Справа № 147/1244/16-ц
Провадження №2/147/613/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя: Костюк Г.М.,

секретар: Кучер І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи його тим, що 14.10.2001 року помер ОСОБА_3 Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по вул. Чапаєва, 27 в с. Оляниця Тростянецького району. Даний будинок відноситься до категорії колгоспних дворів та станом на 15.04.1991 року до складу двору входив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 19.01.2000 року померла ОСОБА_4 Після її смерті спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР прийняв ОСОБА_3 Проте, за життя ОСОБА_3 не встиг оформити належним чином право власності на частину будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, але встиг оформити право на земельну частку (пай), яку згодом успадкувала ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1, тобто позивачу. Після смерті ОСОБА_3, позивач спадщину прийняла, отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме на дві земельні ділянки та право на частку майна пайового фонду. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у Тростянецькій державній нотаріальній конторі позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок. У звязку з цим позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на спірний житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав, за обставин, викладених в позові, просив суд їх задовольнити (а.с.42).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої позов визнала та просила справу розглянути без її участі (а.с.41).

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №303/03 року до майна померлого 14.10.2001 року ОСОБА_3, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно довідки Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області №583 від 08.08.2016 року, житловий будинок №27 по вул. Чапаєва в с. Оляниця Тростянецького району Вінницької області згідно погосподарської книги №10 відносився до суспільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991 року до складу його двору входив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ №092368 від 22.01.2000 року, ОСОБА_4 померла 19.01.2000 року (а.с.5).

Після її смерті, в порядку ст. 549 ЦК УРСР, спадщину прийняв ОСОБА_3, однак належним чином право власності на частину будинку не оформив.

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ №242364, виданого повторно 19.08.2016 року, ОСОБА_3 помер 14.10.2001 року (а.с.4).

З дня смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно та спірний житловий будинок.

При житті, 26.09.2001 року, ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати йому на момент смерті і на що матиме право, заповів ОСОБА_1 Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінений і не скасований (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів оглянутої спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3, спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, спадкоємець після смерті ОСОБА_3, який успадкував спірний житловий будинок була ОСОБА_1, однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що в с. Оляниця, не отримала. Отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема на земельні ділянки площею 4,25 та 4,37 гектарів в межах, згідно з планом, розташованої на території Оляницької сільської ради Тростянецького району, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності, на право на частку майна пайового фонду КСП «Прогрес» реорганізованого в ПОП «Прогрес» с.Оляниця та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль марки ЛУАЗ-969М (а.с.19).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Чапаєва, 27 в с. Оляниця Тростянецького району позивачу ОСОБА_1 у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок (а.с.18).

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 житлового будинку «А», загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 19,4 кв.м., допоміжною площею 43,2 кв.м., веранда - літера «а», господарська будівля - літера «Б», прибудова входу в погріб - літера «бп», погріб «бп1», хлів літера «В», хвіртка «1.0», хвіртка «1.1», брама «2», огорожа «3», огорожа «4», відмощення «І», відмощення «ІІ», доріжка з твердим покриттям «ІІІ», підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.14-17), довідкою Оляницької сільської ради Тростянецького району №583 від 08.08.2016 року. Зазначений будинок відноситься до суспільної групи колгоспників, станом на 15.04.1991 року до складу його двору входив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, був наділений правом власності на майно колгоспного двору, а саме: житловим будинком з господарськими спорудами, який розташований по вулиці Чапаєва, 27, с. Оляниця, Тростянецького району Вінницької області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Таким чином, за викладених обставин, враховуючи, що станом на 15.04.1991 року ОСОБА_3 був власником майна колгоспного двору (ст.120 ЦК Української РСР в редакції 1963 року), позивач ОСОБА_1, являється спадкоємцем за заповітом до майна померлого, своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно після смерті свого батька, фактично прийняла спадщину - спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, а тому її вимоги про визнання за нею права власності на даний житловий будинок підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, )ст.ст. 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233-1235, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 158 ,174, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в селі Оляниця Тростянецького району Вінницької області по вулиці Чапаєва, №27, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 14 жовтня 2001 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя