АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6074/16 Головуючий 1 інст. - Руднєва О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» жовтня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Виконавчий комітет Харківської міської ради, Комісія з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Харківської міської ради, Служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення часу спілкування батька з дитиною, покладення зобов'язання добросовісно виконувати батьківські обов'язки, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування і участі в вихованні дитини,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що від цивільного шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначила, що з відповідачем фактичні шлюбні відносини припинено в грудні 2013 року та з народження їх дитини і до цього часу донька постійно мешкає разом із нею.

Вказала, що з народження і до виповнення дитині одного року відповідач практично не приймав участі в житті їхньої родини і дитини, а у віці з одного року до майже двох років спілкування з донькою тривало у сукупності одну годину на добу. В останні декілька місяців відповідач проявляв бажання бачитися з донькою кожного дня по три години, чому вона не перешкоджала до кінця травня 2015 року, доки це спілкування не почало шкодити нормальному розвитку та здоров'ю дитини, грубо порушувати її батьківські права, а саме відповідач в присутності дитини дозволяв собі докори, принизливі та образливі вислови, необґрунтовану критику на її адресу, провокації скандалів та агресивну поведінку відносно неї, чим викликав у дитини неповагу до неї, як матері, підривав її авторитет та перешкоджав розвитку у доньки правильних морально-етичних принципів, також маніпулював дитиною за допомогою іграшок, одягу. Замість прогулянок на свіжому повітрі відповідач водив дитину до лікарів та психолога, при цьому навмисно приховував від неї ці візити. С початку відповідач просив спілкуватися із донькою кожного дня, в подальшому почав ультимативно вимагати щоденного відвідування дитини, ігноруючи при цьому бажання та потребу дитини провести час із нею, її права, як матері, режим дня доньки. Усі її спроби домовитися з відповідачем про коректну поведінку та взаємну повагу до прав дитини та її батьківських прав результатів не дало.

Зазначила, що наприкінці травня 2015 року вона була змушена обмежити спілкування доньки з батьком до двох-трьох разів на тиждень, що одразу позитивним чином відобразилося на дитині, вона стала більш спокійнішою, слухняною, зникли нервозність та агресія.

Вважала рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради про визначення порядку спілкування відповідача з їхньою донькою незаконним та необґрунтованим, винесеним всупереч інтересам дитини та порушенням її прав та вимог чинного законодавства.

Вказала, що 05 жовтня 2015 року ОСОБА_1 разом з невідомим чоловіком із застосуванням сили викрав доньку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року зобов'язано начальника СВ Ленінського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області внести в ЄРДР заяву ОСОБА_2 про вчинене ОСОБА_1 та невідомою особою кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст.196, ч.2 ст.146 КК України.

Просила зобов'язати ОСОБА_1 добросовісно та належним чином користуватися своїми правами та обов'язками з виховання та спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_5, 2013 року народження; встановити час та день для зустрічей ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_5 в присутності матері ОСОБА_2 наступним чином: кожний вівторок з 18-00 до 20-00 за винятком часу оздоровлюючого відпочинку та/або хвороби дитини, які припадають на вівторок цього періоду, а також свят, які припадають на вівторок.

У серпні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування і участі в вихованні дитини. В обґрунтування свого позову посилалися на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2004 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. У період спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З квітня 2014 року між ними припинилися шлюбні відносини за ініціативою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 став проживати окремо. На теперішній час дитина ОСОБА_5 проживає разом із матір'ю за адресою АДРЕСА_1.

Зазначили, що батько ОСОБА_1 приймає безпосередньо активну участь у вихованні дитини, належним чином добровільно сплачує аліменти на утримання дитини та особисто витрачає кошти на поточні її потреби.

Вказали, що ОСОБА_2 постійно заважає вільному спілкуванню батька з дитиною, намагається утворювати батьку перешкоди, а бабці та діду взагалі протягом останнього часу не показувала дитину. Також, ОСОБА_2 ігнорує пропозиції та зауваження батька щодо необхідності дотримання режиму дня дитини та норм харчування. Неодноразові намагання ОСОБА_1 вирішити проблему мирним шляхом не принесли будь-якого результату. З приводу такої протиправної та негуманної поведінки ОСОБА_2, яка не лише порушує батьківські права позивача, а ще й шкодить інтересам та потребам дитини, позивач вимушений був звернутися до компетентних органів для вирішення питання встановлення часу спілкування дитини з батьками. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради № 427 від 22.07.2015 року затверджено графік спілкування батька з дитиною, що рекомендований висновком комісії Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке є чинним. Проте, ОСОБА_2 протягом місяця жодного разу його не виконала. Вказали, що вона на свій розсуд встановила власний, нічим необґрунтований, графік два рази спілкування на тиждень та лише за умови її присутності, що ніяким чином не відповідає ані інтересам дитини, ані законним правам батька. Крім того, відповідач налаштовує дитину проти батька та забороняє дитині відвідувати квартиру батька.

Просили заборонити ОСОБА_2 чинити перешкоди позивачам у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати ОСОБА_2 за проханням батька ОСОБА_1 повідомляти останньому в телефонному режимі, або іншим засобом зв'язку, інформацію про стан здоров'я дитини та місце знаходження дитини; обрати способом участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, побачення за графіком незалежно від місця перебування дитини: щопонеділка та щочетверга по три години в першій половині дня; щовівторка, щосереди по три години в другій половині дня; щотижнево безперервно з 18-00 години п'ятниці до 18-00 годин суботи за місцем проживання батька; другу та четверту неділю місяця з 10-00 години до 18-00 годин без обов'язкової присутності матері, з правом відвідування місця проживання батька, з правом відвідування дошкільних закладів, якщо на час спілкування припадає відвідування дитиною таких закладів, а також з правом батька відвідувати дитину без обмеження часу за місцем проживання або перебування дитини в разі хвороби дитини; забезпечити додатково побачення батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_5 у святкові та особливі сімейні дати: на Новий рік (у парні роки, починаючи з 2016 року), на Різдво (у непарні роки, починаючи з 2017 року), на день народження дитини: 29 березня з 10-00 - 15-00 годин, на день народження батька: 01 серпня з 10-00 - 18-00 годин, на день народження рідної сестри дитини - ОСОБА_6: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10-00 - 18-00 годин за місцем проживання батька, а також двічі на рік за попередньою домовленістю на час тарифної відпустки батька протягом 2 тижнів безперервно для виїзду в курортні зони для оздоровлення та відпочинку дитини; зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод та дозволяти вільно спілкуватися ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 по телефону; встановити наступний порядок спілкування бабці ОСОБА_4 та діда ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_5: у третю неділю щомісяця протягом дня з 10-00 годин до 18-00 годин за місцем їх проживання, а також у дні народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 та 28 вересня відповідно з 10-00 годин до 18-00 годин.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Виконавчий комітет Харківської міської ради, Комісія з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Харківської міської ради, Служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення часу спілкування батька з дитиною, покладення зобов'язання добросовісно виконувати батьківські обов'язки з цивільною справою за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування і участі в вихованні дитини

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково, встановлено час спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на вівторок кожного тижня та крім 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_2), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця; в частині покладення на батька ОСОБА_1 обов'язків добросовісно та належним чином користуватися своїми правами та обов'язками під час спілкування з неповнолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено; позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди в спілкуванні з малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, дідом ОСОБА_3, бабцею ОСОБА_4 як особисто так і в телефонному режимі та із застосуванням комп'ютерних технологій; обрано спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування з дитиною за відсутності матері ОСОБА_2 кожну четверту п'ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за відсутності матері ОСОБА_2 незалежно від місця перебування дитини; обрано спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування з дитиною по четвергам першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години, по понеділкам другої та четвертої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години у присутності матері за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на понеділок чи четвер кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_2), якщо цей день припадає на понеділок чи четвер другого тижня вересня місяця; дозволено під час спілкування дитини з батьком відвідувати місце його проживання, відвідування розважальних закладів, концертів, спектаклів, цирку, кінотеатру, парку з атракціонами при умові нагляду за технікою безпеки щодо малолітньої дитини; обрано спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей: 1) в дні її народження у парні роки, 29 березня з 10-00 години до 16-00 години в присутності матері, у непарні роки, 29 березня з 10-00 години до 16-00 години за відсутності матері; 2) в дні народження батька 01 серпня кожного року з 10-00 години до 17-00 без присутності матері; 3) на святкування Різдва Христова з 09-00 години до 15-00 годин у парні роки за присутності матері, з 12-00 годин до 18-00 годин у непарні роки за відсутності матері; 4) на Новий рік з 11-00 годин до 16-00 години кожного року за присутності матері; обрано спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей проведення двічі на рік відпустки разом з батьком за відсутності матері: взимку протягом одного тижня, влітку протягом двох тижнів кожного року при умові згоди матері на виїзд для проведення відпустки за межі України або при спільному виїзді батьків для проведення відпустки; обрано способом участі діда ОСОБА_3 та бабці ОСОБА_4 у вихованні онуки, дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей, надавши часи спілкування з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожну четверту неділю місяця з 10-00 години до 18-00 години за місцем їх проживання в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою) та в дні народження діда та бабці ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року та 28 вересня кожного року з 10-00 години до 16-00 години в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою); в задоволенні позовних вимог в частині спілкування з сестрою ОСОБА_6 в день її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року - відмовлено, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали апеляційні скарги. ОСОБА_1 просив рішення - скасувати, постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі. ОСОБА_2 просила рішення - змінити, в частині встановлення часу спілкування батька, ОСОБА_1, в присутності матері ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щотижнево по вівторкам з 18-00 годин до 20-00 годин, за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою України святкових днів, що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_2), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця - залишити без змін, в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо встановлення часу спілкування батька, ОСОБА_1, в присутності матері ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_5, 29 березня 2013 року, щотижнево по вівторкам з 18-00 до 20-00 годин, за виключенням часу оздоровлюючого відпочинку, що припадає на вівторок цього періоду - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині, в іншій частині - рішення скасувати.

При цьому посилалися на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційних скарги виклали позовні вимоги.

ОСОБА_1 зазначив, що судом надано матері перевагу, зокрема, зобов'язавши батька проводити більше ніж половину побачень з дитиною у присутності матері, однак спільні побачення батька з дитиною за участі матері шкодять інтересам дитини; що в рішенні суду зазначено низьку обставин, які не відповідають дійсності; що рішення суду є суперечливим та непослідовним; що в цій справі неможливо винесення рішення про одночасне часткове задоволення двох позовів; що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог позивачами; що ОСОБА_2 до початку розгляду справи судом одночасно змінила підставу і предмет позову, що є порушенням вимог чинного законодавства, а також вона не відмовлялася від раніше заявлених вимог, її письмова відмова відсутня в матеріалах справи.

ОСОБА_2 зазначила, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог; розлука доньки із нею на час проведення відпустки з батьком, а також спілкування із батьком протягом майже цілого дня за її відсутності є неприпустимими та такими, що порушують права дитини, мають негативні наслідки для психічного і психологічного здоров'я дитини; що судом не враховано дійсне відношення батька до дитини, а також зміст та обсяг його участі у вихованні доньки; що на цей час донька досі побоюється залишатися із батьком на одинці, наполягає на присутності матері та участі при її спілкуванні із батьком; що винесене рішення змінює встановлений протягом останнього року та прийнятний для дитини режим відвідування дитячого садка, безпідставно позбавляє її можливості відвідувати розвиваючі заняття та приймати участь у дитячих святах, спілкуватися із дітьми, створює основу для погіршення стану психічного та психологічного стану здоров'я; що цим рішенням фактично її позбавлено можливості рівної участі у проведенні свят в дні народження дитини та на святкування Різдва Христова разом із донькою, що надавши пріоритет щорічного їх святкування саме батькові; що дід ОСОБА_3 та баба ОСОБА_4 є особами похилого віку та самі потребують додаткового догляду та піклування, також баба має психічний розлад та протягом тривалого часу знаходилася на обліку ДПНД № 3, участі у вихованні онуки ніколи не приймали та умови їх проживання не відповідають санітарним нормам.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, доповнень вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 з доповненнями, що є по суті обґрунтуванням доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи частково позови, суд першої інстанції вважав, що він виходить з гуманності, справедливості та виключно в інтересах малолітньої дитини.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частинами 1,2 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має права на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до вимог частини 5 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою від цивільного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 З дня народження вона проживає разом з матір'ю ОСОБА_2, в останні два роки - в чотирьохкімнатній квартирі, яка належить на праві власності ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. З листопада 2014 року по 16 жовтня 2015 року три рази на тиждень ОСОБА_5 з ініціативи та у супроводі матері ОСОБА_2 відвідувала приватний дошкільний заклад в Центрі раннього розвитку ОСОБА_7 «Школа радості» для дітей віком від 1, 5 до 7 років у вівторок з 11.00 годин до 13.00 годин, у четвер з 11.00 годин до 13.00 годин, у п'ятницю з 17.00 годин до 19.00 годин. З 19 жовтня 2015 року по теперішній час постійно з понеділка по п'ятницю з 09:00 годин до 18:00 годин відвідує приватний дошкільний заклад в Центрі раннього розвитку ОСОБА_7 «Школа радості». Оплату розвиваючих занять та дитячого садку здійснює ОСОБА_2 В дитячому садку дитина перебуває у супроводі охоронця. З вересня 2013 року по теперішній час два рази на тиждень (середа та п'ятниця) ОСОБА_5 відвідує в Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Авторська Школа Бойка» дитячу секцію з плавання у супроводі ОСОБА_2 Оплату занять в басейні здійснює ОСОБА_2

