Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2166/16-ц

Номер провадження: 2-о/511/68/16

"23" листопада 2016 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді- Бобровська І. В.

при секретарі Шкарпицька В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи Виноградарська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить:

- встановити факт того, що ОСОБА_1 є рідною племінницею ОСОБА_3, який помер 13 вересня 1963 року;

- встановити факт того, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_4, який помер 26 лютого 2016 року.

В заяві зазначила, що встановлення вказаних фактів необхідно їй для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 20.09.2016р. провадження по справі відкрито, витребувано копію спадкової справи №319/2016, заведеної Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою до майна померлого 26.02.2016р. ОСОБА_4

Ухвалою суду від 08.11.2016 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено спадкоємця, який також звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2.

23.11.2016р. від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшло клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду у звязку з тим, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин вона не визнає, а тому між нею та ОСОБА_1 існує спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 Представник просив суд розглянути вказане клопотання у її відсутність.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, мотивуючи тим, що вони звернулись до суду з заявою про встановлення факту, а не визнання права власності на спадщину.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що клопотання представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а заява ОСОБА_1 - залишенню без розгляду з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2016 року в м. Одеса помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась спадщина.

З заявами по прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори звернулись заявниця ОСОБА_1, зазначивши в заяві, що померлий був її братом, та заінтересована особа ОСОБА_2, вказавши, що померлий був її племінником.

Державним нотаріусом ОСОБА_7 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2016 року у видачі ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину на усе рухоме та нерухоме майно, яке належало її двоюрідному брату ОСОБА_4, померлому 26.02.2016р., якій був зареєстрований та мешкав на момент смерті в АДРЕСА_1, відмовлено. Постанова мотивована тим, що нотаріусу не були надані документи органів реєстрації актів громадянського стану про родинні відносини між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4, таким чином, родинний зв'язок між ними не підтверджено.(а.с.10).

Інший спадкоємець ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5 не визнає наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 і просить суд на підставі ч.6 ст. 235 ЦПК України залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 п. 5 вказаної норми закону передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв'язок із певним суб'єктивним матеріальним правом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.234 та п. 1 ч. 1 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження зясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) залишає заяву без розгляду та розяснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Як убачається з письмових заперечень представника ОСОБА_2, вона не визнає права ОСОБА_1 на спадкування після смерті ОСОБА_4, а встановлення факту родинних відносин з померлим необхідно ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 наряду з ОСОБА_2

Таким чином, між спадкоємцями існує спір про право на спадщину, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

А відтак, суд приходить до висновку про залишення без розгляду вищезазначеної заяви ОСОБА_1, оскільки між заявницею та заінтересованою особою ОСОБА_2 вбачається спір про право.

Суд розяснює заявнику, що вона має право звернення до суду із заявою в порядку позовного провадження на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 256,293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи Виноградарська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду із заявою в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_8