_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/890/16-ц
Провадження № 2/520/1959/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа Приватне Акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про стягнення грошових коштів, сплачених як страхове відшкодування, в порядку регресу,

Встановив:

ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду з вимогами ухвалити рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь позивача 2174,5 грн, стверджуючи, що зазначена грошова сума є страховим відшкодуванням, сплаченим застрахованій особі за договором майнового страхування, що право позивача вимагати відшкодування сплачених грошових коштів передбачено ст.993 ЦК України і ст.27 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник позивача до суду не зявився, судове засідання в режимі відео конференції не відбулось з причин відсутності на відеозвязку апеляційного суду м.Києва. За телефонним повідомленням працівника апеляційного суду м.Києва, наявна технічна несправність в відеозвязку цього суду.

Відповідач ОСОБА_1 помер 16.05.2012 року (актовий запис про смерть №4866, вчинений відділом ДРАЦС у м.Одесі Одеського міського управління юстиції). Учасником ДТП був ОСОБА_2 (постановою суду саме його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху). Копію постанови позивач додав до позову (а.с.13). Суд залучив до участі по даній справі у якості відповідача ОСОБА_2. Відповідач ОСОБА_2 до суду не з»явився після перерви, про час слухання справи сповіщений, надав письмові заперечення на позов.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився після перерви, про час і місце слухання справи сповіщений, надав письмові заперечення на позов.

Представник третьої особи - ПрАТ«Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений, до справи надав письмові заперечення і заяву про вирішення спору за його відсутності.

Суд вивчив матеріали даної справи, матеріали справ про адміністративне правопорушення №520/1505/13-п і №520/1504/13-п і вважає їх достатніми для вирішення спору. Суд встановив наступне:

26 січня 2013 року на вул. Радісна в м.Одесі сталося ДТП зіткнулись автомобілі марки марки «Ніссан» д.н.з.НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 і марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та зіткнулись автомобіль марки «Хюндай» д.н.з. Е400 КО 197 під керуванням водія ОСОБА_3 і автомобіль НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 Постановою Київського райсуду м.Одеси, ухваленою 05.03.2013 року по справі за №520/1504/13-п водій ОСОБА_3 визнаний винним в порушенні п.12.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ніссан», що стояв. Постановою Київського райсуду м.Одеси, ухваленою 05.03.2013 року по справі за №520/1505/13-п водій ОСОБА_2 визнаний винним в порушенні п.12.3 Правил дорожнього руху при появі перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Форд». Автомобілі при зіткненні отримали механічні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011 р. року. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПрАТ «УСК «Кніжа Вієнна ОСОБА_5» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/1951552 від 18.12.2012 р. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не застрахована.

Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Форд», склав 3774,5 грн. На виконання умов договору добровільного страхування транспортного засобу №28-0199-2700-AVIS, який було укладено 27.12.2011 р. року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» і - власником автомобіля «Форд», ПрАТ «СК «Українська страхова група» 04.04.2013 року виплатило власнику пошкодженого автомобіля «Форд» страхове відшкодування у розмірі 2174,5 грн.

У позові представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» посилався на положення ст.993,1190-1192 ЦК України і ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і вимагав стягнути на користь страхової компанії в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 понесені витрати у звязку з відшкодуванням страхових виплат у сумі 2174,5 грн та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1378 грн.

Позивачева сторона, обґрунтовуючи свої вимоги, посилалась на такі докази: страховий акт №ДККА-24131 від 04.04.2013 року, заяву страхувальника на виплату страхових сум, постанови Київського райсуду м.Одеси від 05.03.2013 року про притягнення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, рахунок-фактуру від 01.02.2013 року, розрахунок суми страхового відшкодування, платіжне доручення №5725 від 04.04.2013 року. Договір добровільного страхування №28-0199-32700-AVIS позивач до позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, та матеріали справ про адміністративне правопорушення Київського райсуду м.Одеси, суд вважає, що позов ПрАТ « СК «Українська страхова група» не підлягає задоволенню з таких підстав:

Страхування є окремим видом зобовязань. За договором страхування, одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Відносини які виникають на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу відрізняються від відносин, які виникають на підставі договору обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі першого договору при страховому випадку будуть мати місце відносини суброгоції, які регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а у другому регресні відносини, які регулюються ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1191 ЦК України. Дані обставини впливають на визначення початку перебігу строку позовної давності і розміру стягнення грошових сум. Дана позиція зазначена у правових висновках Верховного суду України у справі №6-112цс13 від 25.12.2013 р.

У даному випадку правовідносини виникли на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, на який позивач посилається в своїй заяві.

Регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:

- до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;

д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування);

- до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини;

- до особи, яка заподіяла шкоду навмисно;

За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187,1190 ЦКУ, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Позивач заявив вимоги до ОСОБА_1, який відповідачем по справі бути не може, у звязку зі смертю. Вимог до учасника ДТП ОСОБА_2, який визнаний в установленому законом порядку винним в порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів «Форд» і «Ніссан» і якого суд залучив у якості відповідача до участі по даній справі, позивач не заявляв.

Щодо вимог до відповідача ОСОБА_3 Як вбачається з матеріалів справ Київського райсуду м.Одеси про адміністративне правопорушення №520/1505/13-п і №520/1504/13-п у відношенні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 автомобіль марки «Хюндай» під керуванням водія ОСОБА_3 зіткнувся з автомобілем марки «Ніссан» під керуванням водія ОСОБА_2 Позивач сплатив страхове відшкодування на користь власника автомобіля марки «Форд», з яким мав зіткнення автомобіль під керування водія ОСОБА_2

Відповідно до положень ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У даному випадку суд не отримав належних доказів того, що вина водія ОСОБА_3 в порушенні Правил дорожнього руху призвела до пошкодження автомобіля «Форд», а якщо призвела, то в якій частці. До того ж, позивач вимагає на відшкодування понесених втрат, стягнути страхові виплати з водіїв ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в солідарному порядку, що не відповідає положенням закону.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа Приватне Акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про стягнення грошових коштів, сплачених як страхове відшкодування, в порядку регресу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя Калашнікова О. І.