Справа № 465/1229/16 Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 22-ц/783/6415/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

28 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Крайник Н.П., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 11 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 Юл»яновича до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про стягнення не донарахованої заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ЛКП «Львівелектротранс» на користь ОСОБА_2 недоплачену заробітну плату за липень, серпень 2012 року в розмірі 562,56 грн. Стягнуто з ЛКП «Львівелектротранс» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 400 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржило ЛКП «Львівелектротранс».

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 17 жовтня 2016 року апеляційна скарга ЛКП «Львівелектротранс» залишена без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, а саме для сплати судового збору в розмірі 1212 грн. 64 коп. та подання клопотання про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали без руху отримана ЛКП «Львівелектротранс» 25.10.2016 року (а.с. 38).

31.10.2016 року апелянтом на виконання вимог ухвали без руху подано заяву про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яку обґрунтовано тим, що відповідач фінансується із державного бюджету України за рахунок субвенцій за перевезення пільгових категорій пасажирів, а також із місцевого бюджету та через постійне недофінансування виникають проблеми із своєчасністю сплати податків та внесків, а також існує заборгованість з виплати заробітної плати, а тому сплата судового збору, розмір якого значно перевищує спірну суму позовних вимог, є тягарем для ЛКП «Львівелектротранс». Крім того, апелянт вказує на те, що фінансові результати діяльності ЛКП «Львівелектротранс» за останні роки негативні, з від»ємною динамікою.

Розглянувши заяву про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що у задоволенні такої слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору.

Згідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, на виконання вимог ухвали судді Апеляційного суду Львівської області від 17 жовтня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху 23.11.2016 року ЛКП «Львівелектротранс» подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2016 року. Своє клопотання обґрунтовує тим, що, починаючи з 29.03.2016 року моменту звільнення з роботи начальника юридичного відділу відповідача ОСОБА_3 ЛКП «Львівелектротранс» залишилося без кваліфікованої юридичної допомоги і захисту до 21.06.2016 року - прийняття на роботу представника апелянта ОСОБА_4 Крім того, зазначає, що копія оскаржуваного рішення апелянту не надсилалась та про таке представник ЛКП «Львівелектротранс» дізнався з ЄДРСР.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про поновлення строку, вважаю за можливе поновити строк апеляційного оскарження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

У звязку з вищенаведеним, оскільки апелянтом вимоги ухвали щодо сплати судового збору у встановлений судом строк не виконані, недоліки скарги повністю не усунуті, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 73, 121, 297 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Поновити Львівському комунальному підприємству «Львівелектротранс» строк на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду міста Львова від 11 квітня 2016 року.

Відмовити в задоволенні заяви Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Франківського районного суду міста Львова від 11 квітня 2016 року.

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 11 квітня 2016 року визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1