Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2895/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 грудня 2016 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Кулініча Я. В.
з секретарем Креденець О. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати , -
04.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду, який уточнила та просить стягнути з відповідача на її користь 6913,57 грн. заборгованості по виплаті заробітної плати та середньомісячний заробіток за весь час затримки розрахунку, приблизно за два місяці у сумі 5000,00 грн., тобто по день постановлення рішення суду, мотивуючи тим, що з 06.10.2014 року по 22.09.2016 року працювала у відповідача на посаді машиніста закупорювальних машин. 22.09.2016 року була звільнена з посади за угодою. При звільненні з нею не був проведений розрахунок в повному об»ємі.
Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою вказаною позивачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Позивач працювала у відповідача і була звільнена 22.09.2016 року за угодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.2).
Із наданого позивачем розрахунку борг за відповідачем становить 5722,51 грн. та 1191,06 грн. (чорнобильські кошти), що в загальному складає 6913,57 грн. (а.с.7).
Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Оскільки, відповідач, не здійснивши вчасно розрахунок по заробітку при звільненні працівника, відповідно до ст. 117 КЗпП України, несе матеріальну відповідальність перед працівником у межах середньої заробітної плати за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Відповідно до ч.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про застосування судами законодавства про оплату праці» розмір середньої заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (з наступними змінами та доповненнями.)
Так, відповідно до п.3 ч.2 вказаного Порядку збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Тому, на підставі викладеного та наданих позивачем розрахункових листів, розрахунок середнього заробітку за час затримки у розрахунку слід проводити за весь час затримки з 23.09.2016 року по 06.12.2016 року, який за розрахунком суду складає: 46,64 грн. (середньоденна заробітна плата ) х 52 (робочі дні з часу звільнення по день розгляду справи) = 2425,28 грн. (середній заробіток за весь час затримки), а не 5000 грн. як зазначає позивач. Тому, середній заробіток який підлягає стягненню складає 2425,28 грн..
За змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України обовязок виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.
Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 6913,57 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 2425,28 грн., що в загальному складає 9338,85 грн..
Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України на підставі ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку з 23.09.2016 року по 06.12.2016 року в сумі 9338,85 грн..
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн..
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2