Провадження №2/760/6807/16;
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В :

29.11.2016 позивачка звернулася до суду з позовною заявою та просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 31 522,00 грн., а також (неустойку) пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 191 122, 52 грн.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Так, позивачкою визначено ціну позову в розмірі 222 644, 52 грн.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Проте, позивачем не було сплачено судовий збір за подання позовної заяви.

Пунктом 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривні.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Проте, позивачкою не було сплачено судовий збір за подання позовної заяви.

Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою про стягнення аліментів, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 31 522,00 грн., а також (неустойку) пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 191 122, 52 грн., посилаючись на п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", в якому зазначено, що позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів.

Однак, суддя звертає увагу позивачки на те, що виходячи зі змісту позовної заяви та предмету спору, позивачем заявлені вимоги, які стосуються стягнення заборгованості та неустойки (пені) по аліментах на утримання дитини, в той же час від сплати судового збору звільнюються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), інших підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем в позовній заяві не наведено, як і відсутні докази, які мали підтвердити наявність підстав для звільнення позивач від сплати судового збору.

Передбачені Законом України «Про судовий збір» пільги щодо звільнення позивача від сплати судового збору стосуються лише стягнення аліментів і не відносяться до стягнення заборгованості по аліментам, стягнення неустойки за несплату аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

Виходячи з вищенаведеного, з метою усунення недоліків позовної заяви, позивачці слід сплатити судовий збір за заявлені нею майнові вимоги.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: