У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Глотова П.В.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду ізскаргою на постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 13 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 13 лютого 2015 року та просить скасувати дану постанову, відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-648 виданого Рівненським міським судом 12 лютого 2013 року, зобовязати державного виконавця виконати рішення Рівненського міського суду від 05 грудня 2012 року, зобовязати ОСОБА_4 звільнити належну ОСОБА_2 площу 6,6 м2 в даній кімнаті, та надати дублікат ключа від нижнього замка вхідних дверей в кімнату №167 по вул. Льонокомбінатівська, 15, що надасть можливість ОСОБА_2 проживати в даній кімнаті. Заявник також вказує, що нею пропущено строк на оскарження постанови державного виконавця з поважних причин, а саме: державний виконавець винісши оскаржувану постанову обіцяв зобовязати боржника ОСОБА_4 виконати рішення Рівненського міського суду від 05 грудня 2012 року. Згодом зясувалось, що він цього не зміг зробити. Оскаржити постанову вчасно не змогла, оскільки ОСОБА_4 звернулася із позовною заявою до Рівненського міського суду про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вона наперед передбачити не могла, яке суд винесе рішення по справі, тому із скаргою не зверталася. 22 вересня 2015 року рішенням Рівненського міського суду в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. 24 листопада 2015 року ухвалою апеляційного суду Рівненської області рішення від 22 вересня 2015 року залишено без змін.

Просить суд поновити строк на оскарження постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 13 лютого 2015 року.

В судовому засідання представник заявника клопотання про поновлення строку підтримав, з мотивів у ньому наведених, просив скаргу на постанову державного виконавця задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, подав суду заперечення в яких вказав, що скаргу ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Суд, дослідивши клопотання про поновлення строку на звернення до суд із скаргою на постанову державного виконавця, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

В своїй скарзі та в клопотанні про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_2 вказала, що після прийняття остаточного рішення апеляційним судом Рівненської області 24 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до неї про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою № 167 у гуртожитку № 10 по вулиці Льонокомбінатівській, 15 в м.Рівне, в неї виник намір оскаржити постанову державного виконавця від 13 лютого 2015 року про закриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 12 лютого 2013 року про зобовязання ОСОБА_4 не чинити їй перешкоди у користуванні кімнатою № 167 у гуртожитку № 10 по вулиці Льонокомбінатівській, 15 в м.Рівне, оскільки два спори були між собою взаємоповязані. Зазначила, що акт державного виконавця від 13 лютого 2015 року та оскаржувану постанову вона підписала, оскільки була впевнена, що рішення суду від 12 лютого 2013 року буде виконане.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні позовів ОСОБА_4 і третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору - виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 24 листопада 2015 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року залишено без змін. Під час судового засідання, яке відбулось у 24 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_2 була присутня, однак в матеріалах справи не міститься відомостей про отримання нею вказаної ухвали.

Як пояснив представник заявника скарга на дії державного виконавця була подана після закінчення строку для касаційного оскарження.

Відтак, клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду ізскаргою обґрунтоване, і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки, судом встановлено поважність причин пропущення ОСОБА_2 строку звернення до суду із скаргою, тому її скаргу слід задоволити частково.

Судом встановлено, що 13 лютого 2013 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист по справі №2-648.

З дослідженої в судовому засіданні постанови про закінчення виконавчого провадження винесеної 13 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 вбачається, що при примусовому виконання виконавчого листа №2-648 виданого 12 лютого 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області про зобовязання ОСОБА_4 усунути та не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_2 кімнатою №167 у гуртожитку №10 у м.Рівне по вул..Льонокомбінатівська,15 шляхом зобовязання відчинити двері та надати можливість проживання ОСОБА_2 в кімнаті №167. Однак ОСОБА_2 не надано можливості проживати у кімнаті.

Тобто, державним виконавцем не проведено у повній виконання рішення суду, однак провадження з примусового виконання рішення суду закінчено.

Відповідно до ч.2 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обовязковості виконання рішень.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено та доведено заявником, що державними виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, при цьому виконавчий лист, виданий Рівненським міським судом не був виконаний у повній мірі, що є недопустимим, а неправомірними діями державного виконавця порушується право стягувача, тому суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.72,293,294,383,384,385,387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду ізскаргою на постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 13 лютого 2015 року задоволити.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 13 лютого 2015 року задоволити частково.

Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 12.02.2013 року скасувати

Відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-648 виданого Рівненським міський судом 12.02.2013 року.

В задоволення решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Харечко С.П.