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 22 липня 2015 року № 427 встановлено порядок участі ОСОБА_1 у виконанні малолітньої дочки ОСОБА_5, визначивши щопонеділка та щочетверга по три години у першій половині дня; щовівторка, щосереди та щоп'ятниці по три години у другій половині дня; перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10.00 годин до 18.00 годин ; місце, час та умови перебування дитини у батька за узгодженням з матір'ю дитини; попереджено матір дитини, що перешкоджаючи зустрічам з малолітньою дочкою вона порушує права дитини та батька.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представники третіх осіб підтримали рішення та пояснили, що воно приймалося, виходячи з того, що батьки мають рівні права щодо виховання дитини.

Із змісту частини 5 статті 19 СК України вбачається, що рішення щодо встановлення порядку участі у вихованні малолітньої дитини повинно бути обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.

Із правового висновку юридичного департаменту Харківської міської ради Харківської області щодо проекту цього рішення, зміст якого відповідає зазначеному рішенню та який міститься на аркушах справи №№ 196-199 т. 1 вказано, що цей висновок прийнято без з'ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків, стану її здоров'я, можливості відвідування нею дошкільного навчального закладу та наслідків постійної зміни місця проживання дитини та інших обставин, які мають суттєве значення та рекомендовано провести повторне засідання Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради з обов'язковою участю дитячого психолога, лікаря - педіатра та методиста з дошкільної освіти; отримати письмові висновки фахівців з психології, педіатрії та організації дошкільного виховання батьком дитини; протокол засідань Комісії з питань захисту дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, висновки та інші документи оформити з належним обґрунтуванням мотивів прийнятого рішення та посиланням на відповідні докази, на підставі яких рішення було прийнято.

Як вбачається з матеріалів справи іншого рішення щодо участі батька у вихованні дитини з урахуванням рекомендацій юридичного департаменту Харківської міської ради Харківської області не приймалося.

Проте, суд першої інстанції в порушення вимог статті 19 СК України визнав рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області як підставу для задоволення вимог ОСОБА_1

Оскільки зазначене рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області фактично змінило встановлений порядок та режим дня дитини, між сторонами виникли відповідні непорозуміння щодо участі у спілкуванні та вихованні дочки.

Із наданих матеріалів справи, пояснень сторін, їх представників вбачається, що сторони люблять дочку, кожен з них бажає більше уваги їй приділяти, піклуватися про неї та належним чином виконувати свої батьківські обов'язки.

Проте, обґрунтовуючи свої позовні вимоги сторони, не бажають звертати уваги на те, що вирішувати проблеми у відносинах з дітьми треба починати з усунення конфліктів і деструктивних форм поведінки і спілкування між самими батьками; що з точки зору психологів діти нерідко стають щасливішими тоді, де батьки ставлять відносини між собою на перший план, а стосунки з дітьми - на другий. Тобто сторони повинні більше уваги приділяти розвитку власних почуттів і відносин, і тільки коли там все в порядку, зосереджуватися на проблемах дітей. Якщо занадто захопитися дітьми, забувши про одну із сторін, це загрожує зайвими складнощами.

Спираючись на рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 22 липня 2015 року № 427, яке суперечить інтересам дитини, та встановлюючи спосіб участі батька у вихованні малолітньої дочки за відсутності матері кожну четверту п'ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місяця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за відсутності матері незалежно від місця перебування дитини; по четвергам першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години, по понеділкам другої та четвертої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години у присутності матері за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на понеділок чи четвер кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини), якщо цей день припадає на понеділок чи четвер другого тижня вересня місяця; 1) в дні її народження у парні роки, 29 березня з 10-00 години до 16-00 години в присутності матері, у непарні роки, 29 березня з 10-00 години до 16-00 години за відсутності матері; 2) в дні народження батька 01 серпня кожного року з 10-00 години до 17-00 без присутності матері; 3) на святкування Різдва Христова з 09-00 години до 15-00 годин у парні роки за присутності матері, з 12-00 годин до 18-00 годин у непарні роки за відсутності матері; 4) на Новий рік з 11-00 годин до 16-00 години кожного року за присутності матері; двічі на рік відпустки разом з батьком за відсутності матері: взимку протягом одного тижня, влітку протягом двох тижнів кожного року при умові згоди матері на виїзд для проведення відпустки за межі України або при спільному виїзді батьків для проведення відпустки та дозволяючи під час спілкування дитини з батьком відвідувати місце його проживання, відвідування розважальних закладів, концертів, спектаклів, цирку, кінотеатру, парку з атракціонами при умові нагляду за технікою безпеки щодо малолітньої дитини, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що порушується усталений порядок та режим дня дитини, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є малолітньою дитиною. Між дитиною та її матір'ю в цьому віці існує тісний зв'язок, розірвання якого навіть на деякий час накладає глибокий слід в майбутньому на психіці та навіть на фізичному розвитку дитини, та й самою природою закладено спроможність забезпечення необхідних умов побуту, виховання, розвитку дитини саме в жінці. Не кожен чоловік самотужки зможе нести тягар домашніх клопотів та постійного, щохвилинного піклування про дитину.

Крім того існують деякі складнощі, що стосуються виховання та піклування саме батьком дитини, якщо дитина є дівчинкою, незалежно від її віку.

За даних обставин, турбота, увага, розуміння матері є чи не найбільшою складовою гідного життя дівчинки в майбутньому, тому посилання ОСОБА_1 на те, що спілкування з дочкою має проводитися без участі матері є безпідставними.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. При цьому визначаються способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Крім того, береться до уваги ставлення діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я бабки, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.

