Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представників: ОСОБА_5 ОСОБА_6, правонаступника ОСОБА_7 ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_8, на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа Чернігівська міська рада,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 р. ОСОБА_5 предявила позов до ОСОБА_7, у якому,

після уточнення позовних вимог, просила встановити порядок користування присадибною земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Муринсона, № 39, розмір якої становить 1013 м2, відповідно до варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № С-90 від 30.04.2014 р., що складений Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 є власником 7/8 частин буд. № 39 по вул. Муринсона у м. Чернігові, а власником 1/8 його частини є ОСОБА_7 Між ними не досягнуто угоди про порядок користування цією ділянкою. Виходячи з розміру часток сторін у власності на будинок, ОСОБА_5 має право користуватися 7/8 частинами спірної присадибної земельної ділянки, тобто 886,37 м2, а ОСОБА_7 має право користуватися 126,63 м2 цієї ділянки.

У лютому 2014 р. ОСОБА_7 предявив зустрічний позов до ОСОБА_5, у якому, після уточнення позовних вимог, просив визначити порядок користування присадибною земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Муринсона, № 39, відповідно до порядку, що фактично склався між її користувачами, а саме: виділити йому у користування 0,0375 га цієї ділянки, з яких під житловою забудовою 0,0075 га, під будівлями й господарськими спорудами 0,0045 га, під самовільними спорудами 0,0015 га, під вільними від забудови землями 0,0240 га; виділити ОСОБА_5 0,0687 га цієї ділянки, з яких під житловою забудовою 0,0161 га, під будівлями й господарськими спорудами 0,0082 га і під вільними від забудови землями 0,444 га. Позовні вимоги ОСОБА_7 мотивуються тим, що з липня 1997 р. з моменту отримання ним у спадщину частини будинку й надвірних споруд за вказаною адресою, між ним та іншими власниками даних будинку й надвірних споруд фактично склався порядок користування спірною присадибною земельною ділянкою, який зображено у додатку № 1 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2010 р. № С-313. Згідно з цим порядком ОСОБА_7 користується відокремленою частиною спірної ділянки площею близько 375 м2, з яких 60 м2 під житловою забудовою, 58 м2 - під нежилими забудовами та 257 м2 під городом. Проти такого порядку жоден з попередніх співвласників будинку не заперечував і підстав для його зміни нема. Будь-який інший порядок користування спірною ділянкою порушить права ОСОБА_7, оскільки він унеможливить нормальне користування належними йому будівлями.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_5 задоволено: встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Муринсона, № 39, відповідно до варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № С-90 від 30.04.2014 р., що складений Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, а саме: у користування ОСОБА_5 виділено земельну ділянку площею 831 м2, з яких під жилими будівлями 161 м2, під нежилими будівлями 83 м2, під індивідуальним двором та городом 578 м2, сервітут 9 м2, у користування ОСОБА_7 виділено земельну ділянку площею 182 м2, з яких під жилими будівлями 75 м2, під нежилими будівлями 45 м2, під самовільними будівлями 15 м2, під індивідуальним двором та городом 47 м2; з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 стягнуто 229 грн. 40 коп. на відшкодування судового збору; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив скасувати дане рішення й ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- висновок місцевого суду про те, що між сторонами не встановлено порядок користування спірною присадибною земельною ділянкою, є помилковим. Так, факт встановлення сторонами порядку користування нею підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8 й ОСОБА_13 Показання цих свідків узгоджуються з відомостями висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2010 р. № С-313, проведеної по справі № 2-451/09, та висновком повторної судової земельно-технічної експертизи від 11.02.2015 р. № С-199,

- визначений судом І інстанції порядок користування спірною земельною ділянкою унеможливить для ОСОБА_7 нормально користуватися будинком і надвірними спорудами та доглядати за ними, та унеможливить спорудити необхідні йому будівлі, а також насадження городини й догляд за нею.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 04.07.2016 р. до участі у справі залучено правонаступника ОСОБА_7 ОСОБА_8

У судовому засіданні представник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, а представник ОСОБА_5 просила її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що власники буд. № 39 по вул. Муринсона у м. Чернігові не досягли згоди про порядок користування спірною земельною ділянкою і що такий порядок фактично між ними не склався, у звязку з чим порядок користування цією ділянкою належить встановити згідно з варіантом № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № С-90 від 30.04.2014 р., який складено Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, т. я. він найбільше відповідає розміру ідеальних часток сторін у власності на будинок з надвірними будівлями, створює для них рівні умови користування спірною земельною ділянкою та не порушує законних прав чи інтересів жодної з сторін. Ці висновки є частково невірними.

Так, по справі встановлено наступне.

Будинок № 39 по вул. Воскресенська (попередня назва цієї вулиці Муринсона) у м. Чернігові належав на праві власності ОСОБА_14 на підставі договору забудови, посвідченого державним нотаріусом Чернігівської нотаріальної контори 01.09.1948 р. за реєстровим № 15477/1, який зареєстровано у Чернігівському міському комунальному господарстві 21.02.1953 р. за № 1221. Згідно з договором купівлі-продажу від 26.02.1953 р., який посвідчено державним нотаріусом Чернігівської нотаріальної контори (реєстровий № 2-3157), ОСОБА_14 продав 1/2 ідеальну частину цього будинку ОСОБА_15

Після смерті останнього його дружині ОСОБА_16 як такій, що пережила чоловіка, державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори 01.11.1985 р. видано свідоцтво про право власності на 1/4 ідеальну частину буд. № 39 по вул. Муринсона у м. Чернігові. Крім того, після смерті ОСОБА_15 1/4 частину даного будинку успадкували у рівних частках ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_17 та ОСОБА_18, що посвідчено відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Другої чернігівської нотаріальної контори 01.11.1985 р. (реєстровий № 1-4391).

Після смерті ОСОБА_16 право власності на 5/16 частин вищевказаного будинку, що належали останній, у рівних частках перейшло до ОСОБА_5, ОСОБА_17 та ОСОБА_18, що посвідчено копією свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 02.09.1994 р. державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-2876.

Згідно з договором міни квартири на частину будинку, про який йдеться, від 13.05.1997 р., який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_19 (реєстровий № 1174), ОСОБА_20 набув право власності на 1/3 частину будинку, яка належала ОСОБА_17 та ОСОБА_18 У цьому договорі також зазначено, що будинок розташований на земельній ділянці розміром 1000 м2.

Наведені обставини підтверджено копіями вищеописаних правоустановчих документів, які маються у інвентаризаційній справі КП «Чернігівське МБТІ» № 5388 на буд. № 39 по вул. Воскресенська (Муринсона) у м. Чернігові на арк. 63, 64-65, 116, 89, 90, а також копією свідоцтва про право на спадщину від 02.09.1994 р., копія якого на а. с. 9 т. 1.

З рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.06.2013 р. по справі № 2515/5176/2012 вбачається, що ОСОБА_20 та ОСОБА_5 з 10.02.1973 р. по 08.05.2003 р. перебували у шлюбі; на підставі цього рішення в порядку поділу спільно нажитого ними майна право власності на належну ОСОБА_20 1/3 частину будинку № 39 по вул. Муринсона у м. Чернігові перейшло до ОСОБА_5 (копія даного рішення у т. 1 на а. с. 3-6).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.07.1997 р. по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_21 про визнання права власності на частину будинку та ін. і за зустрічним позовом ОСОБА_21 до ОСОБА_7 про визнання права власності на частину будинку та ін., яке набрало законної сили, право власності на 1/8 частину згаданого будинку, а саме на кімнату 2-6, площею 13,7 м2, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_14 визнано за ОСОБА_7, а право власності на 3/8 його частини - за ОСОБА_21 (копія цього рішення у т. 1 на а. с. 43-44).

23.08.2006 р. за договором купівлі-продажу, що посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_22 за реєстровим № 6254, ОСОБА_21 продала ОСОБА_5 належні їй 3/8 частини будинку № 39 по вул. Муринсона у м. Чернігові (копія цього договору у т. 1 на а. с. 14).

04.11.2015 р. помер ОСОБА_7, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (т. 2 а. с. 40). Після його смерті право власності на 1/8 частину будинку № 39 по вул. Муринсона успадкувала ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.05.2016 р., виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_23 (т. 2 а. с. 67).

Жодним з учасників судового розгляду не заперечується, що у власності й фактичному (відокремленому) користуванні правонаступника ОСОБА_7 ОСОБА_8 мається 1/8 частина будинку й надвірних будівель і споруд за адресою: м. Чернігів, вул. Воскресенська (Муринсона), № 39, що складається з частини будинку А-1, загальною площею 48,7 м2, до складу якої входить кімната 3-5 (попередня нумерація якої 2-6), площею 13,7 м2, кухня 3-4, площею 15,0 м2, коридор 3-3, площею 9,2 м2, санвузол 3-2, площею 4,1 м2 і передпокій 3-1, площею 6,7 м2, прибудови до вказаної кімнати А7-1, розмірами 6 х 5 м, а також з надвірних будівель, а саме гаража З-1, сарая Д-1 та сарая З1-1. Решта вказаних будинку й надвірних будівель і споруд (7/8) знаходиться у власності та фактичному (відокремленому) користуванні ОСОБА_5 Ці обставини, крім того, підтверджено матеріалами інвентаризаційної справи КП «Чернігівське МБТІ» № 5388 на буд. № 39 по вул. Воскресенська (Муринсона) у м. Чернігові та констатовано у висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 19.10.2015 р. № 27-15, що виготовлений судовим експертом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_24 (а. с. 5-26 т. 2).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 27.11.1995 р. № 237 у постійне користування усіх осіб, які на момент його прийняття були співвласниками буд. № 39 по вул. Муринсона у м. Чернігові, надано у постійне користування земельну ділянку площею 170 м2 з доведенням площі присадибної земельної ділянки до 1000 м2; земельну ділянку площею 13 м2 залишено в тимчасовому довгостроковому користуванні на строк 5 років під город без права забудови (копія витягу з даного рішення у т. 1 на а. с. 8).

Згідно з висновками судової земельно-технічної експертизи від 19.10.2015 р. № 27-15 і додаткової судової земельно-технічної експертизи від 24.10.2016 р. № 32-16 судового експерта фізичної особи-підприємця ОСОБА_24, на даний час площа спірної земельної ділянки становить 0,1069 га з урахуванням самозахопленої її частини (т. 2 а. с. 5-26, 144-158).

У справі відсутні документи, які відповідно до ст.ст. 22-24 ЗК України, 1991 р., і нині чинного ЗК України посвідчують право сторін використовувати земельну ділянку площею 13 м2, про яку йдеться у рішенні Чернігівського міськвиконкому 27.11.1995 р. № 237.

У жодному з наявних у матеріалах справи і у матеріалах інвентаризаційної справи КП «Чернігівське МБТІ» № 5388 плані-схемі присадибної земельної ділянки на буд. № 39 по вул. Воскресенська (Муринсона) у м. Чернігові не позначено місця розташування земельної ділянки площею 13 м2, яку рішенням виконкому Чернігівської міської ради народних депутатів від 27.11.1995 р. № 237 залишено у користуванні власників цього будинку на 5 років. Відповідно, у жодному з наявних у справі висновку судової земельно-технічної експертизи місце розташування цієї ділянки теж не позначене.

З показань допитаних судом І інстанції свідків ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_27, ОСОБА_8 (яка допитана до залучення її до участі у справі як правонаступника ОСОБА_7А.), ОСОБА_28, ОСОБА_29 й ОСОБА_30 у їх сукупності та взаємозвязку випливає, що:

1) до 23.08.2006 р. до відчуження ОСОБА_21 належної їй частини будинку № 39 по вул. Муринсона у м. Чернігові з надвірними будівлями й спорудами ОСОБА_5, між ОСОБА_5 і ОСОБА_20 та ОСОБА_21 й ОСОБА_7 фактично склався порядок користування спірною присадибною земельною ділянкою. Згідно з цим порядком ОСОБА_5 і ОСОБА_20 (разом) користувалися частиною спірної ділянки, розмір якої є дещо меншим, ніж 1/2 частина загального розміру всієї ділянки, а ОСОБА_21 спільно з ОСОБА_7 користувалися іншою її частиною, дещо більшою ніж 1/2, без визначення останніми між собою якого-небудь порядку користування цією ділянкою;

2) після відчуження ОСОБА_21 належної їй частини вказаного будинку з надвірними будівлями й спорудами ОСОБА_5 фактично склався такий порядок користування спірною земельною ділянкою, згідно з яким:

- на дату проведення вказаної нижче експертизи ОСОБА_5 користувалася частиною спірної ділянки загальною площею 719 м2, з яких під житловою забудовою 161 м2, під нежилими будівлями 92 м2 та під двором і городом 466 м2, а ОСОБА_7 користувався рештою цієї ділянки загальною площею 375 м2, з яких під житловою забудовою 60 м2, під нежилими будівлями 58 м2 та під двором і городом 257 м2. Цей порядок зображено на схемі, що є додатком № 1 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № С-313 від 31.03.2010 р., який виготовлено судовим експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати ОСОБА_31 (його копія на а. с. 111-125 т. 1),

- на даний час ОСОБА_5 користується частиною спірної ділянки загальною площею 0,0675 га, а ОСОБА_8 правонаступник ОСОБА_7 користується рештою цієї ділянки, загальна площа якої становить 0,0325 га. Тобто у користуванні їх обох мається 0,10 га виділеної у встановленому порядку присадибної земельної ділянки за адресою: м. Чернігів, вул. Воскресенська (Муринсона), № 39, у м. Чернігові, а також самозахоплена земельна ділянка, що прилягає до спірної, загальною площею 0,0069 га. Цей порядок зображено на схемі, що є додатком № 1 до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 27-15 від 19.10.2015 р., який виготовлено судовим експертом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_24 (а. с. 5-26 т. 2).

Всі входи до належних сторонам частин будинку, а також належні їм надвірні будівлі й споруди розташовані на тих частинах виділеної їм у встановленому законом порядку присадибної земельної ділянки площею 0,10 га, якими вони нині фактично користуються; у даний час жодної частини спірної земельної ділянки у їх спільному користуванні нема. Це підтверджено висновками вказаної вище експертизи № 27-15 від 19.10.2015 р. і додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 32-16 від 24.10.2016 р., які виготовлено судовим експертом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_24 (а. с. 144-159 т. 2) у їх сукупності.

Зверненнями ОСОБА_8 до органів внутрішніх справ та документами, які ними складено за результатами розгляду цих звернень і звернень ОСОБА_5, вбачається, що між сторонами принаймні з 2007 р. по цей час тривають суперечки з приводу порядку користування спірною присадибною земельною ділянкою (а. с. 169-181, 163 т. 1).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Виділена у натурі частка ОСОБА_8 у власності на буд. № 39 по вул. Воскресенська у м. Чернігові з надвірними будівлями й спорудами становить 1/8, а виділена у натурі частка ОСОБА_5 у ньому становить 7/8.

У звязку з відчуженням ОСОБА_21 належної їй частини будинку № 39 по вул. Воскресