РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/6327/14-ц

Провадження № 2/638/65/16

28.11.2016 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, ОСОБА_4 Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2014 року до Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2,ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, ОСОБА_4 Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом. В позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати за ним право на спадкування після смерті ОСОБА_5 за заповітом від 06.06.2000 року №1-873.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09.06.2011 р. ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Харківської міської ради, третьої особи ОСОБА_4 Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру №141, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 41/43 в порядку спадкування.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.07.2011 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.06.2012 р., за позивачем визнано право власності на спадкове майно.

Не погоджуючись із висновком попередніх судових інстанцій, ОСОБА_2 звернувся із скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Скасовуючи вищенаведені судові рішення, суд касаційної інстанції посилався, зокрема, на те, що судами не перевірено коло заінтересованих осіб.

У звязку з цим, позивач вимушений звернутися до суду за визнанням права спадкування за заповітом, залучаючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як належних співвідповідачів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2А та його представник, проти задоволення позову заперечували, просили застосувати строки позовної давності.

Третя особа, ОСОБА_4 Харківська державна нотаріальна контора, надали суду заяву, в якій просили слухати справу без їх участі.

Третя особа, Харківська міська рада, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення сторін, суд приходить наступного.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.12.2009 року помер ОСОБА_6 (після внесення виправлень у Спадковий реєстр ОСОБА_5Н.), що підтверджує свідоцтво про смерть, видане повторно 21.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції серії І-ВЛ №299817, актовий запис в Книзі реєстрації смертей №16492 (Т. 1, а. с. 7). 26 червня 2000 року він склав заповіт на користь ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, до складу якого входить двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

16.03.2010 року заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлого 05.12.2009 року ОСОБА_6, посвідченого 06.06.2000 року ОСОБА_4 Харківською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-873 подав громадянин ОСОБА_1, який мешкав у АДРЕСА_2. Справжність його підпису на заяві було засвідчено по реєстру №4-546, заяву зареєстровано по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №322, заведено спадкову справу №146/10.

07.04.2010 року заяву про прийняття спадщини подав громадянин ОСОБА_2, який мешкав у АДРЕСА_3. Справжність його підпису на заяві було засвідчено по реєстру №4-781.

06.05.2010 року до ОСОБА_4 Харківської державної нотаріальної контори звернувся громадянин ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_3, зареєстрований у Москві, АДРЕСА_4, та подав заяву про прийняття спадщини після двоюрідного брата ОСОБА_6, яку було зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №591 та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №3-1012.

04.06.2011 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яку було зареєстровано у книзі вхідних документів за №883/146/2010. Листом від 04.06.2011 року за вих. №1308/01-16 громадянину ОСОБА_1 було розяснено, що у звязку з тим, що в актовий запис про смерть №16492 від 05.12.2009 року після померлого 04.12.2009 року ОСОБА_6, 21 січня 2011 року внесено зміни в прізвище померлого з «Махлин» на «Махлін», свідоцтво про право на спадщину за заповітом видати неможливо, у звязку з чим йому було запропоновано звернутися до суду.

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_4 Харківською державною нотаріальної конторою не виносилася.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами, є підставою відмови у позові. (ч. 4 ст. 267 ЦК України)

Відовідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Судом встановлено факт обізнаності позивача про порушене право, ще у 2010 році, але з вказаним позовом він звернувся лише 22.04.2014 року.

Представником позивача, клопотання про переривання строку позовної давності не заявлялося.

А отже на момент подання даного позову, строк позовної давності, який встановлюється Цивільним Кодексом України в 3 роки, ОСОБА_1 було пропущено.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, ОСОБА_4 Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, ОСОБА_4 Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя