АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/2844/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/789/791/16 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря Коваль О.І.

та сторін представника позивача ПАТ КБ ПРИВАТБАНК - ОСОБА_1 і представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК на рішення Кременецького районного суду від 12 березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

в грудні 2014 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач не дивлячись на те, що є рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 9 жовтня 2012 року не виконує своїх зобовязання по погашенню кредиту, а тому просили стягнути в їх користь дораховану пеню за період з 07.02.2012 року по 19.11.2014 року в сумі 30242,05 грн.

Заочним рішенням Кременецького районного суду від 12 березня 2015 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року рішення Кременецького районного суду від 12 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк про стягнення пені скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки, порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ КБ ПРИВАТБАНК зазначили, що рішення Кременецького районного суду від 26 березня 2012 року та Апеляційного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2012 року переривають строк позовної давності, а тому суд першої інстанції неправомірно відмовив у позові враховуючи вимоги ч. 4 ст. 267 ЦК України.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії спірного кредитного договору закінчився 22.11.2010р., позивач звернувся в суд з позовом 25 грудня 2014 року, тобто більше 3-х років після спливу строку позовної давності.

Колегія з даним висновком суду повністю погодитися не може, оскільки він не відповідає обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, тому відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині відмови у стягненні пені за кредитним договором від 23 листопада 2007 року за період з 25 грудня 2013 року по 19 листопада 2014 року слід скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2007 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ТЕК0ІУ00000471, згідно якого остання отримала в банку кредит у розмірі 15000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік з кінцевим терміном повернення 22.11.2010 року.

Рішенням Кременецького районного суду від 26.03.2012 року, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто 39310 грн. боргу за кредитним договором, з яких: 12210,85 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3526,04 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 19298,30 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, яка нарахована за період з 23 листопада 2007 року по 22 листопада 2011 року.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 09.10.2012 року рішення Кременецького районного суду від 26 березня 2012 року змінено, зменшено суму стягнення в частині пені за період з 20 лютого 2011 року по 20 лютого 2012 року до 9724,64 грн. (а.с.7).

З розрахунку заборгованості у даній справі вбачається, що станом на 19 листопада 2014 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становила 59978,58 грн. і складалася з: 5037,92 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4275 грн. - з комісії за користування кредитом, 3526,04 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та з часу ухвалення судом вказаного вище рішення продовжувалась нараховуватись пеня і її розмір склав 47139,62 грн. (а.с.8-9).

Статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-яких зобовязань, передбачених пунктами 2.2.2., 2.2.3. даного договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язалась сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні.

Виходячи із системного аналізу статей 525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року № 6-1206цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким чином, пеня це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане.

Проте, відповідно до вимог ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що стягненню підлягає пеня в межах строку спеціальної позовної давності за останній рік перед зверненням до суду, тобто за період з 25 грудня 2013 року по 19 листопада 2014 року, яка становить згідно наявного в матеріалах справи розрахунку з врахуванням часткового погашення тіла кредиту - 7617,47 грн. (колегія суддів виключає з розрахункового періоду розрахунок за 5 днів: з 20 по 25 грудня 2013 року і сума пені становить з 25 грудня 2013 року по 3 лютого 2014 року 1159.13:46дн. х 41дн = 1033,13 грн.+2547,08 грн+1159,38 грн+821,25 грн+1664,72 грн+391,91 грн = 7617,47 грн).

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині відмови у стягненні пені за кредитним договором від 23 листопада 2007 року за період з 25 грудня 2013 року по 19 листопада 2014 року слід скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 7617,47 грн. пені за кредитним договором від 23 листопада 2007 року та 76,17 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного суду від 12 березня 2015 року в частині відмови у стягненні пені за кредитним договором від 23 листопада 2007 року за період з 25 грудня 2013 року по 19 листопада 2014 року слід скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 7617,47 грн. пені за кредитним договором від 23 листопада 2007 року та 76,17 грн. судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4