АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5703/16 Справа № 207/4299/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Погребняк Т. Ю. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Деркач Н.М., Глущенко Н.Г.

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни, треті особи - Баглійський відділ Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління Юстиції, ТОВ «Кей-Колект», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни, ПАТ «УкрСиббанк», треті особи - Баглійський відділ Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління Юстиції, ТОВ «Кей-Колект».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 25 січня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. був вчинений виконавчий напис № 41 про звернення стягнення на нерухоме майно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в рахунок погашення заборгованості шляхом реалізації нерухомого майна. У виконавчому написі є посилання на п.1 Постанови КМ України від 29.06.1999 року № 1172 , яким передбачено, що нотаріусу надаються нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. На день вчинення виконавчого напису діючим законодавством не передбачено поняття "угода", а в нормах Цивільного кодексу України містяться поняття "договір" та "правочин". Вказаний недолік виправлений Постановою КМ України № 662 від 26.11.2014 року, слово "угода" замінено словом "договір". Крім того, виконавчий напис вчиняється нотаріусом в разі та розмірі узгодженої суми між стягувачем та боржником, коли сума є безспірною, натомість нотаріусом зазначено серед коштів, що підлягають стягненню, зазначена сума 1370 грн. як плата за виконання виконавчого напису, що не узгоджено сторонами. Оскільки позивач вважає, що нотаріус Кохан Г.Л. вчиняючи вказаний напис не пересвідчилась у безспірності заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк», крім того не врахувала пропуск банком строку позовної давності - позивач просила суд визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни, треті особи - Баглійський відділ Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління Юстиції, ТОВ «Кей-Колект», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення районного суду та задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Згідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сумм або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Судом встановлено, що 09.04.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк», було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредитні кошти в сумі 33000,00 доларів США (а.с.48-51).

У цей же день, 09.04.2008 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 0/1, відповідно до умов якого в рахунок забезпечення своїх боргових зобов'язань позивачка надала в іпотеку домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпродзнржинськ, с.м.т. Карнаухівка, вул. Толстого, буд. 26 (а.с. 6-7).

11 червня 2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладений договір факторингу № 4, відповідно до додатку до якого право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки з позивачки перейшло до ТОВ "Кей-Колект".

Відповідно до умов договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса, право визначення підстав та способу звернення стягнення належить іпотеко держателю.

Законом України "Про іпотеку" встановлено право іпотекодержателя розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо вимога іпотекодержателя залишиться без задоволення; стягнення на предмет іпотеки може бути звернуто, зокрема, за виконавчим написом нотаріуса.

Постанова Кабінету Міністрів України № 1172 не дає визначення термінів, а містить перелік документів, необхідних для отримання виконавчого напису нотаріуса, обов'язки за кредитним договором позивачкою не виконані, на даний час виконавчий документ повернуто стягувачеві 28.12.2015 року (а.с. 68), державним виконавцем у зв'язку з Законом України " Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті".

Враховуючи вищевикладене трирічний строк пред`явлення напису для виконання не пропущено, витрати на вчинення виконавчого напису відносяться до узгоджених сторонами виплат згідно кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, осиної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому ст. 37 Закону України "про іпотеку" ; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку".

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. 33 Закону України "Про іпотеку", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ України № 1172 від 29.06.1999 року , Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністервства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про нотаріат" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 вказаного Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, того, що нотаріус Кохан Г.Л. мав підстави для визнання спірності заборгованості позивача.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції під час вирішення справи не звернув уваги на наявність лексичних розбіжностей у тексті нормативного акту та безпідставно відмовив їй у задоволенні позовних вимог не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наявність лексичних розбіжностей у тексті нормативного акту в редакції на різні періоди часу (нотаріально посвідчена угода або договір) не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, адже угода - загальне поняття по відношенню до договору, якщо для виникнення угоди необхідно волевиявлення двох сторін, то це двостороння угода, котра називається договором, таким чином будь-який договір є угодою і шляхом внесення змін до нормативного акту орган виконавчої влади конкретизував, але не змінив по суті підстав для одержання виконавчого напису.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді