Справа №592/8857/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Чернобай О. І.
Номер провадження 22-ц/788/1675/16 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" ОСОБА_4 про визнання договорів укладеними та зобов'язання повернути кошти, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 09 лютого 2015 року між ним та ПАТ "ЗЛАТОБАНК" укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 103552, за умовами якої він здійснив вклад в іноземній валюті у розмірі 13 636 доларів США на строк до 23 лютого 2015 року під 3 % річних.

Крім того, 11 лютого 2015 року між ним та ПАТ "ЗЛАТОБАНК" було укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 105247, за умовами якої він здійснив вклад в іноземній валюті у розмірі 6 820 доларів США на строк до 25 лютого 2015 року під 3 % річних.

Через деякий час у банка виникли фінансові проблеми і своєчасно зазначені вклади йому не були повернуті. Звернувшись на гарячу лінію ПАТ "ЗЛАТОБАНК", він дізнався, що за електронним реєстром договорів банківських вкладів угоди, укладені між ним та ПАТ "ЗЛАТОБАНК", не обліковуються, тому вважаються офіційно не укладеними. Подана ним заява рекомендованої форми до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишена без відповіді та без задоволення, а тому просив визнати укладеними угоди про приєднання до Публічної угоди про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 104552 від 9 лютого 2015 року та № 105247 від 11 лютого 2015 року та зобов'язати ПАТ "ЗЛАТОБАНК" повернути йому 13 636 доларів США і 6 820 доларів США.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Банку повернути 13636 доларів США згідно укладеного договору - угоди № 104552 та 6820 доларів США згідно договору - угоди № 105247, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким зобов'язати ПАТ "ЗЛАТОБАНК" повернути йому зазначені кошти.

При цьому ОСОБА_3 вказує на помилковість висновку суду про те, що Фонд гарантування вкладів повідомив позивача, що сума гарантованого відшкодування за вкладами перерахована йому грошовим переказом. Вважає, що вклад повинен бути повернутий за курсом долара США встановленого НБУ на момент введення у Банку тимчасової адміністрації, тобто станом на 19 травня 2015 року за 100 доларів - 2211,86 грн. Зазначає, що позбавлений реальної можливості отримати свої кошти та розпоряджатись ними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, щодо повернення грошових коштів за вкладами, суд першої інстанції виходив із того, що відносно банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому вимоги щодо повернення вкладів будуть задовольнятися відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 09 лютого 2015 року ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ОСОБА_3 уклали угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір банківського вкладу) № 104552, за умовами якого сума вкладу становить 13 636 доларів США зі строком розміщення до 23 лютого 2015 року та розміром процентної ставки - 3 % річних (т. 1, а.с. 4).

11 лютого 2015 року сторони уклали іншу угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір банківського вкладу) № 105247 з початковою сумою вкладу 6 820 доларів США зі строком розміщення до 25 лютого 2015 року та розміром процентної ставки - 3 % річних (т. 1, а.с. 6).

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного(депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно із пунктом 2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Відповідно до п.1.1 Розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція), до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки , прибутково-видатковий касовий ордер, заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав, квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою.

Згідно з п. 1.3 Розділу IV Інструкції касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Пунктом 2.3 Розділу IV Інструкції встановлено, що банк (філія, відділення) здійснює приймання готівки іноземної валюти від клієнтів за такими прибутковими касовими документами, зокрема, за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб - резидентів, фізичних осіб - підприємців та представництв-нерезидентів для зарахування на власні поточні рахунки; від уповноваженого представника нерезидента - суб'єкта господарювання для зарахування на розподільчий рахунок в іноземній валюті, відкритий цим банком (філією, відділенням) резиденту - суб'єкту господарювання; від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, погашення кредиту та переказ без відкриття рахунку.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція), передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п.п. 1.1, 1.3, 2.3, 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач посилається на те, що ним згідно укладених договорі було здійснено вклад в іноземній валюті на суму 13636 доларів США та 6820 доларів США.

З наданих позивачем договорів та квитанцій від 09 лютого 2015 року та від 11 лютого 2015 року про внесення зазначених грошових коштів до банку вбачається, що договори укладені між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» в особі заступника директора відділення «Сумська регіональна дирекція» ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Договори містять підписи сторін та печатку банку. Те, що ОСОБА_6 мав право укладати депозитні договори від імені банку відповідачем не оспорюється. Отримані в касі банку квитанції, на підтвердження внесених коштів, містять відбитки печатки та штампу банку, а також підпис працівника відділення, який прийняв готівку (а.с. 200-202, т. 1). Тобто відповідають вимогами Інструкції про касові операції в банках України.

Згідно із ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 Положення відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Посилання відповідача на те, що спірні договори не обліковуються у документах АТ «ЗЛАТОБАНК», відсутня інформація про відкриті на виконання зазначених угод на ім'я ОСОБА_3 рахунки у національній або іноземній валюті і як наслідок необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від ОСОБА_3 не спростовують висновки суду про укладення договорів банківського вкладу між ОСОБА_3 та АТ «ЗЛАТОБАНК». Відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необлікування на них грошових коштів, залучених від ОСОБА_3 не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу, такі юридичні факти колегія суддів кваліфікує як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України в свій постанові від 06 червня 2012 року, справа № 6-17цс12.

На час розгляду справи укладені депозитні договори відповідачем в судовому порядку не оспорені.

Колегія суддів не вбачає підстав для покладення зобов'язань на відповідача щодо повернення депозитних коштів, оскільки постановою правління НБУ № 310 від 12 травня 2015 року вирішено відкликати банківську ліцензію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ліквідувати Банк (а.с. 34, т. 1).

З рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 травня 2015 року вбачається, що розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Банку строком до 12 травня 2016 року (а.с. 35).

Частиною 1 ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків встановлених законом.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «ЗЛАТОБАНК» з 13 травня 2015 року здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми вказаного закону є спеціальними і він є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Як зазначено в першому абзаці ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з ч. 6 ст. 36 цього Закону обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Доводи апелянта про те, що він позбавлений реальної можливості отримати свої кошти та розпоряджатись ними не можуть бути підставою для скасування рішення суду, так як вимоги позивача щодо повернення коштів за банківськими вкладами у даному випадку повинні задовольнятися відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2015 року в даній справ залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -