Справа № 183/4784/16
№ 2/183/2566/16
09 грудня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
25 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
07 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування вимог, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що на праві власності йому належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 24 жовтня 2013 року.
На час набуття права власності на житловий будинок, в зазначеному жилому приміщенні був зареєстрований його брат - відповідач ОСОБА_2
З моменту реєстрації у 1999 році до теперішнього часу ОСОБА_2 в будинку не проживає, не користується жилим приміщенням, участі в утриманні будинку не приймає.
Позивач ОСОБА_1 зазначив в заяві, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника, в зв'язку з чим, в заяві, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 319, 391 ЦК України, ст.ст.150, 156, ЖК України, просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги. підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 24 жовтня 2013 року.
У відповідності до наведеного вище договору дарування, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 спірний житловий будинок, договір купівлі-продажу завірений нотаріально.
Згідно домової книги, в будинку з 1999 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2
Встановлено, що з моменту реєстрації у 1999 році до теперішнього часу ОСОБА_2 в будинку не проживає, його особистих речей в будинку немає, що підтверджується актом, складеним комісією за участі голови квартального комітету № 13 від 13.08.2016 року.
Згідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На підставі ст. 219 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
У відповідності до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх ( сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
На підставі ст. 156 ЖК України, Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
ОСОБА_3, як власник жилого будинку, мала право надати згоду на реєстрацію відповідача ОСОБА_2 в жилому будинку, в зв'язку з чим, останній набув право на користування спірним житлом.
В той же час, ОСОБА_3, здійснивши відчуження жилого будинку, втратила право користування зазначеним житлом.
Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 також втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, його право зазначеним приміщенням, як члена сім'ї власника жилого будинку, було похідним від права власності ОСОБА_3 на житловий будинок.
В зв'язку з наведеним, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, 316, 319, 391 ЦК України, ст.ст.150, 156, ЖК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.І. Городецький.