Номер провадження: 22-ц/785/5858/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способу участі у вихованні дитини,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

23.09.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, і про встановлення способу участі у вихованні дитини. Уточнивши позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просив суд зобовязати ОСОБА_3 не перешкоджати йому у спілкуванні з сином та приймати участь у вихованні сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; просив визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановивши порядок зустрічей без присутності матері за його місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, першу та третю суботу кожного місяця з 09.00 до 19.00 години, другу та четверту неділю кожного місяця з 09.00 до 19.00 години, а також протягом часу його відпустки один тиждень, визначений за взаємною згодою з матірю, та кожного року три святкових та неробочих дні за взаємною згодою з матірю.

В обґрунтування позову позивач та його представник посилались на те, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; шлюбні стосунки з відповідачем припинені, вони проживають окремо, а дитина проживає разом з матірю. З часу окремого проживання позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням про встановлення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, проте відповідач перешкоджає у зустрічах з дитиною та в його участі у вихованні.

Відповідач позов не визнала, надала суду письмові заперечення проти позову (а.с. 23-26), просила відмовити у позові з тих підстав, що дитина маленька, син боїться батька, вважала, що коли син підросте, то зможе бачитись з батьком.

Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Суду надано висновок органу опіки та піклування №01-11/1464(1) від 22.12.2015 року (а.с.54).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з сином кожну першу та третю суботу місяця з 11.00 до 13.00 години у присутності матері, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків у присутності матері.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_2, просить рішення суду від 21 червня 2016 року змінити, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, та стягнути з ОСОБА_3 на його користь понесені по справі судові витрати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечувала відповідач.

Орган опіки та піклування підтримав наданий суду висновок.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині встановлення порядку участі у вихованні дитини, - зміні, з наступних підстав.

За правилами ч. 1 п. 4 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд 1-ої інстанції виходив з того, що враховуючи складні стосунки між батьками та психологічний і емоційний стан дитини, слід визначити порядок спілкування позивача з дитиною, шляхом зустрічей кожну першу та третю суботу місяця з 11.00 до 13.00 години у присутності матері, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків у присутності матері.

З висновками суду першої інстанції в межах оскарження колегія суддів погоджується частково.

У відповідності зі ст.ст.11-12,15 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей; предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення; в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Судом встановлено, що 06.06.2009р. між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №256958. (а.с.8) Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2012 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_2 розірвано, дитину залишено проживати з матірю. (а.с.62).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.11.2012 року стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.11-13). Позивач систематично, у встановлений законом строк, сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується копією звіту про здійснення відрахувань та виплат. (а.с.15). ОСОБА_5 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає разом з матірю. Сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку зустрічі батька з малолітнім сином. Відповідач перешкоджає позивачу зустрічатися з сином.

З метою врегулювання порядку зустрічей батька з дитиною позивач звернувся до органу опіки та піклування. 22 грудня 2015 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, надала висновок №01-11/1464(1) (а.с.54-55). Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вирішила: 1) зобовязати ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) визначити способи участі ОСОБА_2 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з сином кожну першу та третю суботу місяця з 11.00 до 13.00 години, і кожну другу та четверту неділю місяця з 11.00 до 13.00 години, у присутності матері, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків.

Рішення органу опіки та піклування не виконується.

За свідченням свідка ОСОБА_7 хлопчик при зустрічі з батьком хвилювався, плакав, просився до дому, не хотів підходити до батька. Той факт, що дитина побоюється свого батька вбачається і з пояснень самого позивача, який цей факт мотивує налаштуванням матері дитини проти нього.

Враховуючи вік дитини, тривалість відсутності спілкування між батьком і дитиною та вищевказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ої інстанції щодо необхідності обумовити побачення батька з дитиною присутністю матері задля забезпечення належного психоемоційного стану дитини та задля адаптації і сформування довіри дитини до батька. Заперечення позивача з цього приводу, виходячи із інтересів дитини, колегія суддів до уваги не приймає, незалежно від причин виникнення побоювань у дитини.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). А також правильно вказав, що дитина має природну потребу спілкуватися з батьком. Відсутність батьківської лінії виховання, особливо щодо хлопчика, може мати негативні наслідки, і перешкоджатиме належному сформуванню чоловічої моделі поведінки у хлопчика. Колегія суддів погоджується, що дитині необхідне спілкування з батьком.

Разом з тим, зменшивши кількість зустрічей дитини з батьком, всупереч висновку органу опіки та піклування, суд в цій частині своє рішення належно не мотивував. Суд не зважив, що зменшення кількості зустрічей дитини з батьком не сприятиме подоланню відчуження між ними та сформуванню довірливих стосунків між ними.

Відповідно ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З огляду на встановлене та на пояснення представника органу опіки та піклування, колегія суддів не вбачає достатніх підстав вважати висновок органу опіки піклування необґрунтованим. Вказаний висновок ґрунтується на спілкуванні з батьками, на висновку служби у справах дітей, на ретельно вивчених обставин життя сторін, їх житлово-побутових умов, розпорядку дня дитини та батьків тощо.(а.с.144-165)

Взятий судом першої інстанції до уваги висновок компютерної психологічної діагностики № 12/15 від 24.11.2015 року(а.с.49) є сумнівним доказом, оскільки не завірений мокрою печаткою, є висновком громадської організації, не містить належно завірених копій додатків щодо сертифікації, надання дозволів або ліцензії на здійснення такої діяльності. А тому вказаний висновок колегією суддів до уваги не береться.

В інтересах дитини та задля відновлення довірливих відносин між дитиною і батьком, відповідно до правил ст. 19 ч. 6 СК України, колегія суддів вважає за можливе повністю погодитись з висновком органу опіки та піклування і визначити передбачений висновком порядок і час спілкування дитини з батьком. У решті вимоги позивача ( щодо перебування у батька під час відпустки тощо) та без присутності матері на цей час задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. Та на теперішній час визначити, який саме проміжок часу потрібен дитині для звикання до зустрічей з батьком та для відновлення довірливих стосунків між батьком і дитиною неможливо. А за ст. 60 ч.4 ЦПК України суду заборонено ґрунтуватися на припущеннях. Протилежні доводи позивача та його представника з цього приводу, їх прохання встановити проміжок часу через який зустрічі батька з сином мають відбуватися уже без присутності матері колегія суддів визнає неспроможними.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку участі у вихованні дитини слід змінити, виклавши в цій частині резолютивну частину рішення в новій редакції, у повній відповідності до висновку органу опіки та піклування. У решті рішення суду слід залишити без змін.

На підставі ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 511 грн. 56 коп.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року в частині визначення способів участі батька у вихованні малолітнього сина змінити.

Визначити способи участі ОСОБА_2, 11.12.1981р.н., у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з сином у присутності матері ОСОБА_3, 12 серпня 1985р.н., кожну першу та третю суботу і кожну другу та четверту неділю місяця з 11.00 до 13.00 години, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 511 грн. 56 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. ОСОБА_8 Сєвєрова