Справа№592/814/16-ц
Провадження №2/592/751/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що його колишній дружині відповідачу ОСОБА_3 належить на праві власності домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння відповідач отримала у спадок. На підставі рішення Сумської міської ради від 20.08.2002 р. № 514 відповідачу було дозволено добудувати до житлового будинку кухню і житлову кімнату. На даний час вказане домоволодіння складається з житлової кімнати 1-1, площею 12,3 кв.м., веранди 1-5, площею 10,9 кв.м., коридор 1-4, площею 7,2 кв.м., кладової 1-6, площею 0,5 кв.м., кухні площею 1-2 кв.м. За час подружнього життя було добудовано веранду 5-1, коридор 1-4, кладову 1-3 та кухню 1-2. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 22.04.2011 р. шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Просить суд провести поділ спільного майна подружжя між ним та відповідачем визнавши за ним право власності на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Комсомольська, 86, квартал 204 та виділити йому веранду 1-5, площею 10,9 кв.м., а інші приміщення залишити в загальному користуванні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що спірне домоволодіння знаходиться у спільній частковій власності з відповідачем ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.07.1988 р. позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія І-БП № 464125 від 01.07.1988 р.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.1985 виданого Другою Сумською державної нотаріальною конторою відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 успадкували після смерті батька ОСОБА_8, який помер 13.10.1984 р., в рівних частках кожний, житловий будинок, загальною площею 29,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Комсомольська, 86 /а.с.33-34/.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серія № АЕІ № 907607 від 07.02.2002 р. виданого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори відповідач ОСОБА_3 успадкувала після смерті матері ОСОБА_9, яка померла 06.09.1998 р., 1/3 частини жилого будинку «А» - деревяного, жила площа якого 29,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель: погріб пг цегляний, огорожа № 1-2 дощата, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Комсомольська, буд. 86 /а.с.35/.

Відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на підставі рішення виконкому Сумської міської ради від 20.08.02 р. № 514 на добудову до житлового будинку кухні, розміром 2,50 м. х 1,90 м., житлової кімнати розміром 3,90 м. х 1,90 м. по вул. Комсомольській, буд. 86 в м. Суми /а.с.8/.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2012 р. розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 до повноліття дітей.

Згідно Довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради № 5503 від 06.06.2016 р. відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом з нею зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, 29.06.2003 р. та ОСОБА_6, 11.01.2005 р.

Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Як передбачено ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Спірне домоволодіння перебуває у спільній частковій власності не тільки у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 та у відповідача ОСОБА_4, а домовленості між ними, як між співвласниками щодо його розподілу відсутня, тому вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.22 своєї постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У даному випадку згода сторін щодо вартості майна не досягнута, тому позивач просить поділити майно набуте ним під час шлюбу з відповідачем виділивши йому веранду 1-5, загальною площею 10,9 кв.м., загальною вартістю 55000 грн.

При цьому вартість майна визначалась позивачем на власний розсуд.

Отже, здійснити розподіл майна між позивачем та відповідачем не можливо, так як позивачем всупереч ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна і вартість такого майна ним визначалась на власний розсуд.

Крім того, відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Натомість, сторонами по справі не заявлялись клопотання про призначення будь-яких експертиз з метою зясування дійсної вартості вищезазначеного майна, а суд не може з власної ініціативи призначити експертизу, оскільки згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з вищевикладеного, слід прийти до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про поділ спільного майна під час шлюбу з ОСОБА_3 слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214 ЦПК України, ст.372 ЦК України, ст.69 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров