УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ-П «Центр медико-екологічних досліджень», про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розголошення лікарської таємниці та порушення Закону України "Про захист персональних даних", -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2016 до Київського районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ТОВ-П «Центр медико-екологічних досліджень» в якому просить: 1) відшкодувати моральну шкоду, завдану внаслідок розголошення лікарської таємниці та порушення Закону України "Про захист персональних даних" в розмірі 15000 грн.; 2) стягнути з ТОВ-П «Центр медико-екологічних досліджень» судові витрати.

Ухвалою судді від 22.11.2016 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наступних підстав.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, було встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, відповідно до вимог якої, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, не сплачений судовий збір за розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 1378 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551 грн. 20 коп.

В позовній заяві, посилаючись на ст. 5 п. 2 Закону України «Про судовий збір», позивач вказує, що від сплати судового збору вона звільнена. Однак, вказана норма передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи. Тобто, у даному випадку позивач має сплачувати судовий збір.

Разом з тим, позивач не надав до суду квитанцію на вказану суму або відомості, що підтверджують факт звільнення особи від сплати судового збору.

Таким чином, за звернення до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди позивач повинен сплатити суму судового збору, що складає 551 грн. 20 коп., або надати відомості, що підтверджують факт звільнення особи від сплати судового збору за ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно резолютивної частини вказаної ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22.11.2016, позивачу надано 5-денний строк, з дня отримання цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме, для сплати судового збору.

Копію вказаної ухвали про залишення вказаної позовної заяви без руху позивач отримав 28.11.2016, згідно зворотного поштового повідомлення.

Враховуючі, що недоліки, вказані в ухвалі суду, позивачем у встановлений відповідно до ухвали суду строк і до теперішнього часу не виконані, суд вважає необхідним повернути позовну заяву позивачу, роз'яснивши, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ-П «Центр медико-екологічних досліджень», про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розголошення лікарської таємниці та порушення Закону України "Про захист персональних даних" - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма додатками.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Оскільки ухвалу постановлено без участі особи, яка може її оскаржити, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: