Справа № 1309/4455/12
УХВАЛА

02 грудня 2016 рокуЗалізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Журавльовій А.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

прокурора Юрчишин Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи Управління природних ресурсів і регулювання земельних відносин, Львівська міська рада, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про зобовязання демонтувати самочинну прибудову та зустрічною позовною заявою ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні приміщенням та визнання права власності на самочинну прибудову,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває вищевказана справа.

В ході судового розгляду третя особа ОСОБА_9 через свого представника ОСОБА_2, яка діє згідно довіреності від 21.07.2016 року, звернувся до суду і подав заяву про залучення його до участі у даній справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та прийняття відповідного позову до спільного розгляду в даній справі, посилаючись на те, що прийняте судом рішення у справі може вплинути на його права та обовязки, він має матеріально-правову заінтресованість у даній справі, оскільки є законним землекористувачем земельної ділянки вул.Доробок, 18, на якій ОСОБА_2 за його згодою збудувала спірну прибудову до свого будинку.

В судове засідання ОСОБА_9 не зявився, особистих пояснень щодо прийняття позову і вступу в справу в процесуальному статусі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, суду не надав.

Представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та прокурор проти задоволення заяви ОСОБА_9 заперечили, покликаючись на безпідставність такої, зокрема, зазначили, що позовні вимоги ОСОБА_10 не стосуються предмету спору у даній справі і його позов повинен розглядатися окремо в іншому провадженні.

Відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 вважають за необхідне прийняти позовну заяву ОСОБА_9 до спільного розгляду у даній справі, оскільки є законні підстав для цього.

Відповідно до ч.1 ст.34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

Як вбачається із поданої позовної заяви ОСОБА_9, ним як відповідачів за позовом зазначено Львівську міську раду, Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і заявлені наступні позовні вимоги визнати за ОСОБА_9 право власності на прибудову до будинку вул.Доробок, 22, яка збудована на земельній ділянці вул.Доробок, 18, що є у його користуванні та зобовязати ОСОБА_4, ОСОБА_11 усунути перешкоди у користуванні та приватизації земельної ділянки ОСОБА_9 шляхом демонтажу збудованих на його земельній ділянці гаражу «Г», сараю «Б», огорожі №4.

Таким чином заявлені вимоги ОСОБА_9 виходять за межі матеріально-правових вимог позивачів за первісним, зустрічним позовом і позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги, у даній справі, не стосуються безпосередньо предмету спору, а ОСОБА_9 не надав суду доказів наявності матеріально-правових відносин між ним і однією зі сторін щодо предмету спору у даній справі, відтак наявності прямого юридичного інтересу щодо вирішення цієї конкретної справи, наслідком якого буде вплив на його права та обовязки.

Згідно позову ОСОБА_9, він просить визнати право власності на прибудову, заявляючи позов в тому числі і до ОСОБА_2, проте одночасно вказує, що вона за його згодою збудувала прибудову до будинку. Крім цього, він уповноважив ОСОБА_2 на представництво його інтересів за позовом, який просить прийняти до спільного розгляду.

Наведене вказує на фактичну відсутність спору між ним та ОСОБА_2, відтак формальне заявлення позову до однієї із сторін у справі.

Також, суд бере до уваги вимоги закону, що одна й та сама особа не має права одночасно бути представником іншої сторони (позивача та відповідача) або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, якщо вона бере участь у справі на другій стороні (ч.2 ст.40 ЦПК). Це повязано з тим, що зазначені субєкти є носіями протилежних інтересів, тому одна й та сама особа з обєктивних причин не може сумлінно та ефективно відстоювати у суді різні правові позиції та здійснювати захист прав та інтересів цих субєктів. Таким чином, ОСОБА_2, будучи відповідачем за позовом ОСОБА_9, не може одночасно представляти його інтереси. Поряд з цим, як встановлено, саме ОСОБА_2 подала до канцелярії суду позов, а платником судового збору, сплаченого за подання цього позову, значаться не позивач за позовом ОСОБА_9, а ОСОБА_2 та ОСОБА_10, при цьому додано квитанцію № ПН1049 від 14.01.2016 року, яка додавалася ОСОБА_10 до її позову, в прийнятті якого було судом відмовлено ухвалою від 10.02.2016 року.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_9 не вступив у справу, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, як це передбачено ч.1ст.34 ЦПК України.

Суд звертає увагу на те, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, вступають у справу шляхом пред'явлення позову до однієї чи обох сторін. Позов пред'являється до тієї з сторін, яка порушує права третьої особи. Третя особа може пред'явити позов лише щодо тих осіб, які є сторонами у справі. Якщо позов стосується й інших осіб, то у прийнятті позовної заяви третьої особи слід відмовити з огляду на те, що позовна заява не відповідає вимогам ч.1 ст.34 ЦПК, та роз'яснити право на звернення до суду в загальному порядку.

Закон не забороняє участь в одній справі кількох третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору. При цьому, якщо третя особа вступає в процес, в якому вже є третя особа з самостійними вимогами, як в даному випадку, позов пред'являється лише до сторін (або до однієї з них) і не може бути пред'явлений до третьої особи, яка вступила в процес раніше, а ОСОБА_9 заявив позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5. які є у даній справі третіми особами, які заявляються самостійні вимоги щодо предмета спору.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява ОСОБА_9 не підлягає до задоволення і він не може вступити в дану справу, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Зі змісту п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Сплачена при поданні позовної заяви ОСОБА_2 згідно квитанції № 14 від 26.07.2016 року сума судового збору 64 грн. підлягає поверненню ОСОБА_2

Разом з тим, судом вже приймалось рішення (ухвала в даній справі від 10.02.2016 року) про повернення коштів ОСОБА_10 в сумі 487,20 грн. згідно квитанції № ПН1049 від 14.01.2016 року тому повторно дане питання вирішенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 34, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволення заяви ОСОБА_9 про залучення його до участі у справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та прийняття його позову відмовити.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Залізничному районі м.Львова повернути ОСОБА_2 64 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції №14 від 26.07.2016 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.