Справа № 541/2428/16-ц
Провадження №2/541/1172/2016
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
07 грудня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої, судді - Куцин В.М.,
з участю секретаря - Непокупної Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні позивача. Просила стягувати з відповідача на утримання сина на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, інших утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги підтримала, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, оскільки син перебуває на її утриманні і часто хворіє та потребує додаткового харчування, витрат на ліки. Коштів, які надає відповідач недостатньо для утримання дитини.
Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини, так як він несе витрати на проживання, допомогу батькам на погашення кредиту.
Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом достовірно встановлено, що 07 червня 2014 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Малолітній син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області (а.с.17).
Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають частковому задоволенню, стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.
При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України якою встановлено, що розмір аліментів не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того в супереч вимог ст. 10,60 ЦПК України позивачем не надані будь-які об`єктивні докази, які б свідчили, що відповідач має щомісячний регулярний дохід в розмірі який після сплати 1/3 його частини на утримання дитини буде перевищувати суму прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленої ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» та враховуючи законодавчо закріплений обов`язок обох батьків утримувати неповнолітніх дітей до їх повноліття.
Також суд приймає до уваги об`єктивно підтверджені свідчення позивача про стан здоров`я дитини, який потребує додаткових витрат на лікування, разом з тим наголошує, що зазначені додаткові витрати не можуть бути компенсовані позивачу шляхом збільшення розміру аліментів, оскільки окрема норма закону, ст. 185 СК України регулює порядок участі батьків у додаткових витратах в тому числі і в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.
Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.
В зв`язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.10, 11, 88, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 367 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Звенигородка Звенигородського району Черкаської області, проживаючого АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26 жовтня 2016 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 551 гривню 20 коп., судового збору від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: В. М. Куцин