Ухвала

іменем україни

22 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «СТД Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вона успадкувала належну останньому на підставі державного акта на право власності на землю від 30 липня 2001 року серії НОМЕР_1, земельну ділянку площею 5,080 га, розташовану на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Їй стало відомо про те, що 2 листопада 2009 року між її батьком та приватним підприємством «СТД Агро» (далі - ПП «СТД Агро») було укладено договір оренди указаної земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_5 передав в оренду відповідачу належну його земельну ділянку строком на 10 років з моменту державної реєстрації договору на умовах сплати щорічно орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнта індексації. Наприкінці 2011 року вона передала на ім'я директора ПП «СТД Агро» заяву про зміну власника земельної ділянки, копію паспорта, копію свідоцтва про право на спадщину. Проте з 2011 року відповідач без будь-яких причин не виконує умови договору - не сплачує їй орендну плату.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила про розірвання договору оренди землі та стягнення з відповідача на її користь заборгованості з орендної плати за період з 2011 - 2014 роки у сумі 13 329 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 2 листопада 2009 року між ОСОБА_5 та ПП «СТД Агро», зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 18 лютого 2010 року за № 139, щодо оренди земельної ділянки площею 5,080 га, розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки та ухвалено у цій частині нове рішення у справі про відмову в задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 2 листопада 2009 року між ОСОБА_5 та ПП «СТД Агро».

Такий висновок апеляційного суду відповідає встановленим у справі обставинам та ґрунтується на вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: