Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/344/16-ц Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 55 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Шевчук А.М.

ОСОБА_1

при секретарі Кучерявому О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства «Нона» про стягнення заробітної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути ФГ „Нона заборгованість по заробітній платі в розмірі 220000грн. за період з 02.09.2014 року по 02.07.2016 року. В обґрунтування позову зазначив, що працював у відповідача на посаді генерального директора із заробітною платою 10000грн., яка жодного разу не була йому виплачена.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що згідно норм трудового законодавства має право на оплату праці, відповідач не довів його згоди на виконання роботи безоплатно.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що наказом засновника ФГ „Нона ОСОБА_3 №1 від 02 вересня 2014 року ОСОБА_2 з 02 вересня 2014 року призначений на посаду генерального директора ФГ „Нона. Розмір заробітної плати наказом не визначений.

Згідно запису у трудовій книжці, яка згідно ст.48 КЗпП України є основним документом про трудову діяльність працівника, ОСОБА_2 працює у відповідача з 02.09.2014 року і працював станом на 02.07.2016 року. Цих обставин не заперечував у суді першої інстанції представник відповідача.

ОСОБА_2 не надав суду доказів на підтвердження того, що відповідач встановив йому заробітну плату у розмірі 10000грн. на місяць. Проте, суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові, оскільки право на отримання винагороди за працю є конституційним правом особи (ст.43 Конституції України). Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст..94 КЗпП України).

Відповідно до ст.95 КЗпП України мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обовязковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб. Оплата за виконану працівником місячну норму не може бути нижче мінімальної заробітної плати.

Мінімальна заробітна плата у період з 01.01.2014 року по 31.08.2015 року становила 1218 грн., з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року - 1378 грн., з 01.05.2016 року 1450грн.

Заробітна плата позивача, обчислена, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у відповідні періоди, дорівнює 28540грн. (1218 грн. х 12 + 1378грн. х 8 + 1450грн. х2).

Доводи відповідача про привласнення ОСОБА_2 192000грн. належними та допустимими доказами не підтверджені.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення про частове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209 ,218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2016 року і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з фермерського господарства «Нона» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі за період з 02.09.2014 року по 02.07.2016 року в розмірі 28540грн. В решті вимог відмовити.

Стягнути з фермерського господарства «Нона» () на користь держави судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: