АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 758/1351/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14167/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 1 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 1 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив суд рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у січні 2016 року, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 17 лютого 2011 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 5000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначив,що у зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором станом на 30 листопада 2015 року виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 22 648 грн. 53 коп., з яких: 4 919 гривень 31 копійка - заборгованість за кредитом, 16 004 грн. 52 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 170 гривень 01 копійка - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1 054 гривні 69 копійок - штраф (процентна складова).

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути на користь Банку 22 648 грн. 53 коп. заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2011 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 5000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки Подільського РВ ГУ ДМС України в м. Києві від 28 квітня 2016 року №8/78 ОСОБА_4 було видано паспорт НОМЕР_1 від 3 лютого 2010 року від замість втраченого.

Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання та згідно ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності належними доказами щодо наявності у відповідача невиконаних кредитних зобов'язань перед позивачем.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не встановлено кількість паспортів, яка була у відповідача, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Подільського РВ ГУ ДМС України в м. Києві від 28 квітня 2016 року №8/78 ОСОБА_4 було видано паспорт НОМЕР_1 від 3 лютого 2010 року замість втраченого.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції також виходив із довідки від 4 липня 2016 року, виданої ОСОБА_4 щодо відсутності заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доказів на спростування зазначеної довідки позивачем суду не надано.

Крім того, як вбачається з заяви-анкети, договір укладено між позивачем і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та додано ксерокопія паспорту на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в той час, як відповідач ОСОБА_4, за даними паспорту народився 3 лютого 1984 року, відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 4 липня 2016 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованості перед позивачем не має.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, є обґрунтованим і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 1 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді