Справа № 362/4548/16-ц Головуючий у І інстанції Медведєв К. В.
Провадження № 22-ц/780/6212/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 29.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19 грудня 2014 року зареєструвала шлюб із відповідачем. До укладення шлюбу 01 вересня 2010 року відповідач уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки пл. 0,0460 га., на якій під час шлюбу вони збудували садовий будинок з надвірними спорудами. Правовстановлюючий документ на домоволодіння не отримано, оскільки земельна ділянка зареєстрована на відповідача, а він відмовляється реєструвати домоволодіння; також за час шлюбу ними набуто рухоме майно. Просила визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя обєкт незавершеного будівництва домоволодіння за адресою Садовий масив «Глеваха-3», вул. 16 Лінія, № 14, Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області, та придбане рухоме майно; стягнути із відповідача на її користь грошову компенсацію вартості замість її ? частини у праві спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року та закрити провадження в справі у звязку з непідсудністю. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що земельна ділянка придбана ним за власні кошти під час перебування у шлюбі із іншою особою ОСОБА_4 і зараз належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування. Крім того, обєкт незавершеного будівництва не є нерухомим майном, а лише сукупністю будівельних матеріалів; спірний будинок було побудовано за кошти батьків відповідача, а тому воно не є спільним майном подружжя. Крім того, в липні 2014 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Управляюча компанія «Київбуд» укладено договір інвестування будівництва квартири АДРЕСА_1, на виконання умов якого подружжя щомісячно сплачувало на рахунок забудовника платежі, що складають близько 70 % вартості квартири, тобто наразі подружжя набуло майнові права на квартиру у розмірі погашених платежів, і дана квартира також є предметом поділу майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач звернувся із позовом до відповідача фізичної особи, в заявлених позовних вимогах позивач просила поділити майно подружжя, серед якого - обєкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою Садовий масив «Глеваха-3», вул. 16 Лінія, № 14, Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області.

Відтак, справа підсудна Васильківському міськрайонному суду Київської області, із врахуванням вимог виключної підсудності, що передбачені ст. 114 ЦПК України, а тому 10 жовтня 2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження в даній цивільній справі.

Як вбачається із доводів апеляційної скарги, відповідач вказував, що спірне майно не є спільним майном подружжя.

Однак дані доводи не спростовують обставин, що предметом позову є нерухоме майно, яке розташоване в межах територіальної підсудності Васильківського міськрайонного суду Київської області, а підстави належності або неналежності його до спільного майна подружжя підлягають встановленню під час розгляду справи по суті, а не на стадії відкриття провадження.

Доводи апеляційної скарги про непідсудність справи Васильківському міськрайонному суду Київської області є необґрунтованими та суперечать вимогам ст. 114 ЦПК України.

Доводи апеляції по суті спору не вирішуються на стадії відкриття провадження і в разі їх обґрунтованості можуть бути підставою для здійснення процесуальних дій суду на інших стадіях або відмови в задоволенні позову в результаті розгляду справи.

Не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги про закриття провадження в справі, оскільки відповідачем не наведено підстав для закриття провадження на стадії апеляційного провадження, передбачених ст. ст. 205, 310 ЦПК України.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо наявності іншого нерухомого майна подружжя, яке підлягає поділу і розташоване у м. Києві, колегія суддів враховує, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду із зустрічним позовом про поділ даного майна.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_7