Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/3530/15 Головуючий у 1 інстанції: Кияшко В.О.
Провадження № 22-ц/778/3673/16 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Савченко О.В., Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа: ОСОБА_3, Антонівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов'язання внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, третя особа: ОСОБА_3, Антонівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов'язання внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.06.2016р. в якості співвідповідача залучена Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2016 року провадження у справі за позовними вимогами до Вільнянської районного державної адміністрації Запорізької області закрито. Роз'яснено позивачу, що йому необхідно звернутися до Запорізького окружного адміністративного суду Запорізької області в порядку, визначеному КАС України.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2016р. закрито провадження у справі за вимогами до Реєстраційної служби Вільнянського районно-

го управління юстиції Запорізької області у зв»язку з її ліквідацією без правонаступництва.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду від 08 липня 2016р., ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність у зв»язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити для продовження розгляду до Вільнянського районного суду Запорізької області.

В судове засідання апелянт ОСОБА_2 та адвокат Блажко У.В. не з»явились. Від адвоката Блажко У.В. надано письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку із її зайнятістю у кримінальному провадженні у місцевому суді Запорізької області та бажанням особисто взяти участь у апеляційному розгляді скарги ОСОБА_2

Від самого ОСОБА_2 заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Тому колегія вирішила розглянути справу у відсутності апелянта та його адвоката у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 та адвокат Пузін Д.М. заперечували проти апеляційної скарги, вважаючи, що ухвала суду постановлена з дотримання вимог процесуального закону, тому просили апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Інші особи, які приймають участь у справі, належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання апеляційного суду 24 листопада 2016р. також не з»явились, будь-яких заяв або клопотань до суду не спрямували, тому розгляд справи відбувся за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які з»явились у судове засідання, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження у справі за вимогами до Вільнянської районного державної адміністрації, суд першої інстанції виходив із того, що цю справу належить розгляди в оружному адміністративному суді, оскільки спір з органом виконавчої влади виник з приводу його управлінської діяльності з питання реєстрації об»єкту нерухомого майна, а тому є публічно-правовим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що правовідносини, з яких виник спір, є цивільними, оскільки виникли у зв»язку з реєстрацією реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції права власності на одне і те нерухоме майно спочатку за ним, а в подальшому за іншим власником - ОСОБА_3 Тому вважає, що предметом спору в даній справі є право власності на нерухоме майно, оскільки відновленню підлягає його порушене право власності зі сторони третьої особи ОСОБА_3, який як і він на підставі рішення є власником того ж самого нерухомого майна.

Проте колегія знаходить висновки суду обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги помилковими з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Визначення поняття «суб'єкта владних повноважень» наведено у п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, відповідно до якого - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтями 2, 17 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів суб»єктів права у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування при здійсненні ними власних управлінських функцій; компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, з огляду на вищезазначене, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між конкретними суб»єктами стосовно їхніх прав та обов»язків у правовідносинах, які передбачають владний вплив уповноваженого законом одного (суб»єкт владних повноважень) на поведінку іншого (підпорядкованого) суб»єкта, які відповідно до законодавства зобов»язані виконувати його вимоги та приписи.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених при здійсненні владних управлінських функцій.

Критерієм розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно суб»єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області з приводу неправомірності внесення ним інформації до Реєстру речових прав на нерухоме майно - ферму інв. № 34 в с. Володимирівка Вільнянського район Запорізької області за ОСОБА_3, оскільки вказана будівля вже раніше була зареєстрована цим же органом за ним. В позові просив визнати незаконним рішення реєстраційної служби про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) індексний номер: 15428499 від 28.08.2014р., зобов»язати реєстраційну службу внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15428499 від 28.08.2014р.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.06.2016р. у зв»язку

із внесенням змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх

обтяжень», статтею 6 якого до суб»єктів державної реєстрації прав були віднесені виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Вільняньску районну державну адміністрації, на яку було покладено функції реєстратора.

Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області входить до системи місцевих адміністрацій та в своїй діяльності керується Законом України «Про місцеві державні адміністрації».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади, а покладені на неї функції з реєстрації речових прав та їх обтяжень та всі пов»язані з цим рішення і дії відносяться до таких, що випливають з управлінської діяльності.

Про вказане свідчить, зокрема, зміст статті 182 ЦК України, згідно з яким державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов»язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з роз»ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20 травня 2013р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені в суді, спори, які виникають у цих правовідносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, позовні вимоги спрямовані до відповідного органу, належного до виконавчої влади, який при здійсненні реєстрації діяв як суб'єкт владних повноважень в розумінні КАС України, а позивачем у цій справі оспорюється не право власності ОСОБА_3, як він зазначає в апеляційній скарзі, а саме рішення реєстратора про реєстрацію права власності за останнім на належне йому майно та спрямовано прохання до суду щодо покладення на реєстратора обов»язку скасувати запис, внесений до державного реєстру речових прав.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав спір таким, що відноситься до адміністративної юрисдикції, а відтак не мається підстав для скасування ухвали про закриття провадженні у цій справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Савченко О.В.

Кочеткова І.В.