Справа № 452/714/16-ц
У Х В А Л А

17 червня 2016 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.,

при секретарі Кухар О.П.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1,

старшого державного виконавця Мазуркевич Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття провадження № 50325329 та визнання дій старшого державного виконавця державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаною скаргою, посилаючись на те, що

4 березня 2016 року за адресою проживання батьків було отримано постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 50325329, на підставі виконавчого листа № 452/3319/13, виданого 25 грудня 2013 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором кредиту на суму 33218 грн. 82 коп.

Заявник вважає дану постанову незаконною, оскільки в порушення п. 6 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 20, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) у виконавчому листі не зазначено повне найменування стягувача, строк предявлення виконавчого документа до виконання. Крім того, виконавче провадження не повинно відкриватись ВДВС Самбірського МУЮ так, як ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в м. Львові і жодного майна в Самбірському районі немає, на даний час приймає участь в зоні АТО.

В судовому засідання представник заявника ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав та в порядку уточнення її додатково зазначив, що до заяви та виконавчого листа додана довіреність представника стягувача без відповідного протоколу, а тому враховуючи наведені обставини державний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження.

Старший державний виконавець Мазуркевич Л.І. просила відмовити у задоволенні скарги так, як на її переконання оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки представником стягувача ПАТ КБ «Приватбанк», який діяв на підставі доручення, були подані до відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції заява та повторно виконавчий лист № 452/3319/13-ц, 2/452/1309/2013.

Даний виконавчий лист відповідав вимогам ст. 18 Закону, у ньому зазначено повне найменування стягувача і боржника, термін предявлення до виконання, місце проживання боржника с. Орховичі Самбірський район та інші необхідні відомості.

Як зазначила ОСОБА_2, відповідно до ст. 25 Закону, вона змушена була прийняти виконавчий лист та відкрити виконавче провадження, боржник не звертався у ВДВС із жодними заявами про те, що він не проживає на території Самбірського району.

Заслухавши пояснення представника заявника, старшого державного виконавця,дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав,

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Частино 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

До ВДВС Самбірського МУЮ 25 лютого 2016 року представником ПАТ КБ «Приватбанк» була подана заява про повторне прийняття виконавчого листа

№ 452/3319/13-ц, 2/452/1309/2013 про стягнення з ОСОБА_1 (місце проживання

с. Орховичі Самбірський район) заборгованості 33218 грн. 82 коп., виконавчий лист та довіреність представника.

Державним виконавцем 26 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Судом встановлено, що виконавчий лист відповідав вимогам ст. 18 Закону, його разом із заявою про повторне прийняття подав уповноважений за належно оформленою довіреністю представник стягувача. Строк предявлення даного виконавчого документа до виконання не сплив, у ньому зазначено повне найменування стягувача, місце проживання боржника ОСОБА_1

Відтак у державного виконавця були всі підстави для відкриття виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону.

Згідно ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Як зясовано у ході розгляду справи на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не мав жодних документальних підтверджень про те, що

ОСОБА_1 не проживає та не має майна на території Самбірського району.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку про те, що постанова державного виконавця № 50325329, прийнята відповідно до Закону, жодних прав чи свобод заявника порушено не було, а тому доводи скарги є необґрунтованими і вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 386, 387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50325329 та визнання дій старшого державного виконавця державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 неправомірними відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області на протязі пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя