АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поліщук Н.В.

ШаховоїО.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про роз'яснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», третя особа - Київська міська профспілка працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року поновлено строки звернення ОСОБА_2 до суду за захистом свого порушеного права; поновлено ОСОБА_2 на посаді головного інженера житлово-експлуатаційної дільниці «Липкижитлосервіс» КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» з 30 жовтня 2015 року; стягнуто з КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 жовтня 2015 року по 29 квітня 2016 року у розмірі 49367,04 грн., грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн., судові витрати у розмірі 487,20 грн.; стягнуто з КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» в дохід держави судовий збір в розмірі 493,67 грн.; рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в розмірі 7393,60 грн. допущено до негайного виконання.

У серпні 2016 року представник КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернувся до суду з заявою про роз'яснення рішення суду від 19 травня 2016 року.

_____________________________________________________

Справа № 757/46005/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/12946/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року роз'яснено рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу таким чином, що обов'язок нарахування та сплати до бюджету податку та обов'язкових платежів із заробітної плати покладено на роботодавця.

В апеляційній скарзі представником позивача ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам матеріального та процесуального закону, та постановлення нової ухвали, якою належним чином роз'яснити рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року.

Представник позивача посилається на ті обставини, що суд першої інстанції постановив ухвалу, яка суперечить рішенню суду від 19 травня 2016 року, яке набрало законної сили, та в якому чітко у відповідності до розрахунків, проведених відповідно до закону, визначено, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума в розмірі 39246,80 грн. як середній заробіток за час вимушеного прогулу та сума в розмірі 3000,00 грн. як моральна шкода. Зазначає, що ухвалою від 31 серпня 2016 року суд фактично дозволив відповідачу не виконувати в повному обсязі рішення від 19 травня 2016 року, зокрема, не сплачувати позивачу присуджений середній заробіток.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» - Кляус Д.О. у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з відповідною заявою, відповідач КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» просив роз'яснити, хто повинен сплачувати обов'язкові платежі.

Роз'яснюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення, яке ще не виконано, є незрозумілим.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Так, відповідно до п. 6 постанови пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Зі змісту рішення суду від 19 травня 2016 року вбачається, що судом зазначено, яка грошова сума, за який період, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Натомість при постановленні ухвали про роз'яснення рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішення є чітким і зрозумілим для виконання, не містить протиріч, не допускає неоднозначного тлумачення, належним чином ці обставини не перевірив, не врахував, що відповідач може реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення чи звернутися із заявою про ухвалення додаткового рішення, внаслідок чого дійшов передчасного висновку по суті заяви.

За таких обставин ухвалу суду назвати законною та обґрунтованою не можна, а тому остання підлягає скасуванню з передачею питання про роз'яснення рішення суду до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 рокускасувати, питання передати на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Н.В. Поліщук

О.В. Шахова