АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7932/16 Справа № 189/703/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Лукінова К. С. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Дніпро

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Повєткін В.В., Прозоровой М.Л,

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Покровський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій по проведенню оцінки нерухомого майна неправомірними, про визнання недійсними звіту про оцінку нерухомого майна та рецензії на звіт про оцінку нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою до Покровського районного відділу ДВС ГТУЮ про визнання дій по проведенню оцінки нерухомого майна неправомірними, визнанння недійсними звіту про оцінку нерухомого майна та рецензії на звіт про оцінку нерухомого майна.

В обґрунтування вимог вказував, що у провадженні державного виконавця Покровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кулько В.В., знаходиться виконавчий лист № 189/703-14 виданий 23 грудня 2015 року Покровським районним судом Дніпропетровської області про звернення стягнення за іпотечним договором від 08 серпня 2007 року за № 2973 на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю (магазин «Меркурій»), загальною площею 88,0 кв.м.; на нежитлову будівлю (магазин), загальною площею 67,8 кв.м. та (магазин «Спецмагазин») загальною площею 140,7 кв.м., шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Після проведення оцінки майна оцінювачем ФОП ОСОБА_4 складено відповідний звіт. Не погодившись з висновком звіту боржник звернувся до Покровського районного відділу ДВС ГТУЮ з заявою про проведення рецензування звіту. Після проведення рецензентом ФОП ОСОБА_5 рецензування складено висновок звіту про оцінку майна від 24 травня 2016 року, в якому зазначена сума вартості майна вища ніж в попередньому. Просив визнати протиправними зазначений звіт та рецензію.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість ухвали суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_2 подав скаргу, щодо визнання дій по проведенню оцінки нерухомого майна неправомірними, визнання недійсними звіту про оцінку нерухомого майна та рецензії на звіт про оцінку нерухомого майна.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26 грудня 2003 року передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому гл. 31-Г ЦПК і ст. 121-2 ГПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути

підставою для залишення скарг без розгляду або яким-небудь чином впливати на останній.

Згідно до п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III"Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Предметом скарги ОСОБА_2 визначив визнання дії по проведенню оцінки нерухомого майна неправомірними, визнання недійсними звіту про оцінку нерухомого майна та рецензії на звіт про оцінку нерухомого майна, з заявленням скарги до Покровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненю їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суду належало надати роз'яснення скаржнику з урахуванням положень вказаних в зазначених постановах Пленуму, уточненням обсягу та правовових підстав скарги, залученням до участі оцінювача та рецензента, як учасників виконавчого провадження., перевірки відповідності дій вказаних осіб зазначеним нормам закону.

Статтею 311 ЦПК України визначено підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ними, зокрема, є неповнота встановлених судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального прав, які призвели до неправомірного вирішення питанння.

Суд допустив такі порушення, тому ухвала підлягає скасуванню, як передчасно постановлена, з направленням до суду першої інстанції, для подальшого вирішення заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для виконання вимог закону.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, бо не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: В.О. Тамакулова

В.В. Повєткін

М.Л Прозорова