Справа № 454/3034/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрованою в АДРЕСА_1. Заповітом від 15.06.2000 року ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла позивачу. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну їм земельну ділянку площею 2,3319га, що розташована на території Мурованської сільської ради, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 30.01.2003р. Проживаючи із матір»ю до часу її смерті позивач вважав, що прийняв спадщину, однак коли звернувся у нотаріальну контору, при дослідженні копії Державного акта на належну матері земельну ділянку виявлено, що такий виданий задовго після її смерті, а саме 30.01.2003 року, що унеможливлює успадкування земельної ділянок в нотаріальному порядку, оскільки згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (час смерті) і не припинилися внаслідок його смерті. Крім цього, нотаріусу слід було надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на вказану земельну ділянку, що належала спадкодавиці. Однак, оригіналу Державного акта на землю у позивача немає, так як такий був втрачений задовго до смерті матері. Зазначає, що звернувшись у Відділ Держземагенства йому роз»яснено, що видати повторно Державний акт на землю на померлу особу не є можливим, так як законом такого не передбачено, однак надано ксерокопії вказаного Державного акта, наявного у технічній документації із його виготовлення. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,3319га., що розташована на території Мурованської сільської ради, Сокальського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, подав заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача Мурованської сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Як встановлено з оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3.

Відповідно до ксерокопії Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, від 30.01.2003року, ОСОБА_3 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,3319га, що розташована на території Мурованської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4, встановлено, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

З копії заповіту ОСОБА_3 від 15.06.2000р. встановлено, що серед іншого майна, належну їй земельну частку (пай) вона заповіла своєму синові ОСОБА_1.

Відповідно до довідки №615 від 17.10.2016р. виданої виконкомом Мурованської сільської ради, на день смерті ОСОБА_3, разом з нею до дня смерті проживав її син ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування вказаної земельної ділянки після смерті матері.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України , суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2,3319га., що розташована на території Мурованської сільської ради Сокальського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 30.01.2003р., в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс