Справа № 567/983/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Самолюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог Рівненської області скаргу Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК", заінтересована особа - ОСОБА_1, на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,

встановив:

В Острозький районний суд Рівненської області з скаргою на дії державного виконавця звернулось ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК", посилаючись на те, що 05.10.2016 року АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа від 27.05.2016 ВП № 44650421. Зазначає, що державний виконавець, виносячи постанову про повернення виконавчого документу посилається на те, що боржник на обліку у пенсійному фонді не перебуває, пенсії не отримує, офіційного джерела доходу не має, права власності на нерухоме/рухоме майно не має. На момент отримання постанови про повернення виконавчого документа на адресу банку не надходило жодних документів підтверджуючих проведення виконавчих дій державним виконавцем, як і постанови про відкриття виконавчого провадження. Вважають, що державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 по виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа з порушенням норм матеріального права всупереч вимогам п. 2 ст. 30 ч. 1 ст. 31 п. 8 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999). У звязку з чим стягувач не мав можливості ознайомлюватися з виконавчим провадженням через ЄДРВП, а після винесення постанови про повернення виконавчого документа не мав можливості скористатися законним правом подати виконавчий документ на виконання до Рівненського міського ВДВС Рівненської області, майже 5 місяців.

Посилається на те, що в діях державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 вбачаються порушення прав та законних інтересів стягувача, що полягають у невиконанні ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999).

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999) державний виконавець: зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

В процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем не були проведені всі необхідні дії для повного та всебічного зясування відомостей про боржника, на здійснення яких він має право у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV) .

У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

Вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх наданих йому законодавством заходів для виконання рішення суду. Отже, дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, є незаконними, безпідставними, необґрунтованими, та такими, що явно порушують права та інтереси АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» як стягувача у виконавчому провадженні, більш того є упередженими і спрямовані на ухилення від виконання судового рішення, що набрало законної сили, і є для державного виконавця обовязковим до негайного виконання.

Просить визнати дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 незаконними та скасувати постанову ВП №44650421 про повернення виконавчого документа стягувачеві. Зобовязати державного виконавця вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення суду № 2-7/10 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованості в сумі 117 516,45 грн.

Від представника скажника до суду надійшла заява про проведення судового засідання у відсутності їх представника, доводи, викладені у скарзі підтримали повністю та просили суд її задовольнити.

Представник Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в зал судового засідання не зявився. Від виконуючого обовязки начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби в Рівненській області до суду надійшло клопотання про розгляд скарги у відсутності представника відділу ДВС. В клопотанні посилається на те, що на виконання вимог ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було здійснено всі заходи необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленим виконавчим документом і цим законом. Додатково зазначив, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» не позбавляє права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження». Просить визнати дії державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вчиненими відповідно до закону, в межах повноважень та відмовити в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає можливим провести судове засідання у їх відсутності за наявними матеріалами.

Перевіривши матеріали справи суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області № 2-7/10 від 16.12.2010 року позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості були задоволені та з відповідачів солідарно на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 117516,45 грн.

На виконання рішення суду 06 квітня 2011 року Острозьким районним судом Рівненської області був виданий виконавчий лист № 2-7/10. ( а. с.5).

27 травня 2016 року відповідно до постанови ВП № 44650421, державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження». В описовій частині постанови зазначено, що в ході виконання виконавчих документів встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а саме: згідно відповіді ПФУ боржник на обліку у Пенсійному фонді не перебуває, пенсії не отримує та у цивільно-трудових договорах не перебуває. Згідно відповіді ДПС інформація стосовно отримання доходів, відсутня, наявні відкриті рахунки в банківських установах відсутні. Згідно інформаційної довідки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. Згідно акту державного виконавця майно належне до опису відсутнє.

Суду виконавче провадження на запит надано не було для перевірки вказаних обставин.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень до ЗУ «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, розглядаються у строки та порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, який діяв на момент прийняття постанови ВП № 45268644, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець дійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до п. 15 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції від 21.04.1999 року N 606-XIV), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб. Так десятиденний строк обчислюється з моменту одержання заявником копії відповідної постанови про повернення стягувачу виконавчого документа (стаття 47 Закону України "Про виконавче провадження").

З наданої скаржником до суду копії супровідної вбачається, що 29.09.2016 року за вих. № 11243, державним виконавцем було надіслано на адресу ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1, постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесену в ході виконання виконавчого документа № 2-7/10 від 16.12.2010 року, яка згідно вхідного номера була отримана банком 05.10.2016 року № 9495. Будь-яких належних доказів щодо того, що постанова про повернення виконавчого документу була направлена стягувачу своєчасно, тобто у триденний строк з дня її винесенн Рівненським міським відділом ДВС суду надано не було.

Статтею 11 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачені повноваження державного виконавця, які ним можуть бути вчинені під час примусового виконання судових рішень, при цьому цей перелік не є вичерпним. Серед них, зокрема, обов'язки державного виконавця вживати передбачених заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Крім того, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно, кошти боржника; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції від 21.04.1999 року N 606-XIV), державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що державним виконавцем у ході примусового виконання судового рішення не були проведені всі необхідні дії для повного та всебічного зясування відомостей про боржника, на здійснення яких він має право у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV) .

Окрім того судом взято до уваги те, що представник Рівненського міського відділу ДВС виконавчої служби в зал судового засідання не зявлявся, в наданому суду клопотанні не навів доводів, щодо обґрунтування своєї позиції щодо заявленої скарги, виконавче провадження суду не надав.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 1404-УІІІ від 02.06.2016) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст 18 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Окрім того, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Отже повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків встановлених ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року.

Аналізуючи наведені вище факти та встановлені судом під час розгляду скарги обставини, дослідивши надані документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дій Державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС виконавчої служби незаконними та скасування постанови державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 27.05.2016 року, тому скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 210, 383-384, 386-389 ЦПК України, ст. ст. 11, 25, 31, 75 Закону України "Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV, ст.12, Закону України "Про виконавче провадження» 02.06.2016 року № 1404-VIII суд,-

ухвалив:

скаргу Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК", заінтересована особа - ОСОБА_1, на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо примусового виконання рішення Острозького районного суду Рівненської області № 2-7/10 незаконними.

Скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області серії ВП № 44650421 про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Зобовязати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вжити заходів для виконання рішення Острозького районного суду № 2-7/10.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_5