Справа № 369/255/16-ц
Провадження № 4-с/369/30/16
Ухвала

Іменем України

29 червня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними бездіяльність і дії Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, зобов»язання вчинити дії і винести постанову, заінтересована особа ОСОБА_2, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними бездіяльність і дії Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, зобов»язання вчинити дії і винести постанову, заінтересована особа ОСОБА_2, посилаючись на те, що бездіяльністю Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ порушено його права на своєчасне та повне виконання рішення суду, що триває з 07 листопада 2015 року по даний час.

На виконанні в органі ДВС знаходиться виконавчий лист від 15 жовтня 2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 227/5688/14 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 18 130 грн. 08 коп. безпідставно набутих коштів, 3059,21 грн. відсотків за користування коштами та 365,40 грн. судового збору, а всього-21 554,69 грн., на підставі якого постановою органу ДВС від 30 жовтня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 46180437.

Копію рішення від 24 вересня 2015 року апеляційного суду Київської області, на виконання якого було видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження, боржником отримано ще 30 вересня 2015 року, що підтверджується його особистим підписом на заяві від 29 вересня 2015 року про надання копії рішення суду. Листом від 10 жовтня 2015 року він звернувся до боржника із вимогою про виконання рішення суду. Боржник з 24 вересня 2015 року ухилявся від добровільного виконання, а з 07 листопада 2015 року-і від примусового виконання рішення суду.

Органу державної виконавчої служби на момент отримання 28 жовтня 2015 року його заяви про відкриття виконавчого провадження вже було відомо, що боржник ухиляється від добровільного виконання рішення суду.

В заяві від 26 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження ним було зазначено, що боржник є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:045:0180 площею 0,0103 га, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Пастернака, земельна ділянка 85-б; квартири загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 55,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, а також заявлене клопотання про накладення арешту на зазначене майно.

В порушення вимог чинного законодавства орган ДВС в особі державного виконавця Козуб В.В., відкривши виконавче провадження, постановою від 30 жовтня 2015 року та надавши боржникові строк на добровільне виконання до 07 листопада 2015 року, її копію направив йому тільки 24 листопада 2015 року.

Заявник ОСОБА_1 зазначав, що пунктом 3.1. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року № 388/7709, до Єдиного реєстру обов»язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій. Отже, витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень є належним доказом щодо підтвердження дій чи бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 30 грудня 2015 року 12 год. 30 хв. жодних дій та заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, органом ДВС не здійснено.

Із такою бездіяльністю заявник не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог п. 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов»язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника, та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Також заявник ОСОБА_1 зазначав, що відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку доступу державних виконавців до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1964/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 січня 2013 року за № 2/22534, державні виконавці під час примусового виконання рішень відповідно до закону мають доступ до реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Відповідно до п. 5 цього Порядку доступ користувача до Державного реєстру прав та Реєстрів здійснюється безоплатно.

Таким чином, у органу ДВС є всі можливості та повноваження для належного виконання обов»язків з примусового виконання виконавчого документу, проте орган ДВС своїми повноваженнями не скористався, від вжиття передбачених законом заходів примусового виконання безпідставно ухиляється, що порушує його права як стягувача на своєчасне виконання рішення суду.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції під час здійснення виконавчого провадження № 46180437 з виконання виконавчого листа від 15 жовтня 2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 227/5688/14, яка виразилась у невжитті жодних передбачених законом заходів примусового виконання виконавчого документу; визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції під час здійснення виконавчого провадження № 46180437 з виконання виконавчого листа від 15 жовтня 2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 227/5688/14, зобов»язати Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції здійснити в рамках виконавчого провадження № 46180437 з виконання виконавчого листа від 15 жовтня 2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 227/5688/14 наступні виконавчі дії: звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-) до виконання зобов»язань за рішенням; винести постанову про арешт майна ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-) та оголошення заборони на його відчуження, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:045:0180 площею 0,0103 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Пастернака, земельна ділянка 85-б, квартири загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 55,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надіслати органам, що здійснюють реєстрацію майна та ведуть реєстр заборон на його відчуження.

Ухвалою суду від 23 березня 2016 року судом залучено до участі у справі державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явився, в поданій суду скарзі просив розглянути скаргу у його відсутність.

У судове засідання представник Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції і державний виконавець Козуб В.В. Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надана заява про розгляд скарги у відсутності представника відділу.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з»явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, з»ясувавши дійсні обставини скарги і дослідивши письмові докази, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; в інших передбачених законом випадках.

Згідно вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З матеріалів виконавчого провадження ВП № 49180437 вбачається, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 30 жовтня 2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 227/5688/14-ц, виданого 15 жовтня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення заборгованості в загальній сумі боргу 21554,69 грн., і боржнику надано можливість добровільно виконати рішення суду в семиденний термін з моменту відкриття виконавчого провадження, і попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов»язаних з провадженням виконавчих дій.

05 листопада 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої з метою забезпечення повного виконання виконавчого документа на підставі вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено накласти арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2 лише в межах суми боргу.

15 січня 2016 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, в якій зазначено, що боржнику запропоновано виконати виконавчий лист в добровільному порядку вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження, однак боржником ОСОБА_2 у наданий строк виконавчий лист не виконано. На підставі вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено державним виконавцем стягнути з боржника ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 2155,47 грн..

15 січня 2016 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, в якій на підставі вимог ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено стягнути з боржника ОСОБА_2 витрати на проведення виконавчих дій у сумі 50 грн..

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2015 року на підставі вимог ч. 1 ст. 328 ЦПК України зупинено виконання рішення апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

30 грудня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, в якій зазначено, що на адресу відділу надійшла ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2015 року про зупинення виконавчого провадження. У зв»язку з цим державним виконавцем на підставі вимог п. 6 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено зупинити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 227/5688/14-ц, виданого 15 жовтня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення заборгованості в загальній сумі боргу 21554,69 грн. до розгляду справи по суті.

Оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що заявником ОСОБА_1 в поданій скарзі до суду не доведено і не надано суду доказів про порушення його прав Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції при зверненні до суду з даною скаргою щодо визнання неправомірними бездіяльність і дії Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції. Також зі змісту вказаних вимог скарги суду неможливо дійти висновку які конкретно бездіяльність і дії саме Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції просив визнати неправомірними заявник у скарзі.

Щодо заявлених вимог заявника ОСОБА_1 в скарзі про зобов»язання Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції здійснити в рамках виконавчого провадження № 46180437 з виконання виконавчого листа від 15 жовтня 2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 227/5688/14 наступні виконавчі дії: звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-) до виконання зобов»язань за рішенням; винести постанову про арешт майна ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-) та оголошення заборони на його відчуження, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:045:0180 площею 0,0103 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Пастернака, земельна ділянка 85-б, квартири загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 55,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надіслати органам, що здійснюють реєстрацію майна та ведуть реєстр заборон на його відчуження, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки вчинення виконавчих дій та прийняття відповідних постанов в межах виконавчого провадження відноситься виключно до компетенції державного виконавця, якому надані такі повноваження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», і тому у суду відсутні підстави для зобов»язання Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції вчинити певні дії та винести відповідну постанову. Відповідно ж до вимог ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» учасник виконавчого провадження має право на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця в порядку, встановленому цим Законом, і в тому числі оскаржити його рішення до суду.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст. ст. 6, 19, 25, 28, 37, 39, 57 Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними бездіяльність і дії Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, зобов»язання вчинити дії і винести постанову, заінтересована особа ОСОБА_2, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня винесення ухвали або протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.