Справа № 646/7179/15-ц
Провадження 2/646/1887/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.16 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Салайчук С.М.,

за участі секретаря Сімоненко К.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання вкладником, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати його вкладником ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" переоформити на нього банківський вклад в сумі 34 000 грн. та нараховані на цю частину вкладу процентів за договором банківського вкладу "Класичний" №153 від 03.02.2011р., укладеним між ТОВ "Упек Трейдинг" та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" видати йому ощадну книжку, якою підтверджується укладення договору банківського вкладу ним і внесення грошових коштів в сумі 34 000 грн. на його рахунок за цим вкладом.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 03.02.2011 року між ТОВ «Упек Трейдинг» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір банківського вкладу «Класичний» №153. Сума вкладу складала 224 000, 00 гривень.

Згідно Договору відступлення права вимоги №182/15 від 24.02.2015 року ТОВ «Упек Трейдинг» відступило ОСОБА_1 право вимоги частини вкладу в розмірі 34 000 гривень та нарахованих на цю частину вкладу процентів за Договором банківського вкладу «Класичний» №153 від 03.02.2011 року укладеним між ТОВ «Упек Трейдинг» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». На неодноразові звернення до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання ОСОБА_1 вкладником, Банк так і не переоформив банківський вклад та не видав ощадну книжку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.02.2011р. між ТОВ «Упек Трейдинг» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір банківського вкладу «Класичний» №153. Сума вкладу складала 224 000,00 гривень.

Згідно Договору відступлення права вимоги №182/15 від 24.02.2015р. ТОВ «Упек Трейдинг» відступило ОСОБА_1 право вимоги частини вкладу в розмірі 34 000 гривень та нарахованих на цю частину вкладу процентів за Договором банківського вкладу «Класичний» №153 від 03.02.2011р. укладеним між ТОВ «Упек Трейдинг» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було повідомлено про відступлення право вимоги шляхом направлення повідомлень, копій Договору відступлення права вимоги №182/15 від 24.02.2015 року. Однак, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вкладником не визнав, банківський вклад не переоформив.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні 17 вересня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних». АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі вищезазначеної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України №4452-VI від 23 лютого 2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( далі Закон №4452-VI), який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Відтак, у спорах повязаних з виконанням банком, у якому запроваджена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону №4452-VI є спеціальними, вказаний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносин.

Положеннями п.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день (200 000, 00 грн.), незалежно від кількості вкладів в одному банку. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У звязку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобовязання можуть бути засновані, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації, задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку, з дотриманням принципу черговості.

Крім того незалежно від того, звертався позивач до чи після запровадження тимчасової адміністрації банку, задоволення вимог кредиторів здійснюється за зазначеною вище процедурою.

Аналогічну позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в ухвалі суду від 20 липня 2016 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 84, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 2, 26, 36, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 3, 15 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання вкладником, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук