Справа № 289/1491/15-ц
Номер провадження 2/289/39/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.

при секретарі - Пергун Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої дитини про виділ частки у спільній сумісній власності в натурі ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те,що вона разом зі своїми дітьми та відповідачами володіє на праві спільної сумісної власності житловою квартирою за №11 в будинку за №140-А по вул. Мала Житомирська в м.Радомишлі Житомирської області,а враховуючи те, що такій значній кількості співвласників неможливо нормально проживати разом в одному приміщенні, тому просить суд виділити їй та трьом її дітям належну частку квартирі в натурі,так як відповідачі в добровільному порядку ділити квартиру не погоджуються.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги підтримали, при цьому позивач пояснила суду, що їй та її дітям: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Відповідачам: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_7 на праві спільної сумісної власності належить житлова квартира за №11 в будинку за №140-А по вул. Мала Житомирська в м.Радомишлі Житомирської області,а враховуючи те, що такій значній кількості співвласників неможливо нормально проживати разом в одному приміщенні,тому просила суд виділити їй та трьом її дітям належну частку квартирі в натурі,так як відповідачі в добровільному порядку ділити квартиру не погоджуються.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_11, ОСОБА_3., ОСОБА_4,ОСОБА_5,яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_7 з позовними вимогами погодилися частково і пояснили, що квартира за №11 в будинку за №140-А по вул. Мала Житомирська в м.Радомишлі Житомирської області дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10,(неповнолітня 6 років), ОСОБА_2, ОСОБА_4, всього 9 осіб, на підставі свідоцтва № 2396 «Про право власності на житло»,виданого виконавчим комітетом Радомишльської міської Ради 13 вересня 2012 року, однак в зв»язку з тим, що виділ частки, яку просить позивачка в натурі неможливий, а позовну вимогу про реальну грошову компенсацію своєї частки вона перед судом не ставила, просили суд відмовити їй в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та її дітям: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Відповідачам: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6,ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_7 на праві спільної сумісної власності належить житлова квартира за №11 в будинку за №140-А по вул. Мала Житомирська в м.Радомишлі Житомирської області на підставі свідоцтва № 2396 «Про право власності на житло», виданого виконавчим комітетом Радомишльської міської Ради 13 вересня 2012 року(арк.спр.10).

У відповідності до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників), належить їм на праві спільної власності(спільної часткової або спільної сумісної).

Відповідно до ст.370 ЦК України кожний з учасників спільної сумісної власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається,що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, Законом або рішенням суду.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок»,з послідуючими змінами та доповненнями - при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною сумісною власністю, судам слід мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115 ЦК України такий виділ можливий,якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом та при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно з п.6 згаданої Постанови Пленуму в окремих випадках суд може,враховуючи конкретні обставини справи і при відсутності згоди власника,що виділяється, зобов»язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов»язковим наведенням відповідних мотивів,якщо при цьому частка у спільній власності на будинок є незначною і не може бути виділена в натурі.

Судом за клопотанням позивача 08 грудня 2015 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза щодо визначення дійсної ринкової вартості квартири та реальної можливості виділу Позивачці частки житлової квартири в натурі,однак в зв»язку з відмовою останньої сплатити грошові кошти експерта за роботу,Ухвала та цивільна справа були повернені до суду без виконання.

У відповідності до ч.2 ст.364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із Законом або є неможливим,співвласник,який бажає виділу,має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Під час розгляду справи Позивачка до суду з клопотанням або вимогою про матеріальну компенсацію вартості її частки не зверталася.

Також не зверталася Позивачка до суду з клопотанням або вимогою про визначення порядку користування житловою квартирою.

У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Приймаючи до уваги викладене,думки сторін посправі,дослідивши

письмові докази, суд приймає рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,11,60,79,88,208,209,212-215 ЦПК України,ст.ст.355,364,370 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей в задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї малолітньої дитини про виділ частки у спільній сумісній власності в натурі.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.Особи,які не були присутні під час його проголошення мають право оскаржити протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький