Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

з участю ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2016 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстрований 01 серпня 2008 року відділом ДРАЦС РС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №154 розірвано.

Визнано квартиру №11 будинку №7б по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири №11 будинку №7б по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири №11 будинку №7б по м-ну Будівельників м. Кузнецовська Рівненської області.

Поділено майно, що є обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Виділено у власність ОСОБА_1 пральну машину марки «LG» вартістю 4000,00 грн.; диван вартістю 4000,00 грн.; пилосмок «Zelmer» вартістю 2500,00 грн.; телевізор марки «LG» 42 дюйми вартістю 5000,00 грн.; мікрохвильову піч вартістю 1000,00 грн.; електроплиту ВOSНС вартістю 3000,00 грн., всього майна на загальну суму 19500 (девятнадцять тисяч пятсот) грн.

Виділено у власність ОСОБА_3 мопед В-05 (рорсоr) 2007 року випуску вартістю 5000,00 грн.; кухонні меблі (кухня, стіл, стільці) вартістю 3650,00 грн.; телевізор марки «LG» 19 дюймів вартістю 1500,00 грн.; шафу-купе вартістю 3000,00 грн.; ноутбук «Lenovo» вартістю 2500,00 грн.; велосипед спортивний вартістю 1000,00 грн.; бензиновий генератор вартістю 3500,00 грн., всього майна на загальну суму 20150 (двадцять тисяч сто пятдесят) грн.

____________________________________________________________________________________________________

Справа № 565/504/15-ц Головуючий в суді І інст. ОСОБА_5

Провадження № 22-ц/787/1315/2016р. Суддя-доповідач ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 325 грн. грошової компенсації різниці вартості часток у спільному майні.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат понесених позивачкою при подачі позовної вимоги немайнового характеру.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 за первісним позовом та ОСОБА_3 за зустрічним позовом відмовлено через безпідставність.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції взагалі не врахованого того, що ані відповідач за первісним позовом, ані його представник в судовому засіданні взагалі не заявляли вимоги, що автомобілі марки «Honda Civic» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 і транспортний засіб марки «Volkswagen Caddy» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 не підлягають поділу, оскільки ніхто із подружжя ними не володіє. Навпаки, сторони, свідки та наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що вказані транспортні засоби придбавалися в період шлюбу та були зареєстровані на імя відповідача за первісним позовом, тобто ОСОБА_3

Звертала увагу суду на те, що в судовому засіданні було встановлено та не заперечувалось сторонами, що разом вони проживали до березня 2015 року. Вартість автомобілів сторонами не оспорювалась і встановлена відповідними експертними дослідженнями. Автомобілі були відчужені (реалізовані) в період шлюбу 10.04.2015 року проти волі іншого подружжя ОСОБА_1, а також враховуючи недоведеність використання отриманих коштів в інтересах сімї чи на її потреби, при поділі суд першої інстанції повинен був врахувати вартість такого майна.

Крім того, ОСОБА_3 не подано до суду першої інстанції належних та допустимих законом доказів, які б достовірно підтверджували його доводи про придбання спірних автомобілів за його особисті та подаровані його батьками кошти. Допитані з цього приводу в якості свідків батьки відповідача за первісним позовом та їх подруга є зацікавленими особами у справі, а тому їхні показання обґрунтовано повинні бути відхилені судом першої інстанції. Зважаючи також, що ОСОБА_1 заперечує факт надання згоди своєму чоловікові на відчуження 10 квітня 2015 року вищевказаних автомобілів на користь своїх батьків, а ОСОБА_3 не спромігся надати з даного приводу відповідні письмові докази, як це передбачено ч.3 ст.65 СК України, тому ОСОБА_3 відчужив вищевказане майно, яке є цінним, без згоди своєї дружини, в звязку із цим вартість цього майна має бути врахована при поділі всього майна подружжя.

Зазначала, що під час допиту ОСОБА_3 як свідка ним же заявлено про наявність у нього коштів в сумі 6000 доларів США (що еквівалентно 128904,58грн. (Сто двадцять вісім тисяч девятсот чотири гривні 58 копійок) зароблених під час шлюбу, що також не було відображено в рішенні суду першої інстанції.

Вказувала також, що зважаючи на вищевикладене судом першої інстанції не вірно були розподілені судові витрати.

З цих підстав просила рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю, а зустрічний позов задовольнити частково.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали подану апеляційну скаргу, однак ОСОБА_1 частково відмовилась від вимог викладених в ній про визнання обєктом спільної сумісної власності 6000 доларів США. На доповнення до проведеного місцевим судом варіанту поділу спільного майна подружжя додатково просила визнати спільним сумісним майном подружжя придбані під час шлюбуавтомобіль VW Caddy 2008р.в., вартістю 180000,00грн.; автомобіль Honda Civic 2009р.в., вартістю 254100,00грн.; та стягнути з ОСОБА_3, який без її згоди відчужив ці авто на користь своїх батьків, компенсацію належної їй частки в сумі 195300 грн., про що подала відповідну заяву з розрахунком. Щодо вимог апеляційної скарги про скасування розірвання шлюбу, то вона їх не підтримує, оскільки згідна з розірванням шлюбу та фактично оскаржувала лиш поділ майна в частині сплати їй компенсації.

ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення в уточненому її варіанті з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3В перебували в шлюбі з 01 серпня 2008 року зареєстрованого відділом ДРАЦС РС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №154 . Від шлюбу дітей не мають.

Оскарженим рішенням суду від 24 травня 2016 року цей шлюб було розірвано. В цій частині рішення сторони фактично його не оскаржували, а тому ця обставина не є предметом апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу на рішення місцевого суду в прохальній її частині фактично запропонувала такий же варіант поділу майна, який прийняв суд першої інстанції, за виключенням стягнення компенсації за придбані ними під час шлюбу та без її згоди відчужені ОСОБА_3 два автомобілі, тому саме ця обставина підлягає перегляду.

Відмовляючи в поділі двох автомобілів: «Honda Civic» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 254100 грн. і «Volkswagen Caddy» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 вартістю136500 грн. суд першої інстанції вважав, що дані транспортні засоби обліковуються за іншими особами і сторонам не належать. Ніхто із сторін не набув у встановленому порядку права власності на вищевказані транспортні засоби, а тому вони не можуть бути предметом поділу, як спільне майно подружжя.

Такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

З матеріалів справи вбачається, що автомобілі «Honda Civic» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 254100 грн. і «Volkswagen Caddy» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 вартістю136500 грн. були придбані під час шлюбу сторін, зареєстровані на імя ОСОБА_3 та відчужені ним на користь своїх батьків(а.с.146-148).

Згоди на таке відчуження позивачка ОСОБА_1 йому не надавала.

Посилання відповідача-позивача ОСОБА_3, з якими погодився місцевий суд, на ті обставини, що ці два автомобілі придбані за кошти його батьків, на позичені у знайомих та отриманих від спадщини, не заслуговують на увагу.

Безспірним є той факт, що ці два авто придбані сторонами під час шлюбу, тобто апріорі є спільним майном подружжям. Розписка про отримання 9000 доларів за спадкове майно не може бути належним та допустимим доказом, оскільки це майно у встановленому порядку не відчужувалось та не перереєстровано в єдиному державному реєстрі за покупцем (а.с.60).

Будь-яких вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в цьому судовому процесі чи в іншому, треті особи про визнання за ними права власності на ці автомобілі не заявляли. ОСОБА_1 не погоджувала будь-яких позик на їх придбання.

Не отримавши дозволу дружини та не довівши у встановленому законом порядку свої вимоги про визнання права особистої приватної власності на спірні автомобілі, ОСОБА_3 самостійно ними розпорядився та їх відчужив.

Отже, ці автомобілі нарівні із іншим спільним сумісним майном подружжя відповідно до ч. 1 ст.70 СК України підлягали поділу між сторонами в рівних частках.

Відповідно до розяснення даного в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК .

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно висновків про вартість майна ринкова вартість автомобіля «Honda Civic» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 складає 254100 грн., а «Volkswagen Caddy» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 становить 136500 грн., отже сума компенсації яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 становить 195300 грн..

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.88 ЦПК України, понесені ОСОБА_1 судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 в розмірі 3801 грн. (а.с.134).

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно зясував обставини, які мають значення для справи, його висновки щодо відмови в поділі автомобілів та стягнення грошової компенсації вартості її частки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає в цій частині скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

В решті рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог закону і підстав для його скасування та виходу за межі апеляційної скарги з матеріалів справи не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, 308, 313-314,316, 317,324,325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2016 року в частині відмови у стягненні грошової компенсації з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за автомобілі «Honda Civic» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 254100 грн. і «Volkswagen Caddy» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 вартістю136500 грн. задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 195300 грн. компенсації та 3801 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді: