Провадження №22-ц/784/2541/16
Справа номер 487/5228/16-ц Суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження номер 22-ц/784/2541/16 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Довжук Т.С., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва

від 26 жовтня 2016 року, постановлену

за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконними та скасування наказів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 предявив до ДП «Адміністрація морських портів України» позов про визнання незаконними та скасування наказу начальника №602 від 22 серпня 2016 року «Про затвердження нової організаційної структури Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) в частині виключення із структури Адміністрації служби управління персоналом та організації бізнес процесів, а також п.1 наказу начальника №605 від 23 серпня 2016 року «Про внесення змін до штатного розпису» в частині скорочення посади начальника служби управління персоналом та організації бізнес-процесів.

З метою забезпечення позову ОСОБА_5 подав відповідну заяву, в якій просив зупинити дію вищезазначених наказів в оскаржуваній частині, а також заборонити Миколаївській філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) вчиняти відносно нього організаційно-правові заходи щодо виконання наказу від 23 серпня 2016 року за № 605 «Про внесення змін до штатного розпису».

Свою заяву позивач обґрунтовував тим, що в разі ухвалення судового рішення у справі після 31 жовтня 2016 року може бути порушено його право на працю, оскільки на зазначену дату припадає дата запланованого звільнення, що призведе до необхідності звернення до суду із позовом про поновлення на роботі.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 26 жовтня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення дії оскаржуваних наказів призведе до фактичного ухвалення рішення без розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст.151,152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункти 4 та 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснюють, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 було подано до суду позов про визнання незаконними та скасування наказу начальника №602 від 22 серпня 2016 року «Про затвердження нової організаційної структури Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Миколаївського морського порту) в частині виключення із структури Адміністрації служби управління персоналом та організації бізнес процесів, а також п.1 наказу начальника №605 від 23 серпня 2016 року «Про внесення змін до штатного розпису» в частині скорочення посади начальника служби управління персоналом та організації бізнес-процесів.

Вказане свідчить, що існує трудовий спір між ОСОБА_5 та відповідачем.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у викладеній ним редакції є правильним, оскільки забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних наказів призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а також до вирішення справи по суті до її розгляду.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, тому що вона відповідає вимогам процесуального законодавства.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В.Локтіонова

Судді Т.С.Довжук

ОСОБА_6