Справа № 639/5730/16-ц
Провадження № 2/639/1950/16
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок залиття квартири, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 8 500 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2.

23.02.2016 року її квартиру було залито водою з вини відповідача, квартира якої знаходиться поверхом вище, над квартирою позивача. Комісія для складання акту не викликалася, відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду відповідач відмовилася.

15.05.2016 року квартиру позивача з вини відповідача було залито водою вдруге. Внаслідок залиття постраждали частина кімнати, коридору, санвузол, стелі та стіни на кухні.

Співробітниками КП «Жилкомсервіс» було складено Акт, яким встановлено, що в приміщенні квартири №6 в коридорі, кімнаті, кухні, санвузлі маються руді плями з причини побутового залиття приміщення мешканцями квартири №9. Крім того, даним актом встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача, як власника квартири АДРЕСА_1.

З метою визначення розміру шкоди, заподіяної позивачу як власнику квартири та вартості ремонтно-відновлюваних робіт квартири №6, ФОП ОСОБА_5 була проведена оцінка, згідно звіту якої, матеріальний збиток від заливу квартири становить 8 500 грн.

Позивач також вказує, що внаслідок залиття квартири їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10 000 грн.

У зв'язку з викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просили суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, про причину неявки суд не повідомила. У зв'язку з чим, на підставі вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, щоОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання, виданого 06.08.2003 року 5-той ХДНК на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. ( а.с.12)

Позивач пояснила, що квартира АДРЕСА_2, знаходиться на другому поверсі будинку. Над квартирою №6 на 3-му поверсі розташована квартира №9, власником якої є ОСОБА_2, відповідач у справі. 23.02.2016 року та 17.05.2016 року її квартиру було залито водою з квартири, що знаходиться поверхом вище та яка належить на праві власності відповідачу. Внаслідок залиття було пошкоджено стелю та підлогу квартири.

З цього приводу 23 травня 2016 року комісією в складі: начальника дільниці №66 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_6, інженера дільниці №66 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_7, майстра дільниці №44 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_8 було складено Акт за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 При комісійному обстеженні було встановлено, що внутрішньо будинкові мережі центрального опалення, холодного водопостачання та водовідведення знаходяться в робочому стані, працюють в нормативному режимі, теча мереж відсутня. В приміщенні квартири №6 в коридорі, кімнаті, кухні та санвузлі на сталі маються руді плями з причини побутового залиття приміщення мешканцями квартири №9.

За наслідками огляду комісією було зроблено такий висновок: внутрішньо будинкові мережі центрального опалення, холодного водопостачання та водовідведення знаходяться в робочому стані, працюють в нормативному режимі, теча мереж відсутня. В приміщенні квартири №6 в коридорі, кімнаті, кухні та санвузлі на стале маються руді плями з причини побутового залиття приміщення мешканцями квартири №9.

Зазначений Акт підписаний членами комісії. (а.с. 11)

Доказів щодо залиття квартири позивача 23.02.2016 року, матеріали справи не містять.

Позивачем суду надано копію Звіту про оцінку майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 16.06.2016 року, відповідно до якого матеріальні збитки, що нанесені від залиття квартири водопровідною водою за адресою АДРЕСА_2, становить 8 500 грн. ( а.с. 8-9)

Як пояснила суду позивач ОСОБА_1 шкода в сумі 8 500 грн. була завдана їй в наслідок залиття квартири, як 23.02.2016 року, так і 17.05.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та відповідно до додатку до листа Мінжитлкомунгоспу від 29 серпня 2008 року № 20-8-18 факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка у відповідності до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, затвердженого начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено зокрема: характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Однак, Акт обстеження від 23.05.2016 року, наданий позивачем, не відповідає вимогам зазначених Правил, оскільки був складений без обстеження членами комісії квартири відповідача, за відсутності позивача, відповідача та визначених Правилами осіб, не містить опису обсягу необхідного ремонту приміщень, переліку пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовної вартості, без належного з'ясування причин цього залиття, та не містить чітких висновків щодо причин залиття приміщень позивача та висновків встановлення винної в цьому особи.

Причина залиття, вказана в акті «побутове залиття приміщення мешканцями квартирою №9» є ймовірною причиною залиття, не ґрунтується на фактичному сприйнятті фактів та не дає змоги встановити дійсну причину залиття квартири АДРЕСА_2.

Враховуючи те, що при складанні Акту були допущенні порушення й він не відображає дійсні обставини справи та не містить висновків щодо причин та джерела залиття, вважати його належним та допустимим доказом не можна.

Крім того, суд критично відноситься до Звіту про оцінку майна, оскільки в ньому не зазначено, які саме пошкодження має квартира №6, коли і внаслідок чого вони були заподіяні, об'єму та вартості відновлюваного ремонту

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, та достовірність письмових доказів, як окремо та в їх сукупності, судом не було встановлено вини відповідача у залитті квартири позивача, оскільки матеріали справи містять акт від 23.05.2016 р., який визнано недопустимим доказом, а інші докази на підтвердження даної обставини відсутні.

Встановити дійсну причину та джерело залиття квартири позивача, а також надати однозначну відповідь з чиєї вини сталося залиття квартири №6 суд не має можливості.

Отже, в даному випадку відсутні необхідні елементи складу цивільного правопорушення такі як вина та причинно-наслідковий зв'язок, що виключає настання цивільно-правової відповідальність відповідачів у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач також посилалась на спричинення їй моральної шкоди внаслідок залиття її квартири.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Але, оскільки судом не було встановлено протиправності дій відповідача та не встановлено причинний зв'язок між шкодою та діями відповідача, то і підстави для відшкодування моральної шкоди в даному випадку відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок залиття квартири - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя В. В. Труханович