Справа № 296/3336/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

судді Сингаївського О.П.,

при секретарі Козловець І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони здоровя Житомирської міської ради про визнання незаконними дій щодо ненадання безоплатної медичної допомоги, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: «Визнати незаконними дії працівників комунального закладу охорони здоровя центральної міської лікарні №1 м. Житомира щодо ненадання ОСОБА_1 безоплатної медичної допомоги. Стягнути з Управління охорони здоровя Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 6 392 грн. в рахунок компенсації за придбані останнім ліки, 5 000 грн. компенсації моральної шкоди, а всього 11 392 грн.».

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він є інвалідом 2-ї групи та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має пільги у вигляді безоплатного одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів. В період з 23 січня 2016 року по 5 лютого 2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії центральної міської лікарні №1 м. Житомира. Протягом перебування на лікуванні він витратив власних коштів на придбання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення згідно призначень лікарів на загальну суму 6 244 грн. 49 коп. На неодноразові звернення до відповідача з приводу повернення витрачених на лікування коштів, позивач отримав відмову. Вказаною відмовою та необхідністю витрачати власні кошти на лікування позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінив в 5 000 гривень.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд відмовляє у задоволенні позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 2-ї групи, що підтвердилось в судовому засіданні копією посвідчення Є № 075068 (а. с. 3).

Відповідно до епікризу № 1085 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, в звязку із хворобою у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії центральної міської лікарні №1 м. Житомира у період з 23 січня 2016 року по 5 лютого 2016 року.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров'я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально- економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров'я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Відповідно до ст.4 п.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993, інваліди війни та прирівняні до них особи мають право на безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 № 1303 "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань", безоплатний або пільговий відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування провадиться групам населення та за категоріями захворювань згідно з додатками 1 і 2. Безоплатно і на пільгових умовах відпускаються лікарські засоби, зазначені у переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 1996 року № 1071. Відпуск лікарських засобів безоплатно і на пільгових умовах у разі амбулаторного лікування осіб провадиться аптеками за рецептами, виписаними лікарями лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання цих осіб.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2007 № 680 "Про збільшення норм грошових витрат на харчування та медикаменти в лікувально-профілактичних закладах ветеранів війни", установлено з 1 січня 2008 року такі їх розміри у розрахунку на одного хворого на день: на харчування - 35 гривень; на придбання медикаментів і перев'язувальних засобів - 40 гривень, крім спеціалізованих відділень і палат, для яких передбачено вищі норми.

Судом встановлено, що на медикаментозне забезпечення під час лікування хворого ОСОБА_1, згідно листків призначень, витрачено: у відділенні анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії 1 353,06 грн.; в уролого-нефрологічному відділенні - 455,06 грн., всього 1 808,12 грн. Середня вартість одного ліжко/дня по медикаментам при лікуванні ОСОБА_1 склала - 129,15 грн. при нормі - 40 грн. на 1 ліжко/день, що підтвердилось листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 26.02.2016 № 25/Г-1690 (а. с. 6).

Крім цього, як зазначено в статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інваліди війни мають право на безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів.

Позивач та його представник не надали суду доказів того, що придбані позивачем ліки здійснювались за рецептами лікарів. На копіях документів, що містять перелік лікарських засобів, придбаних позивачем відсутні прізвище та печатка лікаря, що їх виписав.

Крім цього, допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що вказані призначення вони отримували у медсестри.

Також не надано позивачем та його представником доказів того, що медична допомога йому надавалась в період з 23 січня 2016 року по 5 лютого 2016 року не безкоштовно.

Як похідна не підлягає задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 № 1303 "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певними категоріями захворювань", постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2007 № 680 "Про збільшення норм грошових витрат на харчування та медикаменти в лікувально-профілактичних закладах ветеранів війни" ст.1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління охорони здоровя Житомирської міської ради про визнання незаконними дій щодо ненадання безоплатної медичної допомоги, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський