Справа № 703/4061/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Калашника В.П.

з участю секретаря Холодняк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу,

установив:

На виконанні в Смілянському РВ ДВС перебував виконавчий лист Смілянського міськрайонного суду від 6 червня 2011 року по справі № 2-2854/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 8305 грн. 94 коп. боргу.

29 серпня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення цього виконавчого листа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Посилаючись на те, що державний виконавець не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до суду із скаргою про визнання рішення державного виконавця незаконним та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві.

На розгляд скарги представник заявника та державний виконавець не зявились.

Судом встановлено, що 29 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Смілянського РВ ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до якої виконавчий лист № 2-2854/2010 виданий 19 жовтня 2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 8305 грн. 94 коп. боргу повернуто стягувачеві, а також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання протягом строку, встановленого ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент винесення постанови) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним ви-конавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч. 5 цієї статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Аналогічні норми містяться і в новому ЗУ «Про виконавче провадження», який набрав чинності 5 жовтня 2016 року.

Так, згідно з ч. 5 ст. 37 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За таких обставин, дії старшого державного виконавця Смілянського РВ ДВС при винесенні постанови про повернення виконавчого документу були вчинені відповідно до вимог ЗУ «Про ви-конавче провадження», оскільки повернення виконавчого документа без фактичного виконання не означає закінчення виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документу стягувач має право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, визначених законом.

У своїй скарзі заявник зазначає, що державний виконавець в ході здійснення виконавчого провадження не скористався своїм правом на привід боржника, не звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України та з поданням про розшук боржника. Однак це не є підставою для скасування постанови про повернення виконавчого документа.

Керуючись ст. 209, 210, 386, 387 ЦПК України,

ухвалив:

В скарзі публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк» на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 5 днів, набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не буде скасовано.

Головуючий: В. П. Калашник