Справа № 202/7325/16-ц
Провадження № 2/0202/3344/2016
УХВАЛА

24 листопада 2016 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєда Г.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач, як на підставу несплати судового збору, посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України № 1023-XII від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» згідно якого, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України № 1023-XII від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Однак, з 01.09.2015 року набув чинності Закон України № 484-VIII від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» щодо об'єктів справляння судового збору.

Так, відповідно до ст. 5 даного Закону в редакції від 01.09.2015 року споживачі при зверненні до суду від сплати судового збору не звільняються.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 року у справі № 1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

Виходячи з цього, вимоги Закону України «Про судовий збір» у редакції від 01.09.2015 року є пріорітетнішими.

Окрім цього, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Позивач звертається до суду з вимогами немайнового характеру.

У зв'язку із вищевикладеним, зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: до заяви не додані оригінали документів, що підтверджують повну сплату судового збору, відповідно до розміру ставок судового збору, які визначені ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», якою передбачено за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплату судового збору в розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 121 статті ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного строку заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Бєсєда