У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Ситнік О.М.,
Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він був військовослужбовцем та йому у 1994 році була надана на сім'ю з чотирьох осіб (його, дружину та двох дітей) кімната площею 19,3 кв. м у квартирі АДРЕСА_1. 29 листопада 1999 року шлюб між ним та ОСОБА_7 був розірваний та колишня дружина залишилася проживати у вказаній кімнаті. У 2005 року позивач, у зв'язку з переведенням до нового місця проходження служби, був знятий з реєстрації у кімнаті квартири АДРЕСА_1. Звернувшись до відповідача із заявою про видачу йому довідки про здачу житлової кімнати, він отримав відмову, оскільки фактично кімнату він не здав. Позивач вважав таку відмову неправомірною та просив зобов'язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира (далі - КЕВ м. Житомира) видати йому довідку про здачу житлової площі - кімнати площею 19,3 кв. м у квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії КЕВ м. Житомира щодо відмови ОСОБА_6 у видачі довідки про здачу житлової площі. Зобов'язано КЕВ м. Житомира видати ОСОБА_6 довідку про здачу житлової площі - кімнати площею 19,3 кв. м у квартирі АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 25 червня 2015 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_8 від 25 липня 2015 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 жовтня 2015 року справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2016 року № 179/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді ОСОБА_8, у результаті чого 12 вересня 2016 року зазначену справу передано судді-доповідачу Ситнік О.М.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 з 1990 до 2005 року проходив військову службу у військових частинах Міністерства оборони України на території Житомирської області.

На підставі ордера КЕЧ Житомирського району Прикарпатського військового округу від 01 вересня 1994 року № 21 позивачу на сім'ю із чотирьох осіб (його, дружину та двох доньок) було надано для проживання службову кімнату № 3 площею 19,3 кв. м по АДРЕСА_1 (а. с. 6).

29 листопада 1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 шлюб розірвали і у вказаній кімнаті залишилася проживати ОСОБА_7, яка у подальшому переоформила на себе особовий рахунок та провела приватизацію кімнати. Факт переоформлення особового рахунку підтверджується заявою ОСОБА_6 та повідомленням про переоформлення (а. с. 43, 44).

У зв'язку з вибуттям до нового місця проходження військової служби у 2005 році позивач 04 травня 2005 року був знятий з реєстрації за вказаним місцем проживання.

Позивач проживає у м. Одеса та незабезпечений житлом і перебуває у черзі на квартирному обліку. Для реалізації своїх конституційних прав щодо забезпечення житлом як військовослужбовця у відставці позивач має подати за місцем перебування на квартирному обліку документ-довідку установленого зразка, що передбачено Положенням, затвердженим наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 «Про здачу займаної житлової площі квартирним органам Міністерства оборони України», який діяв на час звільнення вказаного житла.

ОСОБА_6 12 лютого 2014 року звернувся до КЕВ м. Житомира із заявою про видачу йому довідки про здачу житлової площі, яку він займав за адресою: по АДРЕСА_1, проте листом від 19 лютого 2014 року за № 948 його було повідомлено, що для отримання довідки встановленої форми про здачу житлової площі йому необхідно представити у будинкоуправління № 3 акт прийому-передачі утримуваної жилої площі за вказаною адресою.

Згідно із Порядком використання бланків суворої звітності для довідок про здачу житлового приміщення за останнім місцем проживання військовослужбовця, затвердженим наказом начальника головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 30 січня 2006 року № 13 довідка про здачу житлового приміщення за останнім місцем проживання військовослужбовця є документом, який засвідчує факт утримання (здачі) квартирним органам Міністерства оборони України житлового приміщення за останнім місцем проживання військовослужбовця. Довідка є документом суворої звітності, а посадові особи несуть персональну відповідальність за облік, збереження бланків та видачу довідок. Видача довідки здійснюється на підставі документів, що свідчать про фактичну здачу (передачу) військовослужбовцем житлового приміщення.

Із наведених положень Порядку вбачається, що умовою видачі довідки встановленої форми про здачу житла є документи, що свідчать про фактичну здачу (передачу) військовослужбовцем житлового приміщення.

Апеляційним судом встановлено, що вибуваючи із спірної квартири на нове місце проживання, позивач фактично квартиру відповідачу не здав, про що свідчить довідка № 2594 (а. с. 47), в ній залишалася проживати його колишня дружина із дітьми, а тому документи про здачу цього житла не складалися і відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки КЕВ м. Житомира діяв з дотриманням встановлених правил, передбачених чинним законодавством.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак