Номер провадження: 22-ц/785/7600/16
Головуючий у першій інстанції Куркан М.М.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.11.2016 року м. Одеса

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Колесніков Г.Я., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», банк) до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року банк звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 15 грудня 2014 року становила 26 945,72 доларів США, що еквівалентно 424 664,50 грн. (а.с. 3-5).

Відповідно до вимог ч.3 ст.122 ЦПК України Овідіопольський РС ГУДМС України в Одеській області 19 лютого 2015 року надав суду інформацію, згідно якої за обліками адресно - довідкової картотеки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованим за адресою:АДРЕСА_3, а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - за адресою:АДРЕСА_1 (а.с.28).

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2015 року відкрито провадження у справі (а.с.29).

23 вересня 2016 року ОСОБА_2подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, посилаючись на порушення суддею правил ст.110 ЦПК України, оскільки другий відповідач у справі ОСОБА_3 зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_2 (а.с.226-227).

Доказів на підтвердження вказаної обставини до апеляційної скарги не додано.

Натомність інформація про реєстрацію ОСОБА_3 в смт. Овідіополь була повторно підтверджена відділом адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області 16 червня 2016 року (а.с.206).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2016 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам, встановленим ст.ст. 121, 295, ч.3 ст. 297 ЦПК України, а саме: апелянтом не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги, не подано клопотання про поновлення строку для апеляційного оскарження, не додано копії скарги до кількості осіб, які беруть участь у справі (а.с.235-237).

Для усунення зазначених недоліків ОСОБА_2 був наданий тридцятидений строк з дня отримання апелянтом копії ухвали.

22 листопада 2016 року від ОСОБА_2 надійшли додаткова копія апеляційної скарги, оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 275,60 грн. та заява про поновлення строку, в якій зазначено, що апелянт не має належної юридичної освіти і тому йому було не зрозуміло спосіб подання апеляційної скарги про відкриття провадження у справі. (а.с.242,243).

Викладені апелянтом причини поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді від 20 лютого 2015 року вважаю неповажними з огляду на таке.

З матеріалів справи убачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_2 отримав 24 березня 2015 року, після чого став активно приймати участь у розгляді справи, подаючи численні письмові заперечення, пояснення, клопотання про визнання явки позивача обов'язковою, витребування доказів, зупинення розгляду справи, відвід судді, відзиви на заперечення тощо (а.с.40,45,46-50,59-60,79-80,81-87,116-117,140-142,143-149,181-186, 187-191,213).

Зміст вказаних письмових документів свідчить про те, що ОСОБА_2 або сам юрист, або користувався допомогою юриста, оскільки вони містять численні посилання на норми ЦК України, ЦПК України; Закони України «Про судоустрій і статус суддів», «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»; постанови Пленуму ВСУ; судову практику; інформаційний лист ВССУ №32/0/9-13 від 19 березня 2013 року; Інструкції НБУ №492 «Про порядок відкриття, використання та закриття рахунків в національній та іноземній валюті», №280 від 17 червня 2004 року «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України», №337 від 05 вересня 2003 року «Про касові операції в банках України» тощо.

Таким чином, причини пропуску строку ОСОБА_2 на оскарження ухвали про відкриття провадження з підстав юридичної необізнаності не можна визнати поважними.

Крім того, сам по собі факт апеляційного оскарження ухвали судді через півтора року, подача апеляційної скарги із навмисними недоліками, що унеможливило розгляд справи по суті з вересня 2016 року, може свідчити про зловживання апелянтом своїми процесуальними правами.

Відповідно до пункту 2 ч.3 ст.297 ЦПК України, якщо вказані апелянтом підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Згідно ч. 5 ст.297 ЦПК України копія ухвали про повернення апеляційної скарги або про відмову у відкритті апеляційного провадження разом із доданими до скарги матеріалами надсилається особі, яка подавала апеляційну скаргу, а апеляційна скарга залишається у справі.

Керуючись ст. 297 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2015 року залишити у справі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя апеляційного суду

Одеської області /підпис/ Г.Я. Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков