Справа № 382/1818/15-ц Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 22-ц/780/5996/16 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 4 23.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя в натурі,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою обґрунтовуючи її тим, що 03 квітня 2013 року згідно рішенням Яготинського районного суду Київської області від 03.04. 2013 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку і надвірними будівлями та спорудами,по АДРЕСА_1 земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельну ділянку,площею 0,0736 га, кадастровий № НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Дане право власності визнано на підставі договору іпотеки укладеного між ним ОСОБА_3 та зареєстроване, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно про реєстрацію права власності. Зобов'язання за договором іпотеки погашалися за рахунок спільних коштів подружжя. Також вони спільно добудували даний будинок та господарські споруди, чим значно збільшили їх вартість. У зв'язку з цим та з урахуванням уточнення позовних вимог просив встановити, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка, площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1, земельна ділянка, площею 0,0736 га, кадастровий номер НОМЕР_3, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 є спільним майном подружжя та визнати за ним право власності та виділити в натурі ? частину від спільного майна подружжя та припинити право спільної часткової власності.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сторони визнали той факт, що квартира АДРЕСА_3, є спільним майном подружжя, сторони дійшли згоди щодо розподілу квартири АДРЕСА_3 відповідно до першого варіанту розподілу, який визначено у експертизі, а саме за ОСОБА_3 визнається право власності на наступні приміщення у квартирі АДРЕСА_1: коридор 1-1, площею 12,90 кв.м. вартістю 80899 грн, кухню 1-2, площею 12,20 кв.м. вартістю 14251 грн., ванну 1-6, площею 4,3 кв.м. вартістю 26966 грн., убиральню 1-7, площею 3,6 кв.м. вартістю22576 грн., всього по будинку - по площі 33,0 кв.м. та по вартості на суму 144692 грн., з господарських будівель та споруд: 44/100 сараю «Г», вартістю 5437 грн., погріб з шийкою «Д»,вартістю 6371 грн., 67/100 огорожі №3, вартістю 13184 грн., ворота №4,вартістю 7448 грн., каналізаційну яму №6, вартістю 8711 грн., вимощення №І, вартістю 6190 грн., всього по домоволодінню на суму 192033 грн. - виділена частина складає 69/100. За ОСОБА_2 визнається право власності на наступні приміщення у квартирі АДРЕСА_3: житлову кімнату 1-3, площею 15,3 кв.м., вартістю 28218 грн., житлову кімнату 1-4, площею 9,7 кв.м.,вартістю17890 грн., житлову кімнату 1-5, площею 10,4 кв.м., вартістю 19182 грн., всього по будинку по площі 35,4 кв.м. на суму 65290 грн., з господарських будівель та споруд: 56/100 сараю «Г», вартістю 6919 грн., 33/100 огорожі №3, вартістю 6493 грн., убиральня «Е», вартістю 6353 грн., за ОСОБА_3 визнається право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1: площею 278 кв.м, яка обмежена лініями розподілу, які проходять по точках 2-3-3-14-15-16-17-18-19-20-21-2, площею 222 кв.м., яка обмежена лініями розподілу, які проходять по точках 10-11-12-13-22-10, що в сумі становить 500 кв.м. та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. За ОСОБА_3 визнається право власності на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1, та призначена для ведення особистого селянського господарства площею 368 кв.м., яка обмежена лініями розподілу, які проходять по точках 1-23-24-15-14-13-1. За ОСОБА_2 визнається право власності на земельну ділянку, площею 500 м.кв., яка обмежена лініями розподілу, які проходять по точках 14-15-16-17-18-19-20-21-2-1-22-10-9-8-7-6-5-14, що розташована по АДРЕСА_1 та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. За ОСОБА_2 визнається право власності на земельну ділянку площею 368 кв.м. яка обмежена лініями розподілу, які проходять по точках 23-24-16-17-23, що розташована по АДРЕСА_1 та призначена для ведення особистого селянського господарства. Сторони домовилися розподілити судові витрати наступним чином: ОСОБА_3 повертає ОСОБА_2 вартість сплаченої ним експертизи в повному обсязі в сумі 5200,00 грн.. ОСОБА_2 відмовляється від сплати компенсації відхилення від ідеальної частки з ОСОБА_3 Сторонами визнається факт припинення спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1. У зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди, та визнання її судом провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, посилаючись на її незаконність та грубе порушенням судом норм процесуального права. Вважає, що особисто ніколи не звертався до суду з позовом про поділ майна подружжя в натурі та особисто ніякої мирової угоди не укладав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Затверджуючи мирову угоду й закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що мирова угода за формою та змістом відповідає вимогам статті 175 ЦПК України і не суперечить закону.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами: повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, який виданий відповідним адвокатським об'єднанням, або договором. До ордера адвоката обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Як вбачається з матеріалів справи, мирова угода була підписана адвокатом позивача - ОСОБА_4 та адвокатом відповідача - ОСОБА_5, однак у договорах адвокатів не зазначено таких повноважень, як право на укладання мирових угод (а.с.23, 35).

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність повноважень адвоката позивача на укладання мирової угоди та підстав для затвердження мирової угоди.

А тому, суд першої інстанції, усупереч вимог чинного процесуального законодавства, без врахування зазначених обставин, помилково дійшов до висновку про затвердження мирової угоди на підставі ст. 175 ЦПК України та постановив оскаржувану ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Крім того суд першої інстанції в порушення вимог до ч.1 ст. 175 ЦПК України поділив між сторонами квартиру АДРЕСА_1, правовстановлюючі документи на яку, в матеріалах справи відсутні, на підтвердження належності зазначеної квартири сторонам.

При цьому суд призначав експертизу щодо поділу будинку АДРЕСА_4 в матеріалах справи наявне рішення Яготинського районного суду Київської області про визнання дійсним договору іпотеки між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 одночасно з укладанням договору позики. Визнано право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 21, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: