21 червня 2016 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Позов обґрунтовують наступним.
Відповідно до Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 15.05.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування співвласницями 2-х кімнатної житлової квартири номер 32 по вулиці Шевченка у місті Токмак Запорізької області в розмірах 2/3 та 1/3 частини житлової квартири відповідно.
Згідно діючого законодавства позивачами вчинена 03.08.2015 року державна реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно, що підтверджується Витягами з ДРРП на нерухоме майно серії ЕЕТ №№ 935638 і 935639.
Відповідач, яка раніше була власницею квартири у червні 2015 року покинула квартиру та переїхала до іншого житлового приміщення у іншу квартиру у місті Токмак, проте зняття своєї реєстрації постійного місця проживання, а саме у їхній квартирі не здійснила, тим самим порушуючи права та інтереси позивачів, оскільки відповідач не є членом їх сім'ї й тому не може користуватися житловим правами, які встановлені діючим законодавством для членів сім'ї власників квартири, при цьому її формальна реєстрація складає труднощі у оплаті житло-комунальних послуг та отримання субсидії на оплату послуг ЖКХ.
Вони, як співвласники самостійно увесь цей час несуть усі витрати по оплаті за комунальні послуги, при цьому, що одна співвласниця є особою з невеликою заробітноюаплатою, а інша є студенткою й тому вони відносяться до незахищених верст населення, яким держава зобов'язується допомагати в оплаті послуг ЖКХ шляхом надання субсидії.
Згідно вимог положень діючого законодавства вони не в змозі самостійно виписати відповідача з квартири, оскільки це проводиться виключно за судовим рішенням та судовим порядком, і тому перед нами постало питання щодо нашого звернення та вирішення судовим порядком питання щодо визнання відповідача особою, яка втратила право користування житлом у моїй житловій квартирі, оскільки була відсутня у ньому без поважної причини понад встановлений законом термін (строк).
Згідно положень ч. З ст. 47 Конституції України передбачено, що:
- ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду;
Відповідними вимогами положень ст. ст. 2 - 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (Закон № 1382-ІУ) від 11.12.2003 року, зокрема передбачено, що:
- громадянам України, а також: іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (ст. 2);
- вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території Україні, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати;
- місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік (ст. 3);
- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть (ст. 7);
Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 29 ЦК України (Місце проживання фізичної особи), зокрема місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України (Користування жилим будинком (квартирою), що належить громадянинові), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЖК України (Розірвання наймачем договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові), у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.
Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не надала.
Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 15. 05. 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування співвласницями 2-х кімнатної житлової квартири номер 32 по вулиці Шевченка у місті Токмак Запорізької області в розмірах 2/3 та 1/3 частини житлової квартири відповідно.
Згідно діючого законодавства 03. 08. 2015 року проведена державна реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно, що підтверджується Витягами з ДРРП на нерухоме майно серії ЕЕТ №№ 935638 і 935639.
Відповідач, яка раніше була власницею квартири у червні 2015 року покинула їхню житлову квартиру та переїхала до іншого житлового приміщення у іншу квартиру у місті Токмак, проте зняття своєї реєстрації постійного місця проживання, у квартирі позивачів не здійснила, тим самим порушуючи права та інтереси позивачів, оскільки відповідач не є членом їх сім'ї й тому не може користуватися житловим правами, які встановлені діючим законодавством для членів сім'ї власників квартири, при цьому її формальна реєстрація складає труднощі у оплаті житло-комунальних послуг та отримання субсидії на оплату послуг ЖКХ.
Позивачі, як співвласники самостійно увесь цей час несуть усі витрати по оплаті за комунальні послуги, не мають можливості оформити житлову субсідію.
Згідно довідки Токмацького РВ УДМС України в Запорізькій області від 04.11.2015 року, відповідач зареєстрована за адресою квартири, що належить позивачам.
Згідно довідки ПП «Токмак-Центр» від 08.09.2015 року за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_3
За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Таким чином, реєстрація відповідача за адресою належної позивачам квартири, позбавляє останніх права вільного корирстування своїм майном, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідача такими, що втратив право користування зазначеною квартирою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою за адресою АДРЕСА_2.
Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії рішення має право подати до Токмацького районного суду Запорізької області заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: