Справа № 495/1588/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 грудня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 10.03.2015 року звернувся до суду із позовом до Білгород-Дністровської міської ради про визнання договору недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2014 року підписано договір про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський, сторонами якого є Білгород-Дністровська міська рада, іменована за текстом договору власником земельної ділянки та ОСОБА_2 користувач земельної ділянки.Підставою для укладання спірного договору передувала заява, написана від імені ОСОБА_2 про начебто його бажання укласти договір про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський.Посилаючись на те, що оспорюваний правочин суперечить вимогам чинного законодавства, підпис на спірному договорі не належить позивачу, він не схвалював вказаний договір, а заява від його імені взагалі не містить підпису, будь-яких платежів в рамках договору ОСОБА_2 не здійснював, про існування оспорюваного правочину дізнався в березні 2015 року, отримавши від Білгород-Дністровської міської ради Одеської області претензію про необхідність сплати сум за спірним договором, уточнивши 11.06.2015 ркоу свої позовні вимоги представник позивача остаточно просить суд: визнати недійсним з моменту укладання договір про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський від 15.07.2014 року, укладений між Білгород-Дністровською міською радою та ОСОБА_2

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.07.2014 року був укладений догорів про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський,сторонами якого є Білгород-Дністровська міська рада(власник земельної ділянки) від імені якої діяв ОСОБА_3, з одного боку та ОСОБА_2В.(користувач), з другого боку.

Згідно п.1.1. Договору зазначено, що даним договором сторони домовились про відшкодування коштів за фактичне використання земельної ділянки площею 1,2800 га, розташованої на території м.Білгород-Дністровського, по вул.Ізмаїльська, 114, для обслуговування виробничих приміщень.

У відповідності до п.3.1. розмір відшкодування коштів за фактичне використання земельної ділянки вноситься користувачем один раз на рік щороку до 29 серпня звітного періоду із розрахунку 48775,68 грн. у рік, без урахування ПДВ (а.с.5-6).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2на праві приватної власності належить комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Ізмаїльска,114 (а.с.7,8,9).

Позивач стверджує, що укладанню договору про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський від 15.07.2014 року послугувала заява від імені ОСОБА_2 з проханням укласти Договір про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський від 20.05.2014 року, яка не містить підпису (а.с.27).

В ході розгляду справи, позивач посилаючись на те,що він не підписував спірний договір, заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.56).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2015 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 на договорі про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський від 15.07.2014 року в місці позначеним «ОСОБА_4 користувача» самим ОСОБА_2 або іншою особою ? (а.с.69)

Згідно висновку № 4557 судово-почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_2 у наданому на експертизу договорі про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський від 15.07.2014, укладеному між ОСОБА_3 і ОСОБА_2,розміщений на другому аркуші у розділі «Користувач» в графі «ОСОБА_4ОСОБА_2, виконаний не самим ОСОБА_2, а іншою особою.Досліджений підпис від імені ОСОБА_2 виконаний з намаганням наслідування підпису (підписам) ОСОБА_2, ймовірніше за все «По памяті» (а.с.97-101).

Так, ст.202 ч.1 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У сенсі розуміння до ст. 215 ЦК України , недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підстави недійсності правочину, вказує на необхідність дотримання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ст. 203 ЦК. Отже, можна вважати, що умови чинності правочину водночас є умовами його дійсності, які у загальному вигляді визначені у ст. 203 ЦК. Будь-який правочин має набути чинності, тобто набрати юридичної сили. Для цього він має відповідати вимогам, встановленим законом. У ст. 203 ЦК перераховані лише загальні вимоги до чинності правочину, що стосуються правомірності його змісту, дієздатності сторін, волевиявлення сторін, форми укладеного правочину, реальності передбачуваних правових наслідків, дотримання батьками прав та інтересів їх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей. Іншими словами, щоб правочин вважався чинним, а відповідно і правомірним, при його вчиненні мають бути дотримані такі умови як: законність змісту правочину; наявність у сторін (сторони) необхідного обсягу дієздатності; наявність об'єктивно вираженого волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі учасника правочину; відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону; спрямованість волі учасників правочину на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату; відсутність спрямованості у вчинюваному батьками правочині на порушення прав та інтересів їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У разі недотримання перерахованих вимог правочин є недійсним або може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому цим Кодексом.Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Матеріалами справи доведений факт, того, що позивач не підписував спірний правочин, що підтверджено відповідним висновком судово-почеркознавчої експертизи, тож відповідно в момент укладання договору про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський не було дотримано таких головних вимог як волевиявлення ОСОБА_2 та його відповідність внутрішній волі, відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону; спрямованість волі позивача на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 довів обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог при зверненні до суду із вказаним позовом , спірний договір , укладний від імені позивача підписаний не ним, а іншою особою,а отже спірний договір укладений без волевиявлення ОСОБА_2, що тягне за собою недійність спірного договору на підставі ч.3 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.202,203,215,216 ЦК України ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання договору недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір про відшкодування коштів за фактичне використання земель у м.Білгород-Дністровський від 15 липня 2014 року укладений між ОСОБА_2 та Білгород-Дністровською міською радою в особі міського голови ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан