Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1389/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

16.06.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого Гайсюка О.В.

суддів Голованя А.М., Фомічова С.Є.

за участю секретаря Діманової Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області 06 квітня 2016 року,?

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до селянського (фермерського) господарства «Луговського Сергія Анатолійовича» про стягнення боргу.

Позивач зазначив, що ОСОБА_3 з яким він перебував у дружніх стосунках взяв у нього в борг 35 500 доларів США строком на 1 рік, але так і не розрахувався з ним, натомість в підтвердження боргу написав розписку від 15.12.2013р., згідно якої зобовязався повернути 35 500 доларів США до 15.12.2014 року з процентами 2% у місяць.

Коли настала дата розрахунку ОСОБА_3 написав ще одну розписку, якою продовжив строк повернення грошей ще на рік до 15.12.2015р. та обіцяв повернути 39000 доларів США, включаючи проценти та відсотки 1,5 % в місяць, але і 15.12.2015р. ОСОБА_3 борг не повернув.

Посилаючись на це, виходячи з офіційного курсу гривні до долара США, позивач просив стягнути з фермерського господарства основний борг 966810 грн., пеню 48 870,11 грн., інфляційні втрати 6767,67., 3% річних 3332,06 грн. (а.с.1-4).

У березні 2016 року ОСОБА_2 подав заяву про уточнення вимог, просив суд стягнути з СФГ на свою користь суму основного боргу 1 024920 грн. (еквівалент 39000 доларів США), проценти 230607 грн., пеню 129432,54 грн., інфляційні втрати 12 299,04 грн., 3% річних 8824,95 грн. (а.с.53-56).

Рішенням Бобринецького районного суду від 06 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та задовольнити його позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильну оцінку судом доказів, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач зазначає, що суд безпідставно не прийняв його доводи про те, що належним відповідачем у справі є саме СФГ, оскільки з 1992 року його засновником є ОСОБА_3, він позичав кошти саме з метою розвитку свого господарства і в «продовженні розписки» від 15.12.2013р. та в розписці від 15.12.2014р. є печатка господарства.

Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційним судом, (про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення) але в судове засідання апеляційного суду не зявився.

Представник відповідача СФГ «Луговського Сергія Анатолійовича» з доводами апеляційної скарги не погодився.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно «продовження розписки» від 15 грудня 2013 року ОСОБА_3 взяв у борг у позивача ОСОБА_2 35,5 тисяч доларів США під 2% в місяць та зобовязався повернути цю суму до 15.12.2014 року (а.с.10), а згідно розписки від 15.12.2014 року ОСОБА_3 зобовязався повернути предявнику цієї розписки борг у розмірі 39 000 доларів США під 1,5 % в місяць до 15.12.2015р. (а.с.11).

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову про стягнення боргу, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач не довів того, що зобовязання за цими розписками взяло на себе саме фермерське господарство, як юридична особа.

Недоведеним є факт і того, що ОСОБА_3 брав гроші саме в інтересах юридичної особи СФГ «Луговського Сергія Анатолійовича». До того ж сам позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на теперішній час керівником СФГ є інша особа (а.с.73).

Суд вірно зазначив у рішенні, що наявність у розписці (яка не є офіційним документом цього господарства) печатки господарства не означає, що розписку видало саме СФГ, чи кошти за розпискою отримані саме в інтересах цього господарства.

До того ж сам позивач у позовній заяві як на підставу своїх вимог зазначає, що кошти у борг у нього брав ОСОБА_3, а не юридична особа.

Під час судового засідання, суд першої інстанції розяснив представнику позивача право заявити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучити до участі у справі ОСОБА_3 як співвідповідача (ст.33 ЦПК), але представник позивача категорично відмовився заявляти таке клопотання, помилково вважаючи, що саме СФГ є належним відповідачем.

Наведене свідчить про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи.

Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни цього рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: