АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/7756/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Сухомлінов С.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» про визнання іпотечного договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним Іпотечного договору від 01 жовтня 2008 року, укладеного між ТОВ «КБ «Даніель» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., реєстровий №6735.

Вказує, що іпотечний договір укладено з метою забезпечення кредитних зобов»язань іпотекодавця. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 та кредитні кошти видані на її придбання.

Вважає, що договір повинен бути визнаний недійсним з огляду на наступне.

Розпоряджанням Печерської районної державної адміністрації від 19 лютого 2008 року ОСОБА_4 на сім»ю із 4 осіб надана квартира, яка є предметом іпотеки за оспорюваним договором. 14 березня 2008 року на квартиру виданий ордер, у який включені ОСОБА_4, його дочка ОСОБА_2, онука ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6

12 вересня 2008 року ОСОБА_2 знялася з реєстрації у вказаній квартирі та зареєструвала своє місце проживання за іншою адресою.

Розпорядженням Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації від 16 вересня 2008 року ОСОБА_6, за згодою ОСОБА_4, приватизувала квартиру та їй видано свідоцтво про право власності на житло.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03 грудня 2012 року за позовом Прокуратури Дарницького району м.Києва в інтересах малолітньої ОСОБА_5 визнано недійсними розпорядженням Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації від 16 вересня 2008 року про передачу у власність ОСОБА_6 квартири, свідоцтво про право власності на житло та договір купівлі-продажу, що був укладений 01 жовтня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 23 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, вирішено визнати недійсним Іпотечний договір від 01 жовтня 2008 року, укладений між ТОВ «КБ «Даніель» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., реєстровий №6735.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «КБ «Даніель» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивач з моменту укладення кредитного договору не виконувала своїх зобов»язань. Посилається на те, що родина ОСОБА_2 із використанням службового становища та зловживанням процесуальних прав ухиляється від виконання зобов»язань.

В судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок недійсності правочину з придбання майна позичальник не набула у власність квартиру, а відтак не мала правових підстав передавати її в іпотеку.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Судом першої інстанції установлено, що 01 жовтня 2008 року між ТОВ «КБ «Даніель», правонаступником якого є відповідач, та ОСОБА_2, укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., реєстровий №6735.

Іпотечний договір укладено з метою забезпечення кредитних зобов»язань іпотекодавця. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 та кредитні кошти видані на її придбання.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03 грудня 2012 року за позовом Прокуратури Дарницького району м.Києва в інтересах малолітньої ОСОБА_5 визнано недійсними розпорядженням Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації від 16 вересня 2008 року про передачу у власність ОСОБА_6 квартири, свідоцтво про право власності на житло та договір купівлі-продажу, що був укладений 01 жовтня 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Стаття 5 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умов, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відтак, однією з ключових правових підстав, за якою майно може бути передано в іпотеку, є належність цього майна особі іпотекодавця.

Проте, внаслідок того, що правочин щодо набуття права власності на передане в іпотеку майно, визнаний недійсним, відповідно до ст.236 ЦК України такий правочин є недійсним з моменту його вчинення, ОСОБА_2 не набула права на розпорядження цим нерухомим майном.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки іпотечний договір вчинено без додержання ч.1 ст.203 ЦК України, згідно із якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Твердження апеляційної скарги таких висновків не спростовують, фактично зводяться до припущень та не містять обґрунтованих доводів про порушення норм процесуального або матеріального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов