Дата документу 06.12.2016
Справа № 320/6567/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06» грудня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В.,

при секретарі Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виконання цивільно-правових зобовязань,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти у розмірі 4 978 000,00 гривень, відповідно до боргової розписки від 10 січня 2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 10 січня 2009 році між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачам грошові кошти у розмірі 4 978 000,00 гривень. На підтвердження укладення відповідної угоди позивачу була надана розписка, відповідно до якої термін повернення коштів за позикою є 01 вересня 2016 року. Станом на 07 жовтня 2016 року грошові кошти позивачу відповідачами повернуті не були, у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Позивач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, однак від його представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, однак від її представника ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 10 січня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1 була надана розписка про отримання ними від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 4 978 000,00 гривень, яку вони зобовязувались повернути в повному обсязі до 01 вересня 2016 року (а.с.8).

Таким чином, судом встановлено, що між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір позики. Згідно умов укладеного договору останньою датою повернення вищевказаних коштів є 01 вересня 2016 року.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України у справі № 6-63-цс 13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Отже, факт написання відповідачами власноручної розписки, оригінал якої знаходиться у позивача, є підтвердженням отримання відповідачами грошової суми, вказаної в розписці та за умовами ст. 545 ЦК України вказує на відсутність виконання грошового зобовязання відповідачами в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що у визначений договором строк грошові кошти позивачу повернуті так і не були, відповідачі умови договору не виконали, що свідчить про порушення відповідачами взятих на себе зобовязань за договором позики, відповідачі в повному обсязі погоджуються з доводами та вимогами позовної заяви, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача грошових коштів у розмірі 4 978 000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 545, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57, 59, 77, 107, 197, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виконання цивільно-правових зобовязань - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, грошові кошти у розмірі 4 978 000 (чотири мільйони девятсот сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок. Обовязок стягнення є солідарним з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, грошові кошти у розмірі 4 978 000 (чотири мільйони девятсот сімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок. Обовязок стягнення є солідарним з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В.Сметаніна