У х в а л а

іменем україни

21 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 20 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми (далі - ВВД ФССНВВ та ПЗ України у м. Суми), публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - ПАТ «СМ НВО»), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 13 січня 1970 року по 31 січня 2011 року він працював у ПАТ «СМ НВО». 31 січня 2011 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 червня 2004 року № 26 йому було встановлено наступні професійні захворювання: ХОЗЛ токсико-пилової етіології II ст. у фазі не різко вираженого загострення, емфізема легень І-II ст., легенева недостатність II ст. по змішаному типу, нейросенсорна туговухість з легким ступенем зниження слуху II ст. професійного характеру (основний діагноз), ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз НК І-ІІ ст., остеохондроз шийно-грудного відділу хребта, лівосторонній плече-лопатковий періартроз з явищем больової контрактури (супутній діагноз). Професійне захворювання виникло через недосконалість технологічних процесів, неефективність засобів індивідуального захисту органів слуху і дихання. Відповідно до акта огляду МСЕК від 26 липня 2006 року йому встановлено 60 % втрати професійної працездатності та III групу інвалідності. Посилаючись на викладене, а також на те, що він потребує постійного лікування, позивач з урахуванням уточнень просив стягнути на його корить з відповідачів моральну шкоду у розмірі по 30 000 грн з кожного.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 20 квітня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ВВД ФССНВВ та ПЗ України у м. Суми моральну шкоду у розмірі 12 000 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ВВД ФССНВВ та ПЗ України у м. Суми просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення про відмову в позові в частині вимог до ВВД ФССНВВ та ПЗ України у м. Суми, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ст. ст. 268, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, врахувавши роз'яснення п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», з урахуванням встановлених обставин, обґрунтовано виходив із того, що внаслідок професійного захворювання, що підтверджено актами МСЕК від 20 липня 2004 року № 878 та від 26 липня 2006 року № 787, позивачу завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ВВД ФССНВВ та ПЗ України у м. Суми. Визначений судом розмір шкоди відповідає принципу розумності та справедливості.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, отже колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І.Журавель

О.В.Закропивний