У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Монич О.В.

при секретарі Пассер М.І.

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

та представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгороді заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається, з матеріалів справи 16.04.2015 року Ужгородським міськрайонним судом було винесено заочне рішення, згідно якого позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк заборгованість в сумі 14035,48 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про скасування заочного рішення винесеного 16.04.2015 року Ужгородським міськрайонним судом мотивуючи її тим, що рішення було винесено за відсутності ОСОБА_1та винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права. Також, оскільки цивільна справа була розглянута без участі відповідача, остання була позбавлена можливості надати свої заперечення проти позову, викласти свої доводи відносно наявних доказів в матеріалах справи, заявляти відповідні клопотання тощо. Вважає, що зазначені обставини є підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву підтримав з наведених мотивів і просив її задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечила, просила заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Представник заявника стверджує, що відповідач пропустила строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки не отримувала рішення, та про існування такого рішення дізналася лише після звернення 24.10.2016 р. до Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатські області із заявою про надання інформації, оскільки у пенсійному фонді ОСОБА_1, що з неї стягує кошти виконавча служба.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як вбачається із матеріалів справи в судові засідання відповідач ОСОБА_1 жодного разу не зявлялася, хоча була належним чином повідомлена.

ОСОБА_1 було направлено рекомендовані повідомлення про розгляд справи, однак ОСОБА_1 в судові засідання не зявлялася, про причини неявкисуд не повідомляла.

У відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В заяві про перегляд заочного рішення представником відповідача не наведені обставини та не надані суду докази в підтвердження того, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, крім того суд не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи і які не були досліджені судом.

Твердження заявника про необґрунтованість заочного рішення та неповне зясування обставин справи, а також невірне застосування законодавчих норм не береться до уваги судом, як підстава задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Про перебування справи у провадженні суду відповідачу було відомо завчасно до винесення заочного рішення, а тому у останнього було достатньо часу для подання усіх заперечень та доказів на спростування позову.

Також, суд вважає, що зазначені у заяві заявником обставини не можуть вплинути на суть винесеного рішення.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач вказує на докази, які мають значення для справи, але, такі докази досліджувалися при ухваленні рішення, їм дана оцінка, і вони не можуть призвести до ухвалення протилежного рішення повністю або частково, або до його зміни.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Розяснити заявнику про його право на апеляційне оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК України, а саме на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту постановлення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5