Провадження № 2/638/3939/16
06 грудня 2016 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:
головуючого судді - Цвіри Д.М.,
секретаря судових засідань - Подпрядовій В.Г.
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування, -
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що у 1999 р. вона та два її сина ОСОБА_4, ОСОБА_3 приватизували квартиру АДРЕСА_1.
В подальшому, на підставі договору дарування від 26.01.2001 р. ОСОБА_4, ОСОБА_3 подарували позивачу 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до договору дарування від 22.12.2004 р. позивач подарувала відповідачу квартиру АДРЕСА_2. Після чого відповідач перейшов жити в квартиру АДРЕСА_2, але залишився зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1.
Позивач неодноразово просила відповідача добровільно знятись з реєстрації за її адресою, але відповідач не бажає цього робити.
Позивач є пенсіонеркою, не працює, отримує пенсію у сумі 1200 грн. і не має можливості сплачувати вартість комунальних послуг за відповідача, який не мешкає в її квартирі понад 12 років.
В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, повідомлявся вчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомив.
Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Копія свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 р., реєстраційний № 1-99-182253, Центра (відділа) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради посвідчує, що ОСОБА_2 та члени її сім*ї ОСОБА_5, ОСОБА_3 дійсно мають на праві спільної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Відповідно до копії договору дарування від 26.01.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Т.Д., зареєстрований в реєстрі за № 1-339, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 подарували, а ОСОБА_2 прийняла в дар 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Відповідно до копії договору дарування від 22.12.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєда Т.Д., зареєстрований в реєстрі за № 3766, ОСОБА_2 безоплатно передала, а ОСОБА_3 прийняв у власність в дар квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 8).
Як вбачається з копії довідки КП «Жилкомсервіс», дільниця 5, від 21.06.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 зареєсровані позивач та відповідач (а.с. 6).
У разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім*ї власника, право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами ст.ст. 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім*ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Разом з тим, слід мати на увазі, що право користування житловим приміщенням, в силу ст. 405 ЦК України, зберігається не тільки за членами сім*ї ( в тому числі колишніми) власника житлового приміщення, а й за членами його сім*ї, у разі зміни самого власника. При цьому припинення цього права можливо лише у випадках передбачених ст. 406 ЦК України. Таким чином, безумовне виселення таких осіб, тільки внаслідок того, що право власності на житлове приміщення перейшло до іншої особи є неправомірним та не відповідає природі спірних відносин.
Визнавати особу такою, що втратила право на користування жилим приміщенням можливо лише у відношенні тієї особи, яка вже набула право користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім*ї наймача, члена ЖБК або члена сім*ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на то причини в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням.
Законодавство не містить переліку підстав, які вважаються поважними причинами відсутності за місцем мешкання і за наявністю яких особа не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Поважність причин відсутності особи за місцем мешкання, визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин.
Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Стаття 214 ЦПК України містить перелік питань, які суд вирішує під час ухвалення рішення, зокрема, чи мало місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Відповідно до вимог ст.ст.58-60 ЦПК України, суду не надано належних доказів того, що відповідач не проживає у спірної квартирі більш встановленого законом строку без поважних причин.
Крім того, суд вважає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд, -
В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування- відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий -суддя: Д.М.Цвіра