Справа № 487/4287/16-ц
Провадження № 2/487/2238/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: головуючий - суддя Біцюк А.В. за участю секретаря Попович В.Б., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, яким просила:

- стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 та повнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 9001,95 грн.

У заяві позивач зазначила, що перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають разом з нею, та перебувають на її утриманні. Відповідач сплачує на утримання доньок аліменти, стягненні за рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.10.2014 року.

Разом з тим за вісім місяців 2016 року нею додатково були понесені фінансові витрати на лікування, оздоровлення, відпочинок та позакласне виховання дітей на загальну суму 18003,09 грн., з яких:

- обстеження у офтальмологічній лікарні та придбання окулярів ОСОБА_5, на суму 573,89 грн.

- оплата навчання ОСОБА_4 у дитячій художній школі у розмірі 800 грн.;

- оплата внесків за навчання ОСОБА_4 до піклувального товариства «Антей» у розмірі 1200 грн.;

- оплата відпочину ОСОБА_4 у дитячому таборі «Алый парус» у розмірі 6750 грн.;

- оплата відпочинку ОСОБА_5 за туристичною путівкою у розмірі 6750 грн.

Разом з тим, добровільної згоди між нею та відповідачем, щодо спільної сплати додаткових витрат на утримання дітей не досягнуто, що і стало підставою для її звернення до суду.

У судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги в частині стягнення суми сплачених внесків за навчання ОСОБА_4 до піклувального товариства «Антей», збільшивши їх розмір до 1500 грн.. Фактичні обставини викладені у заяві підтвердили..

До судового засідання відповідач та його представник не з'явилися. Представник відповідача надав суду письмові пояснення, відповідно до яких, позовні вимоги ОСОБА_3 визнав частково, в частині стягнення 4470 грн. - половини витрат ОСОБА_1 на лікування, позашкільну освіту та оздоровлення дітей. Вимоги, щодо стягнення половини вартості туристичної путівки ОСОБА_5 просив залишити без задоволення.

Згідно ст. 11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ч.2, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням зазначених правових норми суд приймав рішення в межах заявлених позовних вимог, виходячи з предмету та підстав пред'явлених позовів, на підставі наданих сторонами доказів

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.1991 року по 18.03.2014 року.

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2).

На теперішній час діти проживають з матір'ю.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.10.2014 року з ОСОБА_3 на користь позивачки на утримання дітей стягнено аліменти.

Згідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення для справи.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов'язків матері та батька щодо дитини.

З наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_4 страждає на захворювання зору, 08.04.2016 року їй було здійснено корегування та виготовлення окулярів, оплата за які склала 165,01 грн. (замовлення №БР-04248 від 08.04.2016 року).

Згідно довідки №71 від 27.05.2018 року ОСОБА_4 навчається у Дитячій художній школі, при цьому позивачем було здійснено оплату за навчання за період з 01.09.2015 року по 31.05.2016 року у розмірі 1440 грн.

З представлених суду прибуткових касових ордерів вбачається, що ОСОБА_1 за навчання неповнолітньої доньки в піклувальному товаристві «Антей» за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року та з 01.09.2016 року по 31.10.2016 року здійснено оплату на загальну суму 1500 грн.

В період з 16.07.2016 року по 02.08.2016 року ОСОБА_4 відпочивала у дитячому таборі «Алый парус», при цьому позивачкою було сплачено 6750 грн. вартості путівки.

Таким чином, позивачкою було понесено додаткові витрати на лікування, оздоровлення, відпочинок та позакласне виховання неповнолітньої ОСОБА_4 на загальну суму 9215,02 грн., половина від якої, а саме 4607,51 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1.

В частині ж заявлених позивачкою вимог щодо стягнення витрат на лікування та відпочинок повнолітньої ОСОБА_5, слід відмовити за необгрунтованістю, виходячи з наступного.

Положеннями статті 6 ч.1 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дітей регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199-200 СК України). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Вказана правова позиція висловлена у Постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 24 грудня 2014 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволені вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої ОСОБА_5 слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України визначено, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки, позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у зв'язку з їх наявністю та доведеністю матеріалами справи з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 277,50 грн. (4607,51 грн. / 9151,95 грн. * 551,20 грн.).

Крім того, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру на задоволених позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 277,50 грн. (4607,51 грн. / 9151,95 грн. * 551,20 грн.), який позивач не сплатив при подачи позову. Кошти, які позивач просить стягнути не носять характер аліментних, а тому позивач не звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст..ст.5,8,11,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 4607,51 грн.

В задоволені вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої ОСОБА_5 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий в сумі 277,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий в сумі 273,70 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Біцюк А.В.