Надаючи діду ОСОБА_3 та бабці ОСОБА_4 часи спілкування з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожну четверту неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за місцем їх проживання в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою) та в дні народження діда та бабці ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року та 28 вересня кожного року з 10-00 годин до 16-00 годин в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою), суд першої інстанції не врахував тривалість часу спілкування діда, бабки та онуки з віком діда, бабки та віком дитини.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Проте, задовольняючи частково позов ОСОБА_2 в частині встановлення часу спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щотижнево по вівторкам з 18-00 годин до 20-00 годин за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на вівторок кожного тижня та крім 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_2), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця, суд першої інстанції вийшов за межі її позову, доповнив самостійно її позов таким «крім 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_2), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця» та розглянув його в такій редакції, про що в суді апеляційної інстанції зазначила ОСОБА_2 та її представник.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди в спілкуванні з малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, дідом ОСОБА_3, бабцею ОСОБА_4 як особисто так і в телефонному режимі та із застосуванням комп'ютерних технологій; обрання способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування з дитиною за відсутності матері ОСОБА_2 кожну четверту п'ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до18-00 годин за відсутності матері ОСОБА_2 незалежно від місця перебування дитини; обрання способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування з дитиною по четвергам першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години, по понеділкам другої та четвертої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години за присутності матері за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів, що припадають на понеділок чи четвер кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини ОСОБА_2), якщо цей день припадає на понеділок чи четвер другого тижня вересня місяця; дозволенні під час спілкування дитини з батьком відвідувати місце його проживання, відвідування розважальних закладів, концертів, спектаклів, цирку, кінотеатру, парку з атракціонами при умові нагляду за технікою безпеки щодо малолітньої дитини; обрання способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей: 1) в дні її народження у парні роки, 29 березня з 10-00 години до 16-00 години в присутності матері, у непарні роки, 29 березня з 10-00 години до 16-00 години за відсутності матері; 2) в дні народження батька 01 серпня кожного року з 10-00 години до 17-00 без присутності матері; 3) на святкування Різдва Христова з 09-00 години до 15-00 годин у парні роки за присутності матері, з 12-00 годин до 18-00 годин у непарні роки за відсутності матері; 4) на Новий рік з 11-00 годин до 16-00 години кожного року за присутності матері; обрання способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей проведення двічі на рік відпустки разом з батьком за відсутності матері: взимку протягом одного тижня, влітку протягом двох тижнів кожного року при умові згоди матері на виїзд для проведення відпустки за межі України або при спільному виїзді батьків для проведення відпустки; обрання способу участі діда ОСОБА_3 та бабці ОСОБА_4 у вихованні онуки, дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей, надавши часи спілкування з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожну четверту неділю місяця з 10-00 години до 18-00 години за місцем їх проживання в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою) та в дні народження діда та бабці ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року та 28 вересня кожного року з 10-00 години до 16-00 години в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою), суд першої інстанції вийшов за межі їх позову, доповнивши їх позов самостійно таким «відвідування розважальних закладів, концертів, спектаклів, цирку, кінотеатру, парку з атракціонами при умові нагляду за технікою безпеки щодо малолітньої дитини» та розглянув його в такій редакції, що є порушенням принципу диспозитивності цивільного судочинства, який полягає в тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з наведеного та вимог закону позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню в частині встановлення часу спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_2 з малолітньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожний вівторок тижня з 18:00 годин до 20:00 годин за виключенням часу оздоровлюючого відпочинку та/або хвороби дитини, які припадають на вівторок; встановлення часу спілкування батька ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_2 з малолітньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в першу суботу кожного місяця з 10:00 годин до 13:00 годин, на день народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на день народження батька ОСОБА_1 - 01 серпня по 2 години за домовленістю із матер'ю ОСОБА_2 та в її присутності, за винятком часу оздоровлюючого відпочинку та/або хвороби дитини, які припадають на першу суботу цього періоду, 29 березня та 01 серпня; встановлення часу спілкування діда ОСОБА_3, бабки ОСОБА_4 в присутності матері ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у третю суботу кожного місяця з 10:00 годин до 12:00 годин, за винятком часу оздоровлюючого відпочинку та/або хвороби дитини, які припадають на третю суботу цього періоду, в іншій частині - залишенню без задоволення з підстав, зазначених вище.

Оскільки рішення суду ухвалено з порушенням вимог матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування відповідно до статті 309 ЦПК України, воно підлягає скасуванню з задоволенням апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частково.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 та позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Встановити час спілкування батька, ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_2 з малолітньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожний вівторок тижня з 18:00 годин до 20:00 годин за виключенням часу оздоровлюючого відпочинку та/або хвороби дитини, які припадають на вівторок.

Встановити час спілкування батька ОСОБА_1 в присутності матері ОСОБА_2 з малолітньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в першу суботу кожного місяця з 10:00 годин до 13:00 годин, на день народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на день народження батька ОСОБА_1 - 01 серпня по 2 години за домовленістю із матер'ю ОСОБА_2 та в її присутності, за винятком часу оздоровлюючого відпочинку та/або хвороби дитини, які припадають на першу суботу цього періоду, 29 березня та 01 серпня.

Встановити час спілкування діда ОСОБА_3, бабки ОСОБА_4 в присутності матері ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у третю суботу кожного місяця з 10:00 годин до 12:00 годин, за винятком часу оздоровлюючого відпочинку та/або хвороби дитини, які припадають на третю суботу цього періоду.

В решті позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії