Справа № 304/1048/16-ц
Провадження № 2/304/372/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Ганька І. І.,
при секретарі - Соханич Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, -
Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком № 68 по вул. Жовтневій (Ужгородській) в м.Перечин. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування будинку від 17 вересня 2001 року № 1019 і свідоцтва про право на спадщину від 27 лютого 2001 року №862, посвідчених державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори в Закарпатській області їй на праві приватної власності належить будинок, який розташований в м. Перечин по вул. Жовтневій (Ужгородській), № 68 Закарпатської області. Однак, крім неї у даному будинку також зареєстрований ОСОБА_2, який фактично там не проживає близько чотирьох років. Оскільки відповідач втратив право користування вказаним будинком, тому просить позов задовольнити.
У судове засідання позивач не зявилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Правом власності, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку від 17 вересня 2001 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 липня 2001 року, посвідчених державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори, належить на праві приватної власності будинок № 68 по вул.Ужгородській (до перейменування вулиць на підставі розпорядження міського голови №22/02-04 «Про перейменування вулиць м. Перечин» від 21 лютого 2016 року будинок № 78 по вул. Жовтневій) в м. Перечин Закарпатської області (а. с. 4-8).
Також встановлено, що у зазначеному будинку зареєстрований, однак більше трьох років, там не проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, та довідкою виконкому Перечинської міської ради № 2683 від 25 серпня 2016 року(а. с. 9, 13-15).
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 72 ЖК Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 більше трьох років (а. с. 9), тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317 ч. 1, 319 ч. 1, 321 ч. 1, 405 ч. 2 ЦК України, ст. 72 ЖК Української РСР, ст. ст. 11, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком № 68 по вул. Ужгородській в м. Перечин Закарпатської області, що належить ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_3