У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва, Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник позивача ОСОБА_2 з позовом, в якому просить: «визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,1999 га, що розташована за адресою АДРЕСА_3; визнати за відповідачем ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,1999 га, що розташована за адресою АДРЕСА_3; за позивачем право власності на ? частину нежитлового приміщення, загальною площею 1,5935 га кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована з адресою АДРЕСА_4; визнати за відповідачем право власності на ? частину нежитлового приміщення, загальною площею 1,5935 га кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована з адресою АДРЕСА_4; визнати за позивачем право власності на ? частину квартири, загальною площею 50,60га, що розташована за адресою АДРЕСА_1; визнати за відповідачем право власності на ? частину квартири, загальною площею 50,60га, що розташована за адресою АДРЕСА_1; визнати за позивачем право власності на ? частину нерухомого майна, загальною площею 93,6га, що розташована за адресою АДРЕСА_2; визнати за відповідачем право власності на ? частину нерухомого майна, загальною площею 93,6га, що розташована за адресою АДРЕСА_2.»

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз'яснень, викладених у п.42 Постанови Пленуму №3 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень, викладених у п.43 Постанови Пленуму №3 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як убачається зі змісту позовної заяви та її матеріалів жоден з об'єктів нерухомості, що є предметом позову, не розташований на адміністративній території Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Враховуючи, що позов ОСОБА_2 територіально не підсудний Дніпровському районного суду м. Києва, він підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду - за місцезнаходженням основної частини спірного нерухомого майна.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 109, 110, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду за місцезнаходженням основної частини спірного нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя: