У х в а л а

9 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2016 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області рішенням від 29 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» відмовив.

Апеляційний суд Київської області 10 листопада 2016 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги

Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» задовольнив частково: стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» 102 тис. 525 грн 79 коп. заборгованості за кредитним договором від 28 листопада 2007 року, яка складається із 64 тис. 720 грн 39 коп. заборгованості за кредитом, 9 тис. 178 грн 82 коп. заборгованості за відсотками, 24 тис. 997 грн 88 коп. пені за прострочення кредиту та 3 тис. 628 грн 70 коп. штрафу за порушення умов кредитного договору. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» 3 тис. 274 грн 56 коп. судових витрат.

У касаційному порядку справа не переглядалась.

3 грудня 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, за дорученням яких діє ОСОБА_3, звернулися до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав.

При цьому заявники зазначили про неоднакове застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 638, 640, 1054 Цивільного кодексу України, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та про невідповідність судового рішення суду апеляційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Подана заява про перегляд рішення апеляційного суду з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Главою 3 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України визначено повноваження Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 354 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що рішення Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2016 року, про перегляд якого подано заяву, не було предметом перегляду в касаційному порядку, подана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заява про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, не може бути предметом перегляду у Верховному Суді України, а тому підлягає поверненню заявникам.

Керуючись статтею 353, частиною першою статті 354 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2016 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_1, ОСОБА_2, за дорученням яких діє ОСОБА_3

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук