Номер провадження: 22-ц/785/5419/16
Головуючий у першій інстанції Загороднюк
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кравця Ю.І.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсною довіреності та договору купівлі-продажу квартири, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, державний нотаріус Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, ОСОБА_2, за апеляційними скаргами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року,

встановила:

02 лютого 2011 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив визнати недійсною довіреність, видану від імені ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5, посвідчену 20 лютого 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 6А по вул. Коблевська, 45 в м. Одеса від 10 березня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (т.1, а.с. 3 - 5).

23.05.2014 р. представником позивача до суду подавалися доповнення до позовної заяви, згідно яких просив зобовязати ОСОБА_6 не перешкоджати ОСОБА_4 у вільному входженню в належну йому квартиру та користування нею шляхом передачі йому ключів від вхідної двері. Проте вказана заява представником позивача в судовому засіданні підтримана не була (т.1, а.с. 213).

При цьому позивач посилався на те, що з липня 1999 року й до теперішнього часу йому на праві приватної власності належала квартира № 6А по вул. Коблевська, 45 в м. Одесі. У вказаній квартирі він постійно проживав, був і залишається в ній зареєстрованим.

У вересні 2010 року він не зміг потрапити до приміщення своєї квартири у звязку з тим, що вхідний замок до квартири було замінено.

В подальшому, після численних звернень до правоохоронних органів з цього приводу ним було зясовано, що власником вказаної квартири стала сусідка ОСОБА_6, а також встановлено інші обставини, повязані із незаконним відчуженням його квартири.

Так, 10.03.2009 року, між його сусідкою, ОСОБА_6, та іншою невідомою йому особою - ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири № 6А по вул. Коблевська, 45 в м. Одесі посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 Як вбачається зі змісту вказаного договору купівлі-продажу, ОСОБА_5 діяв від його імені на підставі довіреності, посвідченої 20 лютого 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, та здійснив продаж належної йому на праві приватної власності квартири.

Проте, вказана довіреність від його імені на імя ОСОБА_5 була підписана не ним, а підпис навпроти його прізвища та ініціалів підроблений, оскільки він не звертався до будь-яких нотаріусів та не уповноважував жодних осіб бути його представником з питань розпорядження квартирою № 6А по вул. Коблевська, 45 в м. Одесі. Більше того, він як власник вказаної квартири взагалі не мав наміру нею розпоряджатися.

Відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала, вважала його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та державний нотаріус Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися, надіслали до суду листи, згідно яких просили розглядати справу за їх відсутністю.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.02.2015 року, позов ОСОБА_4 було задоволено.

В свою чергу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 09 квітня 2015 року відмовив ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження (т.2, а.с.116).

В апеляційних скаргах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Крім того, в ході апеляційного розгляду, від представника ОСОБА_10 ОСОБА_12 надійшла заява про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Заява мотивована тим, що заявник вважає висновок експерта, який покладений в основу оскаржуваного судового рішення, таким, що є не належним доказом у справі, оскільки він не відповідає принципам належності та допустимості.

З цих підстав заявник вважає, що по справі повинно бути призначено судову почеркознавчу експертизу в рамках даної цивільної справи, на вирішення якої необхідно поставити питання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 у довіреності на імя ОСОБА_5, посвідченої 20.02.2009 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованої за №243, особисто ОСОБА_4 чи іншою особою?

Оскільки вирішення вказаного питання потребує спеціальних знань та відноситься до компетенції експерта, заявник просив призначити у справі вказану судову експертизу.

При цьому заявник вказав, що відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є призначення експертизи.Згідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для зясування обставин справи, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість заяви, заслухавши доповідача, доводи заявника, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із заяви про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, її проведення необхідно для встановлення того, чи здійснений підпис в довіреності, виданої позивачем ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5, посвідченої 20 лютого 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, та згідно якої ОСОБА_5 здійснив продаж належної позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності квартири № 6А по вул. Коблевська, 45 в м. Одесі, на користь відповідача ОСОБА_6, позивачу ОСОБА_4, чи іншій особі.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, всі обставини стосовно того, що у вищезазначеній довіреності мається підпис не позивача ОСОБА_4, а іншої особи, встановлені рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.02.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2015 року (т.2, а.с.116).

Тобто зазначені обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України вважаються встановленими і не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви представника апелянта ОСОБА_10 ОСОБА_12 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 143, 168, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_10 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовити, як заявленої безпідставно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_13

ОСОБА_1