Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2300/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Квітка О. О.
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

08.12.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

суддів - Суржика М.М., Чорнобривець О.С.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА :

15.01.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 червня 2006 року у сумі 2540,70 євро, що за курсом 17,93грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.08.2014 складає 45554,83 гривень та судові витрати по справі.

Посилалось на те, що 07 червня 2006 року відповідач - ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1100,00 євро у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», державну реєстрацію зазначених змін проведено 17.07.2009. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Згідно з пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Відповідач з свого боку зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також комісію на умовах, передбачених Правилами. Однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 30 серпня 2014 року виникла вищезазначена заборгованість.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року у задоволенні позову відмовлено. У апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України. Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції зазначив, що порушення виконання обов'язку відповідачем почалось ще у 2008 року, а тому перебіг позовної давності почався з 2008 року і сплинув в 2011 році, як наслідок суд вважає необхідним застосувати до заявлених позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Про те, повністю погодитися з висновком суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорюється, що 07 червня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг. ОСОБА_2 виразив свою згоду, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складують між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов зазначеного договору банківські послуги включають: тип карти - VISA CFD, вид картки - особиста, валюта EUR, термін дії 2 роки, кредитний ліміт фінансовий, сума 1100 (одна тисяча сто), базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 1,1% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії дебетної картки (а.с.8).

Відповідач отримав кошти за договором 07.06.2006 у розмірі встановленого кредитного ліміту, однак у подальшому свої зобов'язання за договором не виконував належним чином, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.6), а тому станом на 30 серпня 2014 року заборгованість становить 2540,69 євро, яка складається із: заборгованості за кредитом - 1464,16 євро; заборгованості за процентами - 929,00 грн.; заборгованості по судовим штрафам - 147,53 євро.

Відповідач 11.07.2016 року подав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.83). З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини регулюються ст.ст. 204, 526, 530, 549, 638, 1054, 1056-1 ЦК України. Згідно з приписами частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції позивачем строк звернення до суду порушено, оскільки строк дії картки VISA, яка видана позивачем відповідачу на підставі договору про надання банківських послуг від 07.06.2006 становить 2 роки, про це зазначено в самому договорі (а.с.8), доказів щодо продовження зазначеного договору на новий строк шляхом надання відповідачу картки з новим строком дії позивачем суду не надано, а тому заява відповідача про застосування строків позовної даності (а.с.83) підлягає задоволенню. Разом із тим , у даному випадку позовна давність підлягає застосуванню до заборгованості за кредитом у сумі 1464,16 Євро, штрафу (фіксована частина) у сумі 27,89 Євро та штрафу (процентна складова) у сумі 119,66 Євро. Щодо заборгованості по відсотках необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням , проведеним належним чином. Згідно п.5.5.2 Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом ( у тому числі простроченим кредитом та овердрафтом) передбачені тарифами, нараховуються у останній операційний день місяця за кожен календарний день за фактично використані в рахунок Кредита кошти, з дня списання суми карткового рахунку.( ас. 14) Таким чином , закінчення строку дії договору 07.06.2008 року не є підставою для припинення нарахування Банком відсотків за користування кредитними коштами , які не повернуто Банку і позичальник продовжує ними користуватися. Як встановлено апеляційним судом , відповідач не заперечує факту використання отриманого від Банку кредиту у сумі 1048,90 Євро, що також підтверджується розрахунком Банку. ( ас. 147) За період з 30.06.2006 року по 30.09.2008 року Банком нараховано позичальнику 485,37 Євро відсотків за користування кредитним лімітом, сплачено за цей період 423,00 Євро. Відповідно до умов , викладених у заяві ОСОБА_2 про отримання кредитного ліміту у сумі 1100 Євро , базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання Договору 1,1 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, тобто за рік 13, 2 %. Доказів збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами Банком не надано. ( ас. 8) Звертаючись у суд з позовом , Банк надав розрахунок заборгованості станом на 30.08.2014 року. ( ас. 6) З позовом у суд Банк звернувся 15.01.2015 року , а тому з врахуванням положень ст.257, 267 ЦК України відсотки за користування кредитними коштами підлягають в межах трирічного строку позовної давності , тобто у період з 15.01.2012 року по 15.01.2015 року. Разом із тим , враховуючи те, що Банк розрахував заборгованість по 30.08.2014 року включно , відсотки за користування кредитними коштами підлягають стягнення за період з 15.01.2012 року по 30.08.2014 року. З 15.01.2012 року по 31.12.2012 року сума відсотків становить 132,69 Євро ( 1048,90 євро х 12,65%). За 2013 рік сума відсотків становить 138,45 Євро ( 1048,90євро х 13,2 %). З 01.01.2014 року по 30.08.2014 року сума відсотків становить 92,30 Євро ( 1048,90 євро х 8,8%). Загальна сума відсотків за період 15.01.2012 року по 30.08.2014 року становить 363, 44 Євро , яка і підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. Висновок колегії суддів, про те, що закінчення строку дії договору не припиняє право Банку на отримання відсотків за користування кредитними коштами відповідає правовій позиції Верховного суду України по справі № 2739 цс 15 від 21.09.2016 року та № 6-2129 цс 16 від 19.10.2016 року. У задоволенні інших вимог необхідно відмовити у зв»язку із пропуском строку позовної давності по даних вимогах. Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для його та ухвалення нового рішення. Також з відповідача на користь Банку підлягають стягненню судові витрати відповідно до відсотка задоволених вимог. Відсоток задоволених позовних вимог становить 14,3047 % ( 363,44 х 100 : 2540,70) Баком сплачено у суді першої інстанції 455,55 грн., за подачу апеляційної скарги 501,11 грн. , всього 956,66 грн. Стягненню з відповідача підлягає 136, 84 грн. ( 956,66 : 100 х 14,3047 %) Керуючись ст.ст. 204, 526, 530, 549, 638, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 303, п.2 ч. 1 ст. 307, п.4 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково. Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по відсотках за кредитним договором б/н від 07 червня 2006 року станом на 30.08.2014 року у сумі 363,44 Євро. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» понесені у суді першої та апеляційної інстанції судові витрати у сумі 136,84 грн. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий- суддя :

Судді :