Провадження № 2/127/7299/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першої вінницької державної нотаріальної контори про визнання права на спадщину на частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Першої вінницької державної нотаріальної контори про визнання права на спадщину на частину житлового будинку.

Форма і зміст позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.9-10 ч.1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Зі змісту позовної вимоги про визнання права власності за позивачем на 7/100 частин будинковолодіння №1 по вул. Константиновича в м.Вінниці, що становить 7,6% у договорі купівлі-продажу від 13.07.1995 року, вбачається, що така позовна вимога є вимогою майнового характеру.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачем не визначено ціну.

Суд зазначає, що у випадку, якщо у позивача виникають труднощі з визначенням ціни позову, що відповідатиме дійсній вартості спірного майна позивач не позбавлена можливості провести експертну оцінку такого майна. Призначення судової експертизи щодо визначення ринкової ціни майна для визначення розміру судового збору, який має бути сплачено позивачем, після відкриття провадження у справі може привести до затягування строків розгляду справи, порушення строку, протягом якого має бути розглянуто справу (ст.157 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", позовна заява про визнання права власності на майно є позовом майнового характеру і розмір ставок судового збору за її подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки позивачем не визначено ціну позову, суд позбавлений можливості обєктивно визначити чи повному розмірі позивачем сплачено судовий збір. Тобто, позивачу при усуненні недоліків позовної заяви в частині визначення ціни позову, слід одночасно визначитися стосовно розміру судового збору, який має бути сплачений при поданні до суду цього позову.

Викладене є недоліками позовної заяви, які мають бути усунуті позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Першої вінницької державної нотаріальної контори про визнання права на спадщину на частину житлового будинку, надавши позивачу строк пять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення, зазначених в мотивувальній частині ухвали, недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: