АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1463/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

представників відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 ОСОБА_6 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року у справі за позовом прокурора Катеринопільського району в інтересах ОСОБА_9 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма-«Хлібороб» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року прокурор Катеринопільського району в інтересах ОСОБА_9 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_9 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 2,46 га, розташована на території Ярошівської сільської ради.

Вказана земельна ділянка на підставі договору оренди від 01.08.2011 року використовувалась ПСП «Агрофірма-«Хлібороб».

Рішенням Катеринопільського районного суду від 20 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 березня 2014 року, договір оренди земельної ділянки, укладений 01.08.2011 року між ОСОБА_9 та ПСП «Агрофірма-«Хлібороб» було визнано недійсним.

Однак, відповідач продовжив використовувати земельну ділянку, засіявши на ній соняшник.

Враховуючи наведене, прокурор просив стягнути з ПСП «Агрофірма-«Хлібороб» на користь ОСОБА_9 9938,10 грн. в рахунок упущеної вигоди за час використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_9 ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку та просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_9 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № :02:000:0136 належить земельна ділянка площею 2,46 га , розташована на території Ярошівської сільської ради (Т. 1 а.с. 7).

Вказану земельну ділянку використовувало ПСП «Агрофірма-«Хлібороб» на підставі договору оренди, укладеного з ОСОБА_9 01.08.2011 року (Т. 1 а.с. 8-9).

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 березня 2014 року, договір оренди земельної ділянки, укладений 01.08.2011 року між ОСОБА_9 та ПСП «Агрофірма-«Хлібороб» було визнано недійсним (Т. 1 а.с. 16-20).

Постановою слідчого СВ Катеринопільського РВ УМВС України в Черкаській області від 27.06.2014 року закрито кримінальне провадження по факту невиконання судового рішення відносно гр. ОСОБА_8 директора ПСП «Агрофірма-«Хлібороб», у звязку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (Т. 1 а.с. 23).

У постанові вказано, що 18.06.2014 року ПСП «Агрофірма-«Хлібороб» в особі директора ОСОБА_8 надало ОСОБА_9 акт прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди від 01.08.2011 року, згідно якого ПСП «Агрофірма-«Хлібороб» передає, а ОСОБА_9 приймає земельну ділянку площею 2,46 га, розташовану на території Ярошівської сільської ради.

Позивач вважає, що внаслідок неправомірного використання відповідачем земельної ділянки у 2014 році, йому завдано збитків у виді упущеної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При обчисленні розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення реальності тих доходів, які особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов'язок щодо доведення розміру тих доходів, яких особа отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на позивача.

Позивачем не надано жодних доказів того, що він мав намір засіяти належну йому земельну ділянку та отримати відповідний прибуток.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано відповідних доказів використання земельної ділянки, належної ОСОБА_9 саме відповідачем ПСП «Агрофірма-«Хлібороб» у 2014 році та завдання позивачу збитків внаслідок такого використання.

Наявні в матеріалах справи довідки, листи не встановлюють факту неправомірного використання відповідачем земельної ділянки позивача у 2014 році, а саме, що відповідачем було засіяно соняшник на земельній ділянці позивача, чим було завдано останньому шкоди.

Докази позивача зводяться до його пояснень, пояснень його представника, свідків та ґрунтуються на припущеннях, що ОСОБА_9 завдано збитків у виді упущеної вигоди.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо недоведеності позовних вимог та відмови в їх задоволенні.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують і не дають підстав для її задоволення, тому суд апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2016 року у справі за позовом прокурора Катеринопільського району в інтересах ОСОБА_9 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма-«Хлібороб» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :