Єдиний унікальний номер 236/780/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1946/2016
Головуючий у 1 інстанції Ткачов О.М. Єдиний унікальний номер 236/780/16-ц
Доповідач Постолова В.Г Номер провадження 22-ц/775/1946/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Постолової В.Г.

суддів : Санікової О.С., Канурної О.Д.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства « ДТЕК Донецькобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача , посилаючись на те, що він в селі Лозове Краснолиманського району Донецької області має будинок з присадибною ділянкою. 19-21 квітня 2013 року він знаходився на означеній дачі, займався на огороді. А о 16 годині 21 квітня 2013 року поїхав в м. Краматорськ до свого місця проживання. Вночі з 21 квітня на 22 квітня 2013 року йому зателефонували із Краснолиманського міського відділу міліції та повідомили , що його будинок згорів. Очевидці йому розповіли , що надвечір піднявся сильний вітер, який розгойдав провислі голі електричні дроти вводу, якими електроенергія подавалася від бетонної електроопори до будинку, дроти сильно іскрилися, іскри сипалися на дах, внаслідок чого покрівля будинку загорілася. Причина пожежі, яку встановили службові особи 21-го державного пожежно-рятувального загону головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій України в Донецькій області - коротке замкнення електромережі на вводі до будинку. Вважає, що пожежа стала наслідком порушення правил експлуатації електромережі самим енергопостачальником, через: неізольовану алюмінієву проводку на вводі будинку; неправильно встановлену електроопору збоку від будинку , оголену електропроводку від електроопори до чашечок на вводі будинку, яка проходила по фасаду більшої частини стіни у будинку і пересікала покрівлю впритик до шиферу. Внаслідок неналежного надання послуг енергопостачальником , яка призвела до пожежі будинку йому була спричинена матеріальна та моральна шкода. Уточнюючи позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 35000 грн. та на відшкодування моральної шкоди 15000 грн. та судові витрати в розмірі 1102,40 грн.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 вересня 2016 року в задоволені позовних вимог відмовлено .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті його позовних вимог, посилаючись на його незаконність та необгрунтованність, порушення норм процесуального права, на неповне з*ясування обставин та на неправильність висновків суду щодо недоведеності вини відповідача в спричинені йому шкоди , зокрема суд не дослідив два його основних докази : щодо неправильно встановленої електроопори та оголеної (не ізольованої) електропроводки.

Позивач в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач не з*явився до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до рекомендованого повідомлення та телефонограми.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача , пояснення позивача , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає , що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходив з відсутності підстав для задоволення, з посиланням на те, що в судовому засіданні не встановлено , що саме з вини відповідача позивачу були завдані збитки.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог про відшкодування моральної шкоди , суд виходив з не встановлення заподіяння моральної шкоди позивачу винними діями відповідача.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень припущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди.

За загальним правилом відповідальність настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України.

Судом встановлено , що 21 квітня 2013 року в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу сталася пожежа, внаслідок якої знищено повністю покрівлю житлового будинку.

Між позивачем та відповідачем з 12.07.2005 року було укладено договір на постачання та користування електричною енергією.

Відповідно до довідки №1121 від 24.09.2013 року (а.с.9) 21 Державного пожежно-рятувального загону головного управління ДСНС України у Донецькій області орієнтовна причина пожежі коротке замкнення електромережі на вводі до будинку.

При цьому за її змістом не визначено остаточно причини пожежі, а лише зазначено як орієнтовну причину- коротке замкнення електромережі на вводі до будинку, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших доказів вини відповідача в заподіянні позивачу шкоди не надано .

З огляду на викладене, суд дійшов правильного висковку про відмову у задоволені позовних вимог , оскільки не встановлено вини відповідача в заподіянні позивачу шкоди.

Доводи скарги про те, що судом не було прийнято до уваги та не дослідженно два основних докази : щодо неправильно встановленої електроопори та оголеної (не ізольованої) електропроводки безпідставні, оскільки позивачем як в апеляційній скарзі так і в суді апеляційної інстанції підтверджено, що село було електрифіковане в 1960 році, а через 20 років енергопостачальник переустановив електроопору, при цьому з вказаного часу з приводу «неправильного» її встановлення він до електропостачальника не звертався.

Крім того, він також підтвердив, що самостійно без електропостачальника частково ізолював електропроводку до даху будинку.

Інші доводи скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,314-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: