РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14879/16-ц

Провадження № 2-о/643/1057/16

30.11.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Новаковій Т.С.,

за участю прокурора Тіщенко П.А.,

за участі адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника КЗОЗ ХОКПЛ № 3 - лікаря-психіатра ОСОБА_2, про примусову госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

в с т а н о в и в :

До Московського районного суду м. Харкова звернувся із заявою лікар-психіатр КЗОЗ ХОКПЛ № 3 про застосування примусової госпіталізації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву про примусову госпіталізацію та зазначила, що 29.11.2016 року 02-30 годині до ХОКПЛ №3 МШД №1204, лікар ОСОБА_4, доставлено ОСОБА_3, оскільки лікар після її огляду зробив висновки про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого представляє небезпеку для себе та оточуючих.

У зв'язку з наведеним в заяві та висновками акту психіатричного огляду особи від 29.11.2016 року, за яким комісія лікарів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 примусову госпіталізацію відповідно до ст.. 16 Закону України "Про психіатричну допомогу" для проведення обстеження та лікування, що можливе лише в умовах стаціонару.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала наявність у неї психічного розладу, просила відмовити у задоволенні заяви представника ХОПЛ № 3. Також пояснила, що вона має можливість самостійно проходити амбулаторне чи стаціонарне лікування, якщо в неї виникне така потреба.

В судовому засіданні прокурор Тіщенко П.А. заперечував проти задоволення заявленого клопотання про примусову госпіталізацію ОСОБА_3

Адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання ХОКПЛ № 3, оскільки заявник не довів доцільності примусової госпіталізації ОСОБА_3, не навів обставин та доказів її соціальної небезпеки, а також не достатньо обґрунтував необхідність її госпіталізації.

Суд, вислухавши представника заявника, з'ясувавши думку прокурора та адвоката, які заперечували проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 доставлена на санпропускник ХОКПЛ № 3, де вона 29.11.2016 року оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_5, який дійшов висновку що хвора ОСОБА_3, з урахуванням відомостей про її поведінку, які надішли від її чоловіка, ОСОБА_6 та лікаря БШМД №1204 ОСОБА_7, потребує госпіталізації.

29.11.2016 року ОСОБА_3 оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОКПЛ №3 у складі: заст. ген. директора ОСОБА_8, зав. псих. відділенням ППЕ ОСОБА_9, лікаря-психіатра ППЕ ОСОБА_2, яка дійшла висновку, що ОСОБА_3 страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді острого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, внаслідок чого є небезпечною для себе та оточуючих (агресія в адресу оточуючих - кидається битися, намагалась вийти з автомобіля під час його руху, спроба суїциду), та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу».

З наданих суду матеріалів не вбачається, що ОСОБА_3, у відношенні якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або що вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або що вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разу ненадання їй психіатричної допомоги.

Крім того висновок, наданий комісією лікарів-психіатрів не містить обґрунтування про необхідність застосування до ОСОБА_3 психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Більше того, представником заявника під час розгляду справи у суді не наведено обставин та доказів тих обставин, на яких повинні ґрунтуватися вимоги заявника щодо госпіталізації особи до психіатричного закладу у примусовому порядку, які б підтверджували факт зміни стану її психічного здоровя.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає доводи заявника про те, що ОСОБА_3 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру, необґрунтованими і недоведеними, та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, заявником не підтверджено ті обставини та факти, які були ним викладені в заяві та в суді, чим не виконано вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

У зв'язку з наведеним, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявлених представником ХОКПЛ № 3 вимог, розяснивши при цьому, що у випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не виявила бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 281, 282 ЦПК України, ст.. ст.. 14-16 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви представника ХОКПЛ № 3 лікаря-психіатра ОСОБА_2 про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.Є Сиротников