Справа № 1016/80/12 Головуючий у І інстанції Устимчук М. Ю.
Провадження № 22-ц/780/5852/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 6 06.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участі секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Управління Держкомзему в Макарівському районі Київської області, третя особа Колонщинська сільська рада Макарівського району Київської області про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними та їх скасування, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Управління Держкомзему в Макарівському районі Київської області, треті особи Колонщинська сільська рада Макарівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2012 року ОСОБА_5 від імені позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсним та їх скасування, посилаючись на те, що відповідно до державного акту на право власності на землю І-КВ № 044518 йому належить земельна ділянка пл. 0,14 га. в с. Березівка Макарівського району Київської області, передана йому у власність на підставі рішення ІV сесії ХХІІ скликання Колонщинської сільської ради від 05 квітня 1996 року для будівництва та обслуговування житлового будинку. В березні 2011 року під час виготовлення технічної документації щодо відновлення меж його земельної ділянки та присвоєння кадастрового номеру йому стало відомо, що присвоїти кадастровий номер на земельну ділянку неможливо в звязку з взаємним перекриттям (накладенням) на його земельну ділянку земельних ділянок відповідачів. Уточнивши позовні вимоги в жовтні 2012 року, просив визнати державні акти на право власності на земельну ділянки на імя відповідачів недійсними та скасувати їх.

В березні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, посилаючись на те, що позивач є громадянином США і не міг набути в порядку безоплатної приватизації право власності на земельну ділянку; у своєму позові ОСОБА_3 не зазначає про фактичне допущення порушення меж суміжного землекористування між належною йому земельною ділянкою та земельною ділянкою, належною ОСОБА_2, а до цього ОСОБА_4 Просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на імя позивача.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено, визнано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 510794, виданий ОСОБА_2, недійсним та скасовано його; визнано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 317533, виданий ОСОБА_4, недійсним та скасовано його. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2012 року, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції за позовом ОСОБА_3 та залишити його позов без розгляду. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, вказувала, що державні акти на право власності на земельні ділянки визнавалися документами, що посвідчують право власності, і видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування; у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод, у цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Не зясувавши підстав і схем формування спірних земельних ділянок за їх первинною правовстановлюючою документацією, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позову ОСОБА_3 Крім того, провадження у справі відкрите за позовною заявою, підписаною особою за довіреністю, яка не надає повноважень звернення до суду, тому рішення суду в частині позову ОСОБА_3 підлягає скасуванню із залишенням позову без розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону в цілому не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа (ч.1 ст. 44 ЦПК України).

Встановлено, що 23 січня 2012 року ОСОБА_5 від імені та в інтересах ОСОБА_3 подав до Макарівського районного суду Київської області позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи Управління Держкомзему в Макарівському районі Київської області, третя особа Колонщинська сільська рада Макарівського району Київської області про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсним та їх скасування. Вказана позовна заява підписана з зазначенням «представник позивача» ОСОБА_5 (а. с. 2-4).

На підтвердження наявних у нього повноважень на вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_5 додав копію довіреності від 10 лютого 2011 року, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_5 бути його представником в усіх органах державної влади, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, у відповідних органах земельних ресурсів з питань щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою с. Березівка Макарівського району Київської області, а також отримання на його імя ідентифікаційного номера за Державним реєстром фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів у відповідних податкових органах. За цією довіреністю представнику надано право від імені ОСОБА_3 подавати заяви (як письмові, так і усні), в тому числі заяву про реєстрацію довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей, інші документи та/або будь-яку необхідну інформацію для виконання даного роду повноважень, представляти його інтереси у відповідному відділі земельних ресурсів, в тому числі Київської області Макарівського району, в органах державної податкової служби, інших органах та організаціях, а також отримувати акти, у тому числі у разі необхідності новий Державний акт на відповідну земельну ділянку на його імя, довідки, в тому числі довідку про присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру та інші документи, що стосуватимуться його прав та законних інтересів щодо вищевказаної земельної ділянки. Здійснювати в разі необхідності платежі, розписувати за нього та виконувати будь-які дії і формальності, повязані з виконанням цієї довіреності.

Колегія суддів, аналізуючи дану довіреність, вважає, що у ОСОБА_5 були відсутні повноваження на здійснення процесуального представництва ОСОБА_3 в суді, оскільки такого права ОСОБА_5 вказаною довіреністю не надано.

Таким чином, ОСОБА_5 не мав повноважень підписувати позовну заяву від імені ОСОБА_3 та подавати її до суду.

Однак, відкривши провадження за вищевказаною позовною заявою та розглянувши її по суті, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, внаслідок чого справа розглянута із порушенням норм процесуального права.

При цьому слід зазначити, що ОСОБА_6, який приймав участь при розгляді справи у суді першої інстанції, також був безпідставно допущений судом, оскільки діяв на підставі угоди, укладеної із ОСОБА_5 на ведення його справ, а не із ОСОБА_3 чи іншою особою, яка б мала відповідні процесуальні повноваження позивача із правом передоручення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Таким чином, суд першої інстанції, помилково відкривши провадження, на виконання наведених вимог повинен був залишити позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, однак повноваження представника належним чином не перевірив і помилково розглянув справу за позовом, поданим особою, яка не мала повноважень на це.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Відповдіно до ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_3 ухвалене із порушенням та неправильним застосуванням судом норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 207, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст. 310 ЦПК України є передбаченою законом підставою для його скасування із залишенням заяви без розгляду.

В частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2012 року ніким не оспорюється і не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 108,91 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 310, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2012 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Управління Держкомзему в Макарівському районі Київської області, третя особа Колонщинська сільська рада Макарівського району Київської області про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними та їх скасування та залишити позов ОСОБА_3 про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними та їх скасування без розгляду.

В іншій частині рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2012 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 108,91 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_7