печерський районний суд міста києва
Справа № 682/706/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Підпалого В.В.,

при секретарі Кравченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» про визнання правочину недійсним, відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 (надалі по тексту, - Позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати правочин з купівлі ним квитків до Києва на 07.03.2016 року для внучки ОСОБА_2 недійсним, стягнути з Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» (надалі по тексту - Відповідач) на його користь суму 29 грн. 50 коп. за завдану матеріальну шкоду 2000 грн. за завдану моральну шкоду .

Позивач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду зяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача - Державної казначейської служби України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин.

Представник відповідача - Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду зяву про розгляд справи у його відсутність, заперечення проти позову.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона зобо`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Під час судового розгляду встановлено наступні обставини.

Як вбачається з позову 04.03.2016 року Позивач придбав 4 квитки на 07.03.2016 до Києва для себе, дружини та двох онуків. 05.03.2016 року при покупці зворотніх квитків касир повідомив, Позивачу, що на онуку квиток можна не купувати, оскільки дітей віком до 6 років можна перевозити безкоштовно. При перевірці Позивачем зворотніх квитків, ним було виявлено, що у вартість квитків входить чай, який він не замовляв, про що касир його не попередив, тим самим ввів Позивача в оману, у зв`язку з чим Позивач повернув квитки у касу.

06.03.2016 року Позивач повернув зворотній квиток онуки - дитини віком до 6 років, вартістю 60 грн. 33 коп. З вартості квитка буро відраховано суму 29 грн. 50 коп., що підтверджується копією допоміжного документу (а.с.3)

Разом з тим, позивач до суду доказів того, що дії відповідачів визнані неправомірними не надав.

Зокрема, відповідно п.2.49 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 року № 411, під час отримання проїзного документа пасажир повинен, не відходячи від каси, перевірити правильність зазначених у ньому відомостей, у тому числі прізвища та імені, та одержану здачу.

Також, відповідно до п. 2.53 Правил перевезення пасажирів,слід зазначити, що під час оформлення проїзних документів касир або інший працівник, якій одержує гроші під час розрахунку з пасажиром, повинен з`ясувати, чи згоден пасажир сплатити вартість за користування у вагоні постільними речами та інші послуги, що надаються суб`єктом господарювання.

Відповідно до п.2.31 Правил Перевезення пасажирів передбачено дитина віком до 6 років, якщо вона не займає окремого місця, перевозиться з дорослим пасажиром безоплатно без придбання проїзного документа.

Пунктом 2.32 правил перевезення пасажирів передбачено, що при прямуванні з одним дорослим пасажиром більше однієї дитини до 6 років пасажир повинен додатково придбати дитячий документ на кожне місце, займане дітьми.

Згідно п. 2.33 Правил перевезення пасажирів - перевезення дитини віком від 6 до 14 років та дитини віком до 6 років, для якої супровідник бажає мати окреме місце, здійснюється за дитячими проїзними документами.

Відповідно до п. 2.14 правил перевезення пасажирів біля кас повернення невикористаних проїзних та перевізних документів розміщується інформація про умови повернення фізичними та юридичними особами проїзних та перевізних документів, у тому числі оформлених за межами України, режим роботи кас.

Пунктом 19.1 Правил перевезення пасажирів передбачено, що повернення платежів за невикористані проїзні документи провадиться у будь-якому пункті продажу проїзних документів залізниць України з пред`явленням у касу повернення платежів проїзного документа та документа, що посвідчує особу.

Підстави та порядок повернення коштів за невикористані проїзні документи передбачені п. 19 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Цивільно-правові відносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем, ґрунтуються на підставі договору перевезення пасажирів, умовами якого право на відшкодування моральної шкоди та сплати пені у разі порушення його умов, не передбачено. Права пасажира відповідно до цього договору регулюються ст. 911 ЦК України.

Позивачем не надано доказів про заподіяння йому Відповідачем моральної шкоди, оскільки судом не встановлено, що позивач скористався послугою перевезення, внаслідок чого не встановлено порушення його прав,як пасажира.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суд України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а саме абзацом 2 п. 3 моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров `я, у порушення права власності ( втому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним переданням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

На підставі викладеного та керуючись, Правилами перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 року № 411, Постановою Пленуму Верховного Суд України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 1, 15, 16, 911 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» про визнання правочину недійсним, відшкодування майнової та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Підпалий