24.11.2016 Справа № 337/3538/16-ц
Пров. №2/337/1708/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі
головуючого судді Бондаренко І.В.
з участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ГУНП в Запорізькій області, КС «Назустріч людям», Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, скасування арешту на нерухоме майно, -
Позивачі подали до суду позов до відповідача, в якому просять усунути їм перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм на праві спільної сумісної власності майном квартирою № 19 б.6 по вул.Світлій /раніше Будьоного/ в м.Запоріжжі, шляхом скасування арешту на вказану квартиру, накладеного постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Морозова С.В. від 24.11.2008 року по кримінальній справі №12770802, по якій було засуджено відповідача колишнього чоловіка ОСОБА_1, який також є співвласником квартири. Про наявність вказаного арешту позивачі дізнались лише в 2016 році. Просить, також, стягнути з відповідача судові витрати та витрати по розміщенню оголошення у газеті «Запорізька правда».
Відповідач у судові засідання більш ніж два рази не з»явився, про їх час повідомлявся судом належним чином, в тому числі і через оголошення в газеті «Запорізька правда» №45 від 17.11.2016 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Від представників третіх осіб, які у судові засідання не з»явились, заяв або заперечень проти позову не надійшло.
За клопотанням позивачів суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 07.08.1987 року до 04.04.2000 року. Позивач ОСОБА_2 є їх сином.
Постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Морозова С.В. від 24.11.2008 року по кримінальній справі №12770802, порушеній відносно ОСОБА_3 за ст.190 ч.2,358 ч.2,3 КК України, був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 /раніше Будьоного/ в м.Запоріжжі.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2009 року ОСОБА_3 був засуджений за ст.190 ч.2.358 ч.2,3 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням на один рік, та з нього було стягнуто на користь КС «Назустріч людям» матеріальну шкоду в сумі 10068,16 грн.. Вирок набрав законної сили.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.08.2016 року клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 /раніше Будьоного/ в м.Запоріжжі було залишено без задоволення у зв»язку з тим, що норми КПК України 1960 року не передбачали можливості скасування арешту майна, накладеного відповідно до положень вказаного КПК, тому заявниці рекомендовано звернутись з цього питання до суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно інформації Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25.10.2016 року, виконавчий лист по цій справі було видано КС «Назустріч людям» 17.05.2009 року, та матеріали кримінальної справи не містять відомостей про виконання цього вироку в частині цивільного позову.

Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку /ст.321 ЦК України/.

Відповідно до норм ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння.

Положення п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» передбачає, що позов про усунення порушень права, не пов»язаних з позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов»язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

В даному випадку встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 /раніше Будьоного/ в м.Запоріжжі, відповідач ОСОБА_3 також є співвласником вказаної квартири, але внаслідок вчинення ним протиправних дій, за які він засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2009 року, на вказану квартиру був накладений арешт, який на даний час порушує право власності позивачів, та їх право вільно користуватись та розпоряджатись належною їм частиною квартири.

На даний час немає відомостей про виконання вироку Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2009 року в частині цивільного позову, для забезпечення якого і був накладений арешт на квартиру, але сума коштів, стягнутих цим вироком з ОСОБА_3 - 10068,16 грн. є неспіврозмірною з вартістю навіть однієї третьої частини вказаної квартири, а позивачі жодних зобов»язань за цим вироком суду не мають, та їх права щодо володіння та розпорядження вказаною квартирою не мають порушуватись у зв»язку з діями відповідача.

Таким чином, позовні вимоги мають бути задоволені, і позивачам необхідно усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм на праві спільної сумісної власності майном квартирою № 19 б.6 по вул.Світлій /раніше Будьоного/ в м.Запоріжжі, шляхом скасування арешту на вказану квартиру.

При цьому, у відповідності до змісту ст.11,15 ЦК України цивільні права і обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб»єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення /визнання/ порушених /оспорюваних/ прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст.16 ЦК України.

Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулась за захистом свого права / ст.3,4,11 ЦПК України/. Згідно з ч.2 ст.31 ЦК України позивачу належить і право визначення предмета і підстав позову.

В даному випадку позивачі, разом з вимогою усунути їм перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою № 19 б.6 по вул.Світлій /раніше Будьоного/ в м.Запоріжжі, шляхом скасування арешту на вказану квартиру, вимагають винести рішення про вилучення з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна обтяження /реєстровий номер якого 8226003 від 25.11.2008 року/, накладене на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Морозова С.В. від 24.11.2008 року по кримінальній справі №12770802.

Проте, у позові не наведено, які саме їх суб»єктивні права порушені на даний час перебуванням у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна обтяження, накладеного на квартиру постановою слідчого від 24.11.2008 року, так як таке обтяження було винесено на підставі постанови слідчого, тобто на законних підставах, а рішення суду про зняття такого арешту з квартири винесено лише під час розгляду цієї справи.

Таким чином, суд вважає, що вказані позовні вимоги заявлені передчасно, відомості про обтяження з зазначених реєстрів можуть бути зняті лише на підставі рішення суду про зняття арешту, яке набрало законної сили, і тільки в разі відмови відповідних реєстраційних служб виконати такі дії позивач набуде право на судовий захист своїх прав.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про вилучення з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна обтяження /реєстровий номер якого 8226003 від 25.11.2008 року/, накладеного на підставі постанови слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Морозова С.В. від 24.11.2008 року по кримінальній справі №12770802, заявлені передчасно та задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, а також витрати по розміщенню оголошення у газеті «Запорізька правда» №45 від 17.11.2016 року в сумі 190 грн., що підтверджено квитанцією № від 11.11.2016 року.

Керуючись ст.10,11,60,88,208,212-218,224-227 ЦПК України, ст.317,319,321,391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 /і.п.н. / та ОСОБА_2 /і.п.н. / перешкоди в користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 /раніше Будьоного/ в м.Запоріжжі, накладений постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Морозова С.В. від 24.11.2008 року по кримінальній справі №12770802.

Стягнути з ОСОБА_3 /і.п.н. / на користь ОСОБА_1 / і.п.н. / судовий збір в сумі 551,20 грн., витрати на оголошення в газеті в сумі 190 грн., а всього стягнути витрат на суму 741,20 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, а відповідач має право протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення подати до суду першої інстанції заяву про його перегляд.

Суддя