Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1421/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

16.06.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Бубличенко В.П.

суддів - Кривохижі В.І., Сукач Т.О.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 травня 2016 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 травня 2016 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого ухвалив необґрунтоване рішення, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, в якій просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для його скасування немає.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3, який помер 22 лютого 2011 року (а.с.9, 10, 42).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та земельна ділянка, на якій він розташований, що знаходяться за адресою: м. Кіровоград провулок Масляниківський № 6.

Згідно заповіту, який 29 березня 2006 року посвідчено державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстром №3-516, ОСОБА_3 заповів зазначене майно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Із заяви ОСОБА_5 від 12 жовтня 2015 року, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом Владивостокського нотаріального округу Приморського краю Російської Федерації ОСОБА_6, вбачається, що йому було відомо про заповіт ОСОБА_3, але спадщину він не прийняв, строк для прийняття спадщини ним було пропущено, поновлювати строк в судовому порядку він не бажає, так як на спадщину не претендує, не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано дочці померлого, ОСОБА_2 (а.с.13).

Позивачка ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини після смерті батька в порядку і строки, встановлені ст.ст.1269,1270 ЦК України, не подала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.41).

У позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначала, що протягом шести місяців після смерті батька із заявою про прийняття спадщини вона до нотаріуса не зверталася тому, що їй було відомо про наявність заповіту на користь її брата, ОСОБА_5 Вперше до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона звернулася 03 грудня 2015 року, після того, як ОСОБА_5 заявив, що не буде оформляти на себе спадщину за заповітом.

Про смерть батька позивачка дізналася своєчасно, здійснювала його поховання, на її імя 22 лютого 2011 року було видано свідоцтво про поховання ОСОБА_3 (а.с.7).

Пленум Верховного ОСОБА_7 України у постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

ОСОБА_7 відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки обєктивних, непереборних, істотних труднощів для позивачки на подання протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини не було. Та обставина, що позивачка вважала, що спадщину за заповітом прийме її брат, не є поважною причиною пропуску нею строку на прийняття спадщини.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.П.Бубличенко

Судді В.І.Кривохижа

ОСОБА_7