Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Шинкарук І.В.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18.10.2016 року звернувся до суду зі скаргою у якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Снятинського районного ВДВС Шинкарука І.В. з приводу винесення постанови від 04.10.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 52515000 з примусового виконання виконавчого листа № 755/24107/13-ц.

Вимоги скарги мотивує тим, що 21.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/24107/13-ц про стягнення з нього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості у розмірі 3 649,79 грн. та судових витрат у розмірі 364 грн. 15 коп.

04 жовтня 2016 року постановою старшого державного виконавця Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Шинкаруком І.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/24107/13-ц виданого 21.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року йому була надіслана поштою лише 07.10.2016 року, про що свідчить штемпель на конверті, та отримана ним 19.10.2016 року.

Виконавчий лист № 755/24107/13-ц судом було видано 21.10.2013 року, тому з урахуванням річного строку його пред'явлення на виконання, виконавчий лист мав бути поданий до виконання у термін не пізніше 21.10.2014 року, у зв'язку з чим державним виконавцем порушені приписи ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», так як прийнято до виконання виконавчий документ строк пред'явлення якого закінчився.

Такі дії державного виконавця вважає неправомірними.

За заявою ОСОБА_1 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2016 року проведення судового засідання було призначеного у режимі відео конференції, забезпечення якої доручено Івано-Франківському міському суду.

У призначений час Івано-Франківський міський суд на зв'язок не вийшов, тому за технічних причин судове засідання за відеоконференцзв'язком проведене не було.

В судове засідання скаржник та державний виконавець не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, при цьому суду подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, у заяві ОСОБА_1 зазначив, що вимоги скарги підтримує. Також старшим державним виконавцем Снятинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області Шинкарук І.В. подано заперечення на скаргу з проханням відмовити у задоволенні вимог у зв'язку з їх безпідставністю.

З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі заявника та суб'єкта оскарження на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та копію матеріалів виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Дніпровським районним судом м. Києва 21 жовтня 2013 року видано виконавчий лист № 755/24107/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості у розмірі 3 649,79 грн., витрат пов'язаних із вирішенням справи третейським судом у розмірі 134,75 грн. та судового збору у розмірі 229,40 грн. (а.с. 17).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час спірних правовідносин, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, в перелік яких включено виконавчі листи, що видаються судами.

З матеріалів виконавчого провадження убачається, що попередньо вищевказаний виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні та 02 жовтня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Снятинського РУЮ Чичулом Ю.І. було винесено постанову про повернення виконавчого листа № 755/24107/13-ц (ВП № 41747111) стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з невиявленням майна у боржника (а.с. 18).

Повторно вищевказаний виконавчий лист було подано на виконання до Снятинського районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області представником ПАТ «Дельта Банк» Безруким О.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2016 року, яка зареєстрована Відділом державної виконавчої служби 03.10.2016 року за вх. № 1580/87-40/1 (а.с. 16).

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

04 жовтня 2016 року постановою старшого державного виконавця Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Шинкаруком І.В. відкрито виконавче провадження № 52515000 з примусового виконання виконавчого листа № 755/24107/13-ц виданого 21.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 19).

У поданій скарзі скаржник просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Снятинського районного ВДВС Шинкарука І.В. з приводу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 52515000 з примусового виконання виконавчого листа № 755/24107/13-ц, посилаючись на пропущення стягувачем строку пред'явлення виконавчого документа на виконання.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому суд враховує наступні обставини.

Згідно п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; в інших передбачених законом випадках.

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження також визначалися Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Обов'язок державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання, у разі відповідності його вимогам закону і дотримання строків подання, та відкрити виконавче провадження визначено вищевикладеною нормою ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначено вище, спірна постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 04.10.2016 р., підставою для її винесення була відповідна заява стягувача про відкриття виконавчого провадження, яка надійшла до виконавчої служби 03.10.2016 року.

Наведені обґрунтування скарги, як підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № 52515000 суд не приймає до уваги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час спірних правовідносин, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час спірних правовідносин, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Отже, у виконавчому провадженні № 41747111 постанова про повернення вишевказаного виконавчого листа стягувачеві винесена 02.10.2015 року.

Заява про відкриття виконавчого провадження повторно була подана до Снятинського районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та зареєстрована 03.10.2016 року за вхідним № 1580/87-40/1.

Враховуючи дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, повторно виконавчий лист мав бути пред'явлений до виконання до 02.10.2016 року.

Враховуючи, що закінчення строку подачі виконавчого листа до виконання після його повернення стягуючу є 02.10.2016 року, що являється вихідним, то останнім днем строку є перший після нього робочий день, а саме 03.10.2016 року, у який і був зареєстрований виконавчою службою поданий на примусове виконання виконавчий лист за заявою стягувача від 30.09.2016 року, тому строк пред'явлення виконавчого документа не пропущений.

За вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У зв'язку із вищевикладеним вимоги скарги задоволенню не підлягають, так як не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Шинкарук І.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року № 52515000 по виконавчому листу № 755/24107/13-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 21.10.2013 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя