У х в а л а

іменем україни

07 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євтушенко О.І.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Водоканал», третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 04 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Водоканал» (далі - КП «Водоканал»), третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що він з ОСОБА_3 є співвласниками будинку АДРЕСА_1. Будинок і земельна ділянка, на якій він розташований, не поділені і знаходяться у спільному користуванні.

Оскільки без його дозволу та відома, КП «Водоканал» видало ОСОБА_3 дозвіл № 259 від 24 жовтня 2014 року на підключення до міського водопроводу зазначеного вище будинку, вважає, що його права порушено, так як оглядовий колодязь посередині в'їзних воріт заважає проїзду транспорту і дає можливість співвласнику незаконно проводити водопровід по землі спільного користування.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд заборонити КП «Водоканал» підключення до міської мережі водопроводу водопостачання для будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове, яким його позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є власником ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27 травня 1994 року.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 червня 2013 року ОСОБА_3 є власником ѕ частини вказаного вище житлового будинку.

Зазначений будинок і земельна ділянка знаходяться у спільному користуванні позивача і третьої особи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що КП «Водоканал» 24 жовтня 2014 року було видано ОСОБА_3 дозвіл № 259, який є підставою для проектування водопостачання житлового будинку, та не дає права на виконання робіт по підключенню до мереж водопостачання.

Під час розгляду робочого проекту водопостачання житлового будинку АДРЕСА_1, 11 червня 2015 року КП «Водоканал» зазначило, що «у разі появи власника ј частини будинку, проект узгодити з ним».

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», передбачена відповідальність за самовільне підключення споживачів до об'єктів та систем питного водопостачання і водовідведення. Згідно з ст. 23 цього Закону підприємства питного водопостачання мають право видавати дозволи і технічні умови на підключення споживачів до систем централізованого питного водопостачання. Тобто, діяльність підприємства з видачі дозволів особам, які мають намір приєднатися до діючих систем централізованого водопостачання, здійснюється відповідно до норм діючого законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання незаконними дій КП «Водоканал» та заборону підприємству підключення вказаного будинку до мережі водопостачання, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести в чому незаконність дій відповідача та чи дійсно вони порушують його права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановивши, що позивачем не було доведено незаконність дій відповідача при здійсненні ним діяльності з видачі дозволу особі, яка має намір приєднатися до діючих систем централізованого водопостачання, та не надано належних та допустимих доказів порушення його прав з боку відповідача, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.І. Євтушенко

В.О.Кузнєцов