваги посилань представника позивача на можливість підтвердження вказаними платіжними дорученнями інших відносин між сторонами з огляду на відсутність в них номерів договорів оскільки ані представник позивача, ані представник відповідача не назвали жодних інших договорів, які б укладалися сторонами в ті ж самі дні, що й договори позики від 13.02.2015 року, 16.02.2015 року, 18.02.2015 року та 5.03.2015 року, і перерахування позивачем відповідачу в ці дні коштів на інших підставах не вбачається із наявних у справі виписок з рахунків відповідача, що були надані позивачем.

Отже, несплачені суми позик слід стягнути з відповідача на користь позивача, а саме: 204000,00 грн. за договором № 1802 від 18.02.2015 року, 106000,00 грн. за договором № 2002 від 20.02.2015 року, 100000,00 грн. за договором № 2302 від 23.02.2015 року, 36000,00 грн. за договором № 2402 від 24.02.2015 року, 62000,00 грн. за договором № 2502 від 25.02.2015 року, 55000,00 грн. згідно договору № 2602 від 26.02.2015 року, 50000,00 грн. згідно договору № 0303 від 3.03.2015 року, 22000,00 грн. згідно договору № 0403 від 4.03.2015 року, 11550,00 грн. згідно договору № 0503 від 5.03.2015 року, 2800,00 грн. згідно договору б/н від 30.07.2015 року, а всього 649350,00 грн.

У стягненні решти сум позик слід відмовити, оскільки їх повернуто добровільно.

У стягненні передбачених п. 5.5. договорів штрафних санкцій позивачеві слід відмовити, оскільки встановити дійсний (погоджений сторонами) зміст п. 5.5. кожного із наданих ним договорів в ході судового розгляду справи не вдалося з огляду на відсутність оригіналів таких договорів. В цій частині позов задоволенню не підлягає за його недоведеністю, а за договорами від 13.02.2015 року № 1302 та від 16.02.2015 року № 1602 за безпідставністю, так як позику за двома цими договорами повністю повернуто.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем на загальну суму 13354,71 грн., і підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України, виходячи з наступного розрахунку: 13354,71 грн. сплаченого судового збору х 649350,00 грн. присуджених до стягнення коштів : 1202611,35 грн. заявлених до стягнення коштів = 7210,88 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 64, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 1047, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідав Фрейм» на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі: 204000,00 грн. за договором № 1802 від 18.02.2015 року, 106000,00 грн. за договором № 2002 від 20.02.2015 року, 100000,00 грн. за договором № 2302 від 23.02.2015 року, 36000,00 грн. за договором № 2402 від 24.02.2015 року, 62000,00 грн. за договором № 2502 від 25.02.2015 року, 55000,00 грн. згідно договору № 2602 від 26.02.2015 року, 50000,00 грн. згідно договору № 0303 від 3.03.2015 року, 22000,00 грн. згідно договору № 0403 від 4.03.2015 року, 11550,00 грн. згідно договору № 0503 від 5.03.2015 року, 2800,00 грн. згідно договору б/н від 30.07.2015 року, а всього 649350,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідав Фрейм» на користь ОСОБА_3 судові витрати у справі в сумі 7210,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: