Справа № 750/9277/16-ц Провадження № 22-ц/795/2308/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Коверзнев В. О. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 листопада 2016 року позов ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2016 року і до закінчення нею навчання в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв, тобто до 30 червня 2020 року включно; стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 половину вартості навчання повнолітньої дочки ОСОБА_7 на І курсі Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв в сумі 6750 грн. та судовий збір в дохід держави.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції всупереч вимогам законодавства не враховано, що апелянт не працює, не отримує пенсії, доходів від використання майна не має, інших доходів не отримує, які б забезпечували його прожитковим мінімумом, встановлений законом,тому на нього не може бути покладений обовязок з надання матеріальної допомоги, бо в нього немає можливості надавати таку допомогу.

Також апелянт зазначає, що судом не було зазначено в чому обчислюється розмір аліментів, в грошовому еквіваленті, чи відсотках прожиткового мінімуму.

ОСОБА_6 вказує, що при призначенні аліментів у твердій грошовій сумі суд не врахував, що у відповідача на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, непрацездатна мати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здатний утримувати свою повнолітню дочку і сплачувати на її утримання аліменти в сумі 800 грн., а також оплатити половину вартості навчання дочки на І курсі в сумі 6750 грн.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в шлюбі та мають спільну повнолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

ОСОБА_7 навчається в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв (денна форма навчання, контракт), на першому курсі та закінчує навчання 30 червня 2020 року (а.с.8).

Згідно договору про надання освітніх послуг від 17 серпня 2016 року за навчання ОСОБА_7 має сплатити 54000 грн. (а.с.9-10).

За перше півріччя нею сплачено 6750 грн. (а.с.11).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_5 працює в Управлінні освіти Чернігівської міської ради педпрацівником та отримує заробітну плату, сума якої за півроку склала 32180 грн. 58 коп. (а.с.27).

З довідки виконкому С-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області ОСОБА_6 на даний час ніде не працює (а.с.28).

Згідно довідки про склад сімї від 25 жовтня 2016 року відповідач проживає разом з матірю ОСОБА_8, дружиною ОСОБА_9 та двом дітьми, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (а.с.29).

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 ст.184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на матеріальну неспроможність утримувати повнолітню дочку через те, що ніде не працю.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

При розгляді справи в судовому засіданні 01 листопада 2016 року відповідач пояснив, що він проживає в сільській місцевості, має домашнє господарство, яке складається із земельної ділянки площею 0.35 га, трьох корів і поросят. Ніде не працює, проживає з матірю, яка є пенсіонером та власником паю, дружиною та двом дітьми. Дружина торгує молочними продуктами, він займається господарством. Також відповідач зробив перебудову в будинку, побудував мансарду, поміняв вікна, купив плазмовий телевізор. Вказані обставини відповідач не заперечував.

Тобто вбачається, що судом першої інстанції встановлена можливість ОСОБА_6 надавати матеріальну допомогу донці, за таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Також в судовому засіданні ОСОБА_6 визнав, що сплатить половину вартості навчання дочки в сумі 6750 грн. та зможе максимально виплачувати по 800 грн. щомісячно, але не 1000 грн.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дочки судом першої інстанції враховано матеріальне становище як платника аліментів, так і стягувача, та визначений судом розмір повністю відповідає засадам ст.182 СК Україн и, що доводами апеляційної скарги не спростовується. Суд вважає, що менший розмір аліментів не зможе забезпечити нормальних умов для навчання ОСОБА_7

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для зменшення розміру стягнутих судом першої інстанції аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_7 на період навчання.

Доводи апелянта про невизначеність грошового еквіваленту стягнутих аліментів також спростовуються матеріалами справи, адже ухвалою Деснянського районного суду від 03 листопада 2016 року внесено виправлення в резолютивну частині рішення та зазначено, що аліменти стягуються в розмірі 800 грн. щомісяця.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: