АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3788/16 Головуючий 1-ї інстанції Зуб Г.А.
Справа № 640/3155/16-ц Доповідач Довгаль А.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Колтунової А.І., Коровіна С.Г.,

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк» або ОСОБА_2») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.04.2007року в розмірі 37 018,45грн., яка складається: 8 941,63грн. заборгованість за кредитом; 21 161,38грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 914,56грн. пеня та комісія, 250,00грн штраф (фіксована частина); 1 750,88грн. штраф (процентна складова). Вирішити питання про судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 23.04.2007року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н (надалі кредитний договір), згідно умов якого, ОСОБА_3 (після зміни прізвища ОСОБА_3О.) отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8 900,00грн. зі сплатою 22,80% (відсотка) річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк виконав свої зобовязання, надавши позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Але, остання взяті на себе зобовязання виконувала не належним чином, сплату кредитних сум проводила не своєчасно та не в повному обсягу, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість, яку добровільно сплатити вона відмовляється.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 проти позову заперечували, просили застосувати до даних правовідносин строк позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України умовами обґрунтованості рішення є повне зясування обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, та відповідність висновків суду, викладеним у рішенні, обставинам справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення суд повинен встановити всі юридичні факти, які згідно з нормами права мають значення для розкриття існуючих між сторонами правових відносин чи певних дій.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності.

ОСОБА_2 погодитися з таким висновком не можна, оскільки суд дійшов його без повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, без зясування дійсних обставин справи.

Так, судовим розглядом встановлено, що згідно укладеного договору від 23.04.2007року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 (ОСОБА_1О.), остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 8 900,00грн., зі сплатою 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Банк виконав свої зобовязання, надавши позичальнику ОСОБА_3 (ОСОБА_1О.) кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Але, остання взяті на себе зобовязання виконувала не належним чином, сплату кредитних сум проводила не своєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31.01.2016року виникла заборгованість в розмірі 37 018,45грн., яка складається: 8 941,63грн. заборгованість за кредитом; 21 161,38грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 914,56грн. пеня та комісія, 250,00грн штраф (фіксована частина); 1 750,88грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до п.5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обовязків, (користування простроченим кредитом і ОСОБА_6), боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/.

Згідно п.5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_6 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

У п.5.7 «Правил користування платіжною карткою» визначено, що ОСОБА_6 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

Згідно п.6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Також, згідно положень ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором чи законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів стосовно належного виконання зобовязання.

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідача ОСОБА_3 (ОСОБА_1О.) - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 стверджували, що останній внесок по платіжній картки нею було зроблено - 04 листопада 2011року. ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом лише 25.02.2016року, тобто з пропуском загального трирічного строку позовної давності. З урахуванням того, що відповідачем до суду першої інстанції подавалась заява про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, тому, на їх думку, суд правомірно відмовив у задоволенні позову з цих підстав.

Однак, матеріали справи свідчать, що ПАТ КБ «ПриватБанк» раніше, а саме 31.08.2014року, звертався до Ленінського районного суду м. Харкова з аналогічною позовною заявою до ОСОБА_8, (на теперішній час ОСОБА_1О.) і ухвалою цього суду від 16 вересня 2014 року позов на підставі ч.1 ст.115 ЦПК України (подано з порушенням правил підсудності) повернуто заявникові (а.с.6).

Згідно положень ч.2 та ч.3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Останній платіж ОСОБА_3 (ОСОБА_1О.) зроблено 04 листопада 2011 року, а первісно з позовом до неї ОСОБА_2 звернувся 31 серпня 2014 року, тобто з дотриманням трирічного строку позовної давності. Подачею позову до суду строк позовної давності згідно ч.ч.2,3 ст.264 ЦК України перервався, а після винесення судом ухвали від 16.09.2014року розпочався заново. З даним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду 25.02.2016року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Отже, за таких обставин підстав для відмови у позові за сплином позовної давності у суду не було.

Доводи представників відповідача стосовно того, що розрахунок заборгованості зроблено Банком по іншій кредитній платіжній картки, а саме яка має номер - 4627 0817 0779 2037, колегією суддів не приймаються, оскільки ОСОБА_9, як клієнту цього Банку раніше вже видавалась інша платіжна картка для зарахування заробітної плати на імя ОСОБА_8, а тому при видачі нової картки «Універсальна» за номером - 5457 0829 5563 2984 вже на імя ОСОБА_3 (ОСОБА_8О.), останню було ідентифіковано по попередньому рахунку/картки. Номер виданої їй нової платіжної картки зазначено в кінці заяви (а.с.10), який повністю співпадає з номером вказаним в розрахунку заборгованості.

Статтею 303 ЦПК України визначено межі розгляду справи апеляційним судом. Згідно ч.1 цієї статті під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржує в апеляційному порядку лише ПАТ КБ «Приватбанк», тому колегія суддів переглядає це рішення в призмі доводів їхньої апеляційної скарги.

З урахуванням вищенаведеного, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат необхідно провести у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з ОСОБА_1 (ОСОБА_3О.) на користь Банку підлягають стягненню судові витрати: сплачений судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 1 378,00грн. і при подачі апеляційної скарги 1 515,80грн., а усього 2 893,80грн.

Згідно п.п.3),4) ч.1 т.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та, зокрема, порушення норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.п.3),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.04.2007року в розмірі 37 018,45грн. та судові витрати в розмірі 2 893,80грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді