Справа №359/8027/15-ц
Провадження №2/359/167/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

6 червня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю прокурора Гайфуліна О.О.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Бориспільської місцевої прокуратури до Кіровської сільської ради, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самовряду-вання; про визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно та сві-доцтва про право на спадщину за заповітом; про витребування земельної ділянки з чужо-го незаконного володіння,

встановив:

В серпні 2015 року заступник Бориспільського міжрайонного прокурора звернувся до суду з позовом та обґрунтовував його тим, що рішенням Кіровської сільської ради №1569-37-06 від 15 травня 2015 року був затверджений проект землеустрою щодо від-ведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1175 га з кадастровим номером :01:009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і обслугову-вання житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гагаріна, 14 в с. Кірове Бориспільського району. 12 червня 2015 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно №39006271. Однак план зонування та детальний план території Кіровської сільської ради не затверджувався, передача земельної ділянки у власність ОСОБА_2 здійснювалась без урахування цих документів. Ця обставина свід-чить про те, що було допущено порушення ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Тому заступник Бориспільського міжрайонного прокурора просив суд з метою відновлення законності визнати протиправним та скасувати рішення Кіровської сільської ради №1569-37-06 від 15 травня 2015 року, скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно №39006271 від 12 червня 2015 року та повернути земельну ділянку у комунальну власність Кіровської сільської ради Бориспільського району.

В ході розгляду цивільної справи керівник Бориспільської місцевої прокуратури подав заяву про зміну предмета позову (а.с.144-147) та обґрунтовує її тим, що 6 серпня 2015 року помер ОСОБА_2 За час свого життя спадкодавець склав заповіт, яким все своє майно він заповів ОСОБА_1 27 лютого 2016 року відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №2-438 на земельну ділянку площею 0,1175 га з кадастровим номером :01:009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гага-ріна, 14 в с. Кірове Бориспільського району. Тому керівник Бориспільської місцевої прокуратури просить визнати незаконним та скасувати рішення Кіровської сільської ради №1569-37-06 від 15 травня 2015 року, визнати недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно №39006271 від 12 червня 2015 року та свідоцтво про право на спад-щину за заповітом №2-438 від 27 лютого 2016 року, витребувати земельну ділянку з чужого незаконного володіння ОСОБА_1

У судовому засіданні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_1 не зявився у судове засідання. Він належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується його власним під-писом в довідці від 13 травня 2016 року (а.с.141). Крім того, відповідач подав письмові заперечення (а.с.150 155), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник Кіровської сільської ради не зявився у судове засідання. Він неодно-разово завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивіль-ної справи.

Представник РС Бориспільського МРУЮ не зявився у судове засідання. Він подав клопотання про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.71).

Вислухавши пояснення прокурора та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Кіровської сільської ради №1569-37-06 від 15 травня 2015 року (а.с.8) був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1175 га з кадастровим номером :01: 009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гагаріна, 14 в с. Кірове Бориспільського району.

12 червня 2015 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно №39006271. Ця обставина підтверджується копією інформаційної довідки №40126 309 від 6 липня 2015 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самовряду-вання, якщо він суперечить актам цивільного законодавства.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у ра-зі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність фізичних та юридичних осіб для містобудівних потреб забороняється.

Як розяснив Верховний Суд України в узагальненні практики застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, скасування рішення органу місцевого самоврядування є підставою для скасування правовстановлюючого документа на землю.

З копії листа Кіровського сільського голови №72/2-17 від 12 лютого 2015 року (а.с.10) вбачається, що план зонування та детальний план території Кіровської сільської ради не затверджувався. Тому передача земельної ділянки у власність ОСОБА_2 була здійснена без урахування цих документів. Ця обставина свідчить про те, що рішення Кіровської сільської ради №1569-37-06 від 15 травня 2015 року суперечить ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить визнати незаконним та скасувати це рішення органу місцевого самоврядування, а також визнати недійсним видане на підставі нього свідоцтво про право власності на нерухоме майно №39006271 від 12 червня 2015 року.

Встановлено, що 6 серпня 2015 року помер ОСОБА_2 Ця обставина підтверджу-ється копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №348951 від 6 серпня 2015 року (а.с.119).

За час свого життя спадкодавець склав заповіт (а.с.120), яким все своє майно він заповів ОСОБА_1 27 лютого 2016 року відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №2-438 (а.с.121) на земельну ділянку площею 0,1175 га з када-стровим номером :01:009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і об-слуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гага-ріна, 14 в с. Кірове Бориспільського району.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обо-вязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1301 цього Кодексу свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування.

Встановлено, що у звязку з недійсністю свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2 не став власником земельної ділянки площею 0,1175 га з кадастровим номером :01:009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і обслугову-вання житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гагаріна, 14 в с. Кірове Бориспільського району. Право власності на цей обєкт нерухомого майна не ввій-шло до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 не мав права на спадкування вказаної земельної ділянки.

З огляду це суд вважає, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом №2-438 від 27 лютого 2016 року належить визнати недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без правової підстави заволоділа ним.

Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції у справі №6-92цс13, основ-ною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експро-пріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність до-тримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю до-тримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спор-ронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти Украї-ни» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Однак у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» Європейський суд з прав людини категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства беззаперечно стано-вить «суспільний інтерес» (п.54 рішення).

Встановлено, що у звязку з недійсністю свідоцтва про право на спадщину за запо-вітом у ОСОБА_1 були відсутні підстави для заволодіння земельною ділянкою. Ця об-ставина свідчить про те, що володіння відповідачем цим обєктом нерухомого майна є незаконним.

Відновлення законності становить суспільний інтерес, який переважає над правом відповідача на землю. Витребовуючи земельну ділянку з його володіння, суд має на меті не позбавити ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, а прагне відновити становище, в якому відповідач зможе привести проект щодо відведення земельної ділян-ки у відповідність до плану зонування або детального плану території Кіровської сіль-ської ради та приватизувати земельну ділянку з дотриманням закону.

З огляду на це суд вважає, що з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави допустимо витребувати земельну ділянку площею 0,1175 га з кадастро-вим номером :01:009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і об-слуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гагаріна, 14 в с. Кірове Бориспільського району.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові вит-рати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або част-ковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Встановлено, що за предявлення позову прокурор сплатив судовий збір в розмірі 1378 гривень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №680 від 20 квітня 2016 року (а.с.143). Позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь Бориспільської місцевої прокуратури слід стягнути судовий збір в розмірі 689 гривень (1378 : 2).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов керівника Бориспільської місцевої прокуратури до Кіровської сільської ради, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самовряду-вання; про визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно та сві-доцтва про право на спадщину за заповітом; про витребування земельної ділянки з чужо-го незаконного володіння задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Кіровської сільської ради №1569-37-06 від 15 травня 2015 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земе-льної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуго-вування жилого будинку, господарських будівель та споруд в с. Кірове по провулку Гага-ріна, 14».

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно №39006271, видане 12 червня 2015 року ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1175 га з кадастровим номером :01:009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гагаріна, 14 в с. Кірове Бориспільського району.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом №2-438, видане 27 лютого 2016 року ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1175 га з кадастровим номером :01:009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гагаріна, 14 в с. Кірове Бориспільського району.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави земельну ділянку площею 0,1175 га з кадастровим номером 3220 884401:01:009:0017 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлово-го будинку, господарських будівель і споруд по провулку Гагаріна, 14 в с. Кірове Борис-пільського району.

Стягнути з Кіровської сільської ради на користь Бориспільської місцевої прокурату-ри витрати на оплату судового збору в розмірі 689 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Бориспільської місце-вої прокуратури витрати на оплату судового збору в розмірі 689 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: керівником Бориспільської місцевої прокуратури протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду, іншими учасниками цивільного процесу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_3