Справа № 161/8373/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/1630/16 Категорія: 39 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Овсієнка А.А., Осіпука В.В.,

з участю: секретаря Лимаря Р.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою позивача на рішення Луцького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.10.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 не надано допустимих доказів, які б підтверджували належність ОСОБА_4 на праві власності приміщення котельні, а тому прийшов до висновку, що підстави для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на дане майно в порядку спадкування після його матері ОСОБА_5 відсутні.

Висновки суду відповідають встановленим в справі обставинам та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2015 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.03.2015 року і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно (а.с.3), в тому числі майновий пай вартістю 11490 грн., що належав згідно майнового сертифіката ВЛ №0121939 від 05.04.2005 року ОСОБА_4, яка померла 15.02.2008 року (а.с.43-45).

Спадкоємцями майна померлого спадкодавця є її син позивач по справі ОСОБА_1 та дочка відповідач ОСОБА_3 Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження від 07.04.1979 року (а.с.4).

26.10.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого йому мало перейти право власності на приміщення котельні, яка розташована по вул. Ветеранів, 2б в с. Промінь Луцького району Волинської області. Цього ж дня позивач звернувся до нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане приміщення котельні, однак нотаріусом було відмолено позивачу вчиненні нотаріальної дії видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину законом в тому числі на згадане приміщення котельні (а.с.12). Свою відмову нотаріус мотивував тим, що позивач не надав доказів належності вказаного нерухомого майна на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5

Як вбачається із рішення Луцького міськрайонного суду від 10.12.2008 року, за спадкодавцем ОСОБА_5 було визнано в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 15.02.2008 року, право власності на житловий будинок № 18 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Ветеранів в с. Промінь Луцького району Волинської області та на майновий пай на суму 11490 грн. (а.с.8-9). Однак, як вбачається зі змісту даного рішення, право власності на спірне майно приміщення котельні, за ОСОБА_5 судовим рішенням не визнавалось. Судом також судом не встановлено факту належності на праві власності такого майна і ОСОБА_4, після смерті якої, як зазначалося, спадщину прийняла ОСОБА_5

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обовязків може бути настання чи ненастання певної події.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За правилами ч. 1 ст. 182 цього Кодексу право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 2 ст. 331 зазначеного Кодексу передбачено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згадане приміщення цегляної котельні (а. с. 18-23) є нерухомим майном, право на яке з 01.01.2004 року, тобто до моменту набуття згаданим спадкодавцем за судовим рішенням права на належний ОСОБА_4 майновий пай, в рахунок якого останній передано частину приміщення їдальні котельню (а.с.7), підлягало державній реєстрації. Така державна реєстрації права власності на вказане нерухоме майно матірю позивача ОСОБА_5 за її життя не здійснена, а тому у неї не виникло право власності на це майно, у звязку з чим воно і не могло перейти в порядку спадкування до її спадкоємців, до яких належить і позивач.

Таким чином, на підставі встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 за життя не зареєструвала право власності на приміщення котельні, яка розташована по вул. Ветеранів, 2б в с. Промінь Луцького району Волинської області, а тому підстави для визнання за позивачем права власності на це майно в порядку спадкування відсутні.

Не приймаються до уваги колегією суддів покликання позивача в апеляційній скарзі на довідку Промінської сільської ради Луцького району Волинської області від 19.10.2016 року за № 1116 відповідно до якої згадане нежитлове приміщення (котельня) належить ОСОБА_4, як частина майнового паю, відповідно до свідоцтва про право власності чи майновий пай члена КСП від 05.04.2005 року, виданого на імя останньої, оскільки дані документи не є правовстановлюючими, як і технічний паспорт на дане майно, і не підтверджують факт його державної реєстрації, що є обовязковою для обєктів нерухомості згідно норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Наявність спірного майна у переліку майна, яке підлягає поділу між спадкоємцями у відповідності до умов, які визначені у договорі про поділ спадкового майна від 26.10.2015 року, на що вказує позивач в своїх доводах апеляційної скарги, не замінює собою державної реєстрації права власності на це нерухоме майно і не є доказом виникнення такого права у позивача.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: