Справа №2/331/1150/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :
головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : МКП « Основанвіє», ТОВ « Умвельт Запоріжжя», Концерн « Міські теплові мережі», КП « Водоканал», ПАТ « Запоріжгаз», ВАТ « Запоріжжяобленерго», КП « Наше місто», про визначення порядку користування жилим приміщенням,
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи : МКП «Основаніє», ТОВ «Умвельт Запоріжжя», концерн «Міські теплові мережі», КП «Водоканал», ПАТ «Запоріжгаз», ВАТ «Запоріжжяобленерго», про визначення порядку користування жилим приміщенням та укладення окремих договорів.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 квітня 2015 року померла його мати - ОСОБА_3, про шо зроблено відповідний актовий запис №3237. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину №216 він отримав у спадок 1/2 частину квартири № 106, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. № 6 «а», загальною площею 52,33 кв.м.. житловою площею 30,5 кв.м. Також разом з ним іншу 1/2 частину квартири отримав його брат ОСОБА_2.
На даний час договори на обслуговування квартири № 106, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька 6 «а», загальною площею 52,33 кв.м., заключені на його померлу матір.. Фактично оплату за комунальні послуги здійснює він самостійно, а ОСОБА_2 відмовляється здійснювати оплату своєї частини комунальних послуг, в звязку з чим у них і виник конфлікт.
В зазначеній двокімнатній квартирі є окремі жилі площі 17,6 кв.м, та 12,9 кв.м., а також кухня площею 8.4 кв.м., вбиральня площею 1 кв.м., ванна кімната площею 2,7 кв.м., коридор площею 7,3 кв.м., комора площею 0.4 кв.м., лоджія площею 2.03 кв.м.
Оскільки він користується житловою кімнатою №1, площею 17.6 кв.м., у зазначеній квартирі, вважає, що за рішенням суду йому повинно бути виділено у користування житлова кімната №2, площею 17.6 кв.м. з балконом, за які він зобовязується здійснювати оплату комунальних послуг за користування даної житлової площі, а ОСОБА_2 відповідно повинно бути виділено до користування житлова кімната №2, площею 12.9 кв.м., за яку він повинен буде сплачувати комунальні послуги.
Посилаючись на ст.ст. 317, 358, 372 ЦК України, ст. 162 ЖК України, ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», просив суд встановити порядок користування квартирою № 106 в будинку № 6а по вул.Запорізькій в м.Запоріжжя, виділивши у користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату площею 17.6 кв.м. з балконом площею 2.03кв.м., у користування ОСОБА_4 виділити кімнату площею 12,9 кв.м. Місця загального користування коридор кухню площею 8.4 кв.м.. вбиральню площею 1 кв.м.. ванну кімната площею 2.7 кв.м.. коридор площею 7.3 кв.м.. комору площею 0,4 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4; зобов'язати МКП «Основаніє», ТОВ «Умвельт Запоріжжя», Концерн «Міські теплові мережі». КП «Водоканал», ПАТ «Запоріжгаз», ВАТ "Запоріжжяобленерго" укласти окремі договори на обслуговування житла та оплату комунальних послуг на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_4, окремі особові рахунки по оплаті комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 у відповідності до встановленого порядку користування квартирою.
Ухвалою суду від 03 жовтня 2016 року залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : МКП « Основаніє», ТОВ « Умвельт Запоріжжя», Концерн « Міські теплові мережі», КП «Водоканал», ПАТ «Запоріжгаз», ВАТ «Запоріжжяобленерго», про визначення порядку користування жилим приміщенням та укладанням окремих договорів, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Наше місто». (а.с. 65-66)
Надалі, ухвалою суду від 27 жовтня 2016 року позовна вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: МКП «Основанвіє», ТОВ «Умвельт Запоріжжя», Концерн «Міські теплові мережі», КП «Водоканал», ПАТ «Запоріжгаз», ВАТ «Запоріжжяобленерго», КП «Наше місто», про зобов»язання укласти окремі договори на обслуговування житла на оплату комунальних послуг на ім.»я ОСОБА_1 та ОСОБА_2, окремі особові рахунки по оплаті комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2, у відповідності до встановленого порядку користування квартирою, на підставі п.5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України - залишена без розгляду. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: МКП «Основанвіє», ТОВ «Умвельт Запоріжжя», Концерн «Міські теплові мережі», КП «Водоканал», ПАТ «Запоріжгаз», ВАТ «Запоріжжяобленерго», КП «Наше місто», про встановлення порядку користування квартирою 106 в буд. № 6а по вул.. Запорізькій в м. Запоріжжі, виділивши в користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату площею 17,6 кв.м. з балконом площею 2,03 кв.м., у користування ОСОБА_2 виділити кімнату площею 12,9 кв.м., залишивши місця загального користування у спільному користуванні сторін. (а.с. 83-84)
Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; просить суд ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_2 або його повноважний представник повторно в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило. З заявою про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не звертався.
Представники третіх осіб: ВАТ « Запоріжжяобленерго», Концерн « Міські теплові мережі», КП « Водоканал», кожен в окремості, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що при ухвалені рішення по справі покладаються на розсуд суду.
Представники третіх осіб: МКП «Основанвіє», ТОВ «Умвельт Запоріжжя», ПАТ «Запоріжгаз», КП «Наше місто» в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило.
Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на пятнадцять днів.
Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та обєктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.
Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, взявши до уваги заяви представників позивача, третіх осіб, а також з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду значний час, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача або його представника та ухвалою від 22 листопада 2016 року ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 30 квітня 2015 року померла ОСОБА_3, яка є матірю ОСОБА_1 та ОСОБА_2. (а.с. 19-20)
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11 лютого 2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за №88, ОСОБА_1 отримав у спадок 1/2 частину квартири № 106, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. № 6 «а», загальною площею 52,33 кв.м.. житловою площею 30,5 кв.м.
Також, разом з ним іншу 1/2 частину квартири у спадок за заповітом після смерті ОСОБА_3 отримав - ОСОБА_2.
Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 106, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. № 6 «а», остання складається з двох окремих жилих кімнат № 1 площею 12,9 кв.м., № 2 площею 17,6 кв.м., а також кухні площею 8.4 кв.м., вбиральні площею 1 кв.м., ванни кімнати площею 2,7 кв.м., коридору площею 7,3 кв.м., комори площею 0.4 кв.м., лоджиєю площею 2.03 кв.м. (а.с. 9-11)
На даний час договори на обслуговування квартири № 106, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька 6 «а», загальною площею 52,33 кв.м., заключені на померлу ОСОБА_3, проте фактично оплату за комунальні послуги здійснює ОСОБА_1 самостійно, а ОСОБА_2 відмовляється здійснювати оплату своєї частини комунальних послуг в звязку з чим у нас і виник конфлікт. (а.с. 21-22)
Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Відповідно до п.6 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.91р. «Про практику застосування судами закоиодавства.що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленим приміщенням (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор.тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.
Член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним. укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 Житлового Кодексу Української PCP № 5464-Х від 30.06.1983^ У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.
Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.
Як вбачається зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 сг.316 Цивільного кодексу України).
Статтею 317 ЦК України встановлено зміст права власності: власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Квартира, яка є ізольованим помешканням в житловому будинку, призначеним та придатним для постійного проживання в ньому, є об'єктом права власності (ч. 1 ст.382 ЦК України).
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Визначення права спільної власності надане у сг.355 Цивільного кодексу України: майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (4-І ст.369 ЦК України).
Згідно з ч.2 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45) власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням (п.10 Правил).
Пуктом 10 Правил також встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється:
- за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);
- за газ, водопостачання та водовідведення. освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сімї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць;
- за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 користується житловою кімнатою №2, площею 17.6 кв.м., з балконом, а кімната № 1 плщею 12,9 кв.м., перебуває у користуванні відповідача.
Зазначений факт відповідачем не спростований, будь-яких доказів існування іншого порядку користування квартирою не надано.
Аналізуючи вищевикладене, а також враховуючи, що між співвласниками у позасудовому порядку не визначено порядок користування квартирою № 106 в будинку № 6 «а» по вулиці Запорізькій в м. Запоріжжі, суд приходить до висновку про необхідність його встановлення, шляхом виділення в користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату № 2 площею 17,6 кв.м. з балконом площею 2,03 кв.м., у користування ОСОБА_2 виділити кімнату № 1 площею 12,9 кв.м., залишивши місця загального користування у спільному користуванні сторін.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 358, 372 ЦК України, ст. 162 ЖК України, ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити порядок користування квартирою № 106 в будинку № 6а по вул. Запорізькій в м.Запоріжжя, виділивши у користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату № 2 площею 17.6 кв.м. з балконом площею 2.03кв.м., у користування ОСОБА_4 виділити кімнату площею 12,9 кв.м.
Місця загального користування коридор кухню площею 8.4 кв.м.. вбиральню площею 1 кв.м.. ванну кімната площею 2.7 кв.м.. коридор площею 7.3 кв.м.. комору площею 0,4 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання рішення суду апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н.Г. Скользнєва

23.11.2016