12 грудня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КарпенкоС.О., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання депозитних договорів та повернення грошових коштів,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», подану представником ОСОБА_5, на ухвалу Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про розірвання депозитних договорів та повернення грошових коштів.
У липні 2016 року до суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява про залишення позовних вимог без розгляду.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від
29 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання депозитних договорів та повернення грошових коштів залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від
29 липня 2016 року залишено без змін.
У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -
ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із положень п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки представником позивача було подано заяву про залишення позовних вимог без розгляду.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщопозивач подав заяву про залишення позову без розгляду.
Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі положень
п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки представником позивача подано заяву про залишення позовних вимог без розгляду.
При цьому, суд апеляційної інстанції вірно зазначив про те, що неповідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку ст. 74 ЦПК України про розгляд вказаної заяви, не є підставою для скасування ухвали, оскільки спір по суті не розглянуто, права та законні інтереси ПАТ КБ «ПриватБанк» не порушено.
Крім того, судом апеляційної інстанції надана належна оцінка доводам ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що судом не вирішено питання про стягнення витрат на експертизу.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня
2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», подану представником ОСОБА_5, відхилити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від
08 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання депозитних договорів та повернення грошових коштів залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко С.О. Карпенко Г.І. Мостова