17.11.2016 Справа № 756/6631/16-ц
Унікальний №756/6631/16-ц
Провадження № 2/756/3904/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.

за участі секретаря - Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у місті Києві, Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення порядку користування житловим приміщенням, а саме просив суд визначити порядок користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно технічного паспорту від 01.04.2009 року наступним чином: виділити в користування ОСОБА_2 1-у кімнату площею 11,6 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_1 та його дочці ОСОБА_3 2-гу кімнату площею 19,0 кв.м.; кухню площею 7,6 кв.м., вбиральню (поєднану) площею 1,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., коридор площею 7,2 кв.м. залишити у загальному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. Також позивач просив судові витрати покласти на відповідача.

У обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що позивач разом з відповідачем є співвласниками (на праві спільної сумісної власності) квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа квартири 51,2 кв.м., жила площа 30,6 кв.м. Також у наведеній квартирі зареєстрована дочка позивача ОСОБА_3.

Між позивачем та відповідачем постійно виникають непорозуміння та суперечки, що унеможливлює належним чином користуватися квартирою. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду для визначення порядку користування житловим приміщенням.

У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, його представник надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, також зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважності причин неявки не повідомив.

Представник КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у місті Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Служби у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач та відповідач є співвласниками (на праві спільної сумісної власності) квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.06.1996 року, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району міста Києва згідно із розпорядженням № 491, та договору дарування від 04.05.2001. Загальна площа квартири 51,2 кв.м., жила площа 30,6 кв.м. (а.с.10-13).

Відповідно до довідки форми 3 від 10 травня 2016 року у вищевказаній квартирі зареєстровані позивач та його донька ОСОБА_3 (а.с.14).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем постійно виникають непорозуміння та суперечки, що унеможливлює належним чином користуватися квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та при виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільств Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

У Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 надано правовий висновок, за яким при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов'язковим. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 складається із двох кімнат жилою площею - 30,6 кв.м. Одна кімната - 11,6 кв.м., інша - 19,0 кв.м. Також у квартирі є кухня - 7,6 кв.м., ванна кімната - 2,7 кв.м., вбиральня (поєднана) - 1,1 кв.м., коридор - 7,2 кв.м. та балкон - 2,0 кв.м. (а.с.12-13).

Беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає за необхідне встановити порядок користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно технічного паспорту від 01.04.2009 року наступним чином: виділити в користування ОСОБА_2 1-у кімнату площею 11,6 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_1 та його дочці ОСОБА_3 2-гу кімнату площею 19,0 кв.м.; кухню площею 7,6 кв.м., вбиральню (поєднану) площею 1,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., коридор площею 7,2 кв.м. залишити у загальному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 551,20 грн, що підтверджується квитанцією про їх оплату (а.с.8).

На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 356, 358 ЦК України; керуючись ст. 10, 11, 60, 79,88, 169, 209, 213, 214, 215, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у місті Києві, Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення порядку користування квартирою- задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно технічного паспорту від 01.04.2009 року наступним чином: виділити в користування ОСОБА_2 1-у кімнату площею 11,6 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_1 та його дочці ОСОБА_3 2-гу кімнату площею 19,0 кв.м.; кухню площею 7,6 кв.м., вбиральню (поєднану) площею 1,1 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., коридор площею 7,2 кв.м. залишити у загальному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.В. Белоконна