№ 336/1994/16-ц
пр.№ 2/336/1491/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

за участю представника

позивача - адвоката Шевченко А.В.,

представника відповідача -

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 10.03.2015 року померла її дочка ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

У 2007 році дочка тяжко захворіла на цирроз печінки, через це була у безпорадному стані, потребувала постійного лікування, стороннього догляду та матеріальної допомоги. З 2002 року до 2012 року відповідач та її дочка жили разом. Коли дочці стало зовсім погано, відповідач пішов від неї.. Вона та її чоловік доглядали за дочкою, запозичували грошові кошти на ліки та достатне харчування, просили сторонніх людей доглядати за неї.

Відповідач під час тяжкої хвороби дружини, яка була у безпорадному стані, мав можливість, але свідомо ухилявся від надання їй будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки, а після смерті став претендувати на майно ОСОБА_5, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на ст.ст. 1224, 1261 ЦК України, просила усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові. При цьому позивач додатково пояснила, що у січні 2015 року вона забрала дочку до себе в квартиру АДРЕСА_2, де вони мешкають разом з чоловіком. Відповідач Один раз на тиждень відповідач відвідував дружину, приносив ліки та дав 1000 грн.на поминальний обід.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що ОСОБА_4 надавав допомогу хворої дружині, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_3, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради 05.08.2004 року, зареєстрованого орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 16.08.2004 року, реєстраційний номер 7042413 в книзі 191 номер запису 35334, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 16.08.2004 року за № 4448078 (а.с.13 -14).

За час свого життя ОСОБА_5 заповіту не залишила, тому спадкоємцями першої черги за законом після її смерті відповідно до ст.1261 ЦК України є ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_5 всі спадкоємці звернулись у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, наведеній в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах від 19.03.2008 року - відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлена, що вона ухилялась від надання допомоги спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи з змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити факт ухилення особи від надання спадкоємцеві допомоги, і факт перебування спадкоємця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкоємцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді таких справ суду належить з'ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу.

За приписами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч..2 ст.59 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач зазначила, що ОСОБА_5 у 2007 році тяжко захворіла на цироз печинки, через що була у безпорадному стані, потребувала постій1ного піклування, догляду та матеріальної допомоги.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 через безпорадний стан фізично та матеріально не мала можливості самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, суду в процесі розгляді справи надано не було.

Покази свідків з боку позивача в судовому засіданні про хворобливий стан ОСОБА_5 не свідчать про її безпорадність.

Матеріали справи також не містять доказів того, що ОСОБА_4, маючи дохід, свідомо ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги.

Тобто в судовому засіданні позивачем не надано належних доказів того, що відповідач ОСОБА_4 ухилився від надання допомоги спадкодавцю, яка потребувала допомоги, тобто усвідомлюючи свій обов'язок забезпечення підтримки та допомоги спадкодавцю, мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій і робив це умисно, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

У порядку ст.88 ЦПК України судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 1224 ЦК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.П. Суркова