У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Патріот», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецполіграфія», про визнання права на отримання грошового виграшу та стягнення грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою її представником - ОСОБА_4, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у квітні 2015 року вона придбала три лотерейні білети державної миттєвої лотереї «Своє Житло» (далі - ДМЛ «Своє Житло»), яку проводило приватне акціонерне товариство «Патріот» (далі - ПрАТ «Патріот»). Позивачка вказувала про те, що, стерши захисний шар з ігрового поля кожного білету, вона виявила виграшні комбінації, тобто співпадіння трьох чисел «2 000 000» у кожному білеті, що означає виграш у розмірі 2 млн. грн по кожному лотерейному білету.

Зазначала про те, що відповідач не виплатив їй виграш за вказаними лотерейними білетами, а саме 6 млн. грн, чим порушив взяті на себе грошові зобов'язання, її права та вимоги Закону України «Про державні лотереї в Україні».

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право на отримання грошового виграшу - суперпризу - за зазначеними вище лотерейними білетами ДМЛ «Своє Житло»; стягнути з ПрАТ «Патріот» суму виграшу у загальному розмірі 6 млн. грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року, позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що за висновком експертизи уповноваженої особи оператора реалізовані лотерейні білети, у тому числі лотерейні білети придбані позивачкою, не повинні вважатись дійсними унаслідок допущених суттєвих помилок достовірності інформації нанесеної на полі зі змінними гральними комбінаціями і розподілу призового фонду лотереї, тому у позивачки не виникло право на отримання призу, а має право лише на повернення вартості придбаних лотерейних білетів.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також про те, що вказаний експертний висновок позивачкою не оскаржено, докази на підтвердження недостовірності висновку виявленого технологічного браку лотерейних білетів відсутні. Відповідачем надано достовірні докази браку поліграфічної продукції під час її виготовлення. Лотерейні білети було виготовлено з порушенням нанесення інформації на ігровому полі білетів лотереї, що призвело до виготовлення недійсних лотерейних білетів понад встановлену умовами державної миттєвої лотереї можливість розіграшу двох білетів з максимальним супервиграшем у розмірі 2 млн. грн. Унаслідок цього відповідач звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до вимог ст. 617 ЦК України.

Проте повністю погодитись із таким висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що в квітні 2015 року ОСОБА_3 придбала три лотерейні білети № 97, № 98, № 41 ДМЛ «Своє Житло», яку проводило ПрАТ «Патріот». Стерши захисний шар з ігрового поля кожного білету, вона виявила виграшні комбінації, тобто співпадіння трьох чисел «2 000 000» у кожному білеті, що означає виграш у розмірі 2 млн. грн по кожному лотерейному білету.

Відповідно до умов випуску та проведення державної миттєвої лотереї ПрАТ «Патріот» «Своє Житло» та єдиного реєстру державних лотерей, запроваджених в Україні, опублікованого на сайті Міністерства фінансів України, випуск та проведення ДМЛ «Своє Житло» розпочато 10 квітня 2015 року ПрАТ «Патріот».

Згідно з договором від 12 січня 2015 року виготовлення лотерейних білетів здійснювалося товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецполіграфія» (далі - ТОВ «Укрспецполіграфія»).

В умовах лотереї вказано, що перша серія лотереї передбачала можливість розіграшу лише двох білетів з максимальним супервиграшем у розмірі 2 млн. грн.

10 квітня 2015 року під час розповсюдження білетів лотереї ПрАТ «Патріот» було виявлено факти порушень нанесення ігрової інформації на лотерейних білетах ДМЛ «Своє Житло» та порушення достовірності розподілу призового фонду лотереї, які були допущені типографією під час виготовлення білетів.

Відповідно до листа ТОВ «Укрспецполіграфія» від 16 квітня 2015 року, акту виявлення браку від 16 квітня 2015 року, висновку щодо виявленого технологічного браку нанесення інформації на ігровому полі білетів ДМЛ «Своє Житло» від 16 квітня 2015 року, якими було встановлено факт типографічного браку усіх лотерейних білетів першої серії ДМЛ «Своє Житло», виготовлених на підставі договору від 12 січня 2015 року та поставлених ПрАТ «Патріот».

У акті експертизи лотерейних білетів «Своє Житло», проведеного відділом організації та контролю за виготовленням цінних паперів і документів суворої звітності (Держзнак) управління державної політики у сфері пробірного нагляду та документів суворої звітності Міністерства фінансів України від 18 червня 2015 року, встановлено, що зображення базових ігрових символів у ігровому полі лотерейних білетах, у тому числі з реквізитами № 97, № 98, № 41, не відповідають зображенню базових ігрових символів у технічному завданні на виготовлення лотерейних білетів «Своє Житло».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державні лотереї в Україні» законодавство у сфері захисту прав споживачів поширюється на відносини, пов'язані з проведенням державних лотерей, лотерейну сферу в частині, що стосується процесу прийняття ставок у лотереї та виплати призів (виграшів).

У ч. 8 ст. 12 Закону України «Про державні лотереї в Україні» передбачено, що передумовою видачі призу є проведення оператором державних лотерей або уповноваженою ним особою експертизи лотерейного білета або іншого засобу, що відповідно до умов проведення державної лотереї посвідчує право гравця на отримання призу, що підтверджує або спростовує його дійсність.

Судом також установлено, що у листі від 30 вересня 2015 року ПрАТ «Патріот», як на одну з підстав для невиплати позивачці грошової суми виграшу, у порушення зазначених вимог закону, посилалося не на проведену ним експертизу, а на акт виявлення браку ТОВ «Укрспецполіграфія» від 16 квітня 2015 року та висновок ТОВ «Укрспецполіграфія» щодо виявленого технологічного браку нанесення інформації на ігровому полі білетів ДМЛ «Своє Житло» від 16 квітня 2015 року.

Суди не звернули уваги на вимоги ч. 2 ст. 59 ЦПК України, яка передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, системний аналіз вищевказаних вимог закону свідчить про те, що недійсність лотерейного білета є вадою білета, що спричинена унаслідок дій оператора лотереї чи осіб, залучених до виготовлення білета, а не гравця.

Умовами проведення ДМЛ «Своє Житло» передбачено підстави, згідно з якими ПрАТ «Патріот» має право не виплачувати виграш гравцю, а саме якщо під захисним шаром на лотерейному білеті гравець не знайшов співпадіння трьох чисел з шести; якщо пред'явлений лотерейний білет містить пошкодження покриття «не стирати»; якщо на пред'явленому гравцем лотерейному білеті є пошкодження індивідуального номера, що ідентифікує лотерейний білет; якщо за результатами проведеної ПрАТ «Патріот» експертизи виграшних білетів виявилось невідповідність хоча б одному з трьох критеріїв: щодо цілісного лотерейного білету; щодо наявності всіх захисних елементів; щодо наявності елементів підробки та зазначених ушкоджень білету, які унеможливлюють його ідентифікацію; у випадках передбачених чинним законодавством України.

Отже, суди не дали оцінки тому, чи є докази щодо наявності підстав для відмови ПрАТ «Патріот» у виплаті виграшу гравцю, що передбачені вказаними умовами випуску лотерії, та чи стосується висновок ТОВ «Укрспецполіграфія» від 16 квітня 2015 року та акт експертизи від 18 червня 2015 року спірних лотерейних білетів та чи є він належним доказом.

Ураховуючи викладене, суди у порушення вищевказаних вимог закону та ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не дали оцінки тому, чи передбачено Законом України «Про державні лотереї в Україні» та Умовами проведення державної миттєвої лотереї такої підстави для відмови у виплаті виграшу гравцю як виявлення браку лотерейного білету, який не є наслідком дій, чи поведінки гравця, та не визначено поняття браку лотерейного білету, що також підтверджується листом Міністерства фінансів України від 2 липня 2016 року № 31-26020-15/23-2112/1/2004.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

При цьому між сторонами виникли договірні зобов'язання, а згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Суди не дали оцінки тому, чи може порушення ТОВ «Укрспецполіграфія» своїх зобов'язань при виконанні умов договору щодо виготовлення лотерейних білетів з недостовірною інформацією, бути підставою для звільнення ПрАТ «Патріот» від відповідальності перед позивачем.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про державні лотереї в Україні»прийняття оплати вартості лотерейного білета або ставки гравця в іншій формі засвідчує факт укладення угоди між оператором державних лотерей та цим гравцем.

Судом установлено, що між ОСОБА_3 та ПрАТ «Патріот» було укладено три угоди як між гравцем та оператором державної лотереї, шляхом придбання позивачкою спірних лотерейних білетів, які у встановленому законом порядку недійсними не визнавались. Умовами проведення державної миттєвої лотереї було передбачено підставу, за наявності якої лотерейний білет вважається виграшним, а саме співпадання під захисним шаром у білеті трьох чисел з шести.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, суди у порушення вищевказаних вимог закону та ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не взяли до уваги те, що між сторонами було укладено три угоди, зобов'язання за якими відповідачем виконано не було, а посилання судів на те, що ОСОБА_3 не оскаржила експертний висновок є безпідставним, так як судами не вказано, якою нормою права це передбачено як підстава для відмови в позові.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значеннядля правильного вирішення справи, не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають частковому скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником - ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик