РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Мартинишин М.О.

при секретарі - Бугайчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

треті особи: ЛКП «Південне», ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»

про усунення перешкод у користуванні власністю та звільнення приміщення, суд

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася із позовом в суд до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю - коморою в підвалі розміром 2,6 кв.м в м. Львові по вул.. Науковій, 82, шляхом звільнення даного приміщення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору міни квартири, реєстраційний номер 2-331, посвідченого 29 лютого 2001 року державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори, вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки я є власником квартири в цілому, про що внесено запис в реєстрову книгу за № 11 за реєстровим № 4217 та зазначено, що також мені належить комора в підвалі розміром 2,6 кв.м. З часу оформлення права власності на зазначену квартиру, під час переїзду від попередніх мешканців отримала ключі від комори в підвалі, яка занесена у правовстановлюючі документи, як право власності. Біля вхідних дверей у підвальне приміщення на стіні було проведено запис з номером її квартири, а саме «88». Однак свої права власника вона не вправі реалізувати належним чином, оскільки без її згоди та жодних на це підстав вказану комору зайняла відповідач та встановила залізні двері, чим перешкоджає у користуванні власністю. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечили та пояснили, що дану комору в підвалі зайняла, оскільки такою ніхто не користувався, двері у приміщенні були відсутні. Нею проведено ремонтні роботи, винесено сміття з комори та встановлено двері, а тому вона має право користуватись даною спірною коморою в підвалі. Крім цього у правовстановлюючих документах у неї зазначено право власності на комору в підвалі розміром 2,0 кв.м.. При цьому відповідач зазначила, що дійсно при проведенні ремонтних робіт, нею було зафарбовано надпис з номером квартири «88» та здійснено запис з номером «85», що відповідає номеру її квартири. Будь яких документів, які б підтверджували право власності саме на зазначену комору в підвалі суду не надала. Вважає, що проведення робіт по благоустрою комори в підвалі надають їй право на користування та визначення за нею права власності на дану спідку комору.

Представники третіх осіб ЛКП «Південне» та ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином була повідомленні про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє в повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із реєстраційного посвідчення серії КММ № 053093, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки власником квартири АДРЕСА_2 в цілому, є позивач ОСОБА_1, про що внесено запис в реєстрову книгу за № 11 за реєстровим № 4217 та зазначено, що їй належить комора в підвалі розміром 2,6 кв.м.

Згідно з довідкою ЛКП «Південне» №81 від 21.03.2016 року, приналежність комор у підвалі до квартир будинку 85 по вулиці науковій в місті Львові зазначалось при здачі будинку, шляхом надпису на стіні біля вхідних дверей у комору.

Згідно інформації ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на комори у підвальних приміщеннях не виготовлялась технічна документація при приватизації квартир, оскільки розмір даних комор становив менше 9 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що будучи власником вказаної комори у підвалі не може повноцінно розпоряджатися та користуватися майном в силу того, що відповідач самовільно зайняв дане приміщення та встановив двері, а тому просить усунути їй перешкоди в користуванні майном шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнення даної комори в підвалі за адресою: м.Львів, вулиця Наукова будинок 82.

Відповідач позовні вимоги заперечує, стверджуючи, що зайняла дане приміщення близько чотирьох років тому, провела роботи по звільненню його від сміття, встановила двері, провела ремонтні роботи, а тому має право на користування та розпорядження даною коморою в підвалі

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Як встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 з 19.02.2001 року на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори 19.02.2001 року за реєстровим номером 2-331. Право власності ОСОБА_1 на вищезазначену квартиру належним чином зареєстровано Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки в реєстрову книгу за № 11 за реєстровим № 4217 22.02.2001 року. Згідно даних документів до квартири належить комора в підвалі розміром 2,6 кв.м.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, визначення права власності та користування підвальними приміщеннями у будинку 82 по вулиці Науковій в м. Львові проводилось, згідно напису на стіні біля вхідних дверей.

Крім цього, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що позивач ОСОБА_1 дійсно користувалась та розпоряджалась спірною коморою і підвалі з часу вселення. Після того, як підвальні приміщення були пограбовані деякі власники провели ремонти у своїх підвальних приміщеннях, а деякі не проводили. Також свідки пояснили, що ОСОБА_2 самовільно зайняла комору в підвалі, яка належить позивачу ОСОБА_1

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно зі ст.48 ЦК України Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом.

Зі ст.316 цього Кодексу вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а зі ст.317 - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, при цьому на власний розсуд (ст.319 ЦК України).

Право власності в силу ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

ОСОБА_1 бажає користуватися своєю власністю, у даному випадку спірною коморою в підвалі за адресою м. Львів, вул. Накова,82.

При цьому суд вважає, що заперечення відповідача по даній справі є необґрунтовані, яка не надала належних, достатніх та допустимих доказів на спростування позову, тому суд діє в такому випадку відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги пояснення учасників процесу, наданих в судовому засіданні доказів, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд знаходить необхідним позов задовольнити.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 27, 30, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Зобов?язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні власністю коморою в підвалі розміром 2,6 кв.м в м. Львові по вул. Науковій, 82, шляхом звільнення даного приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551(п?ятсот п?ятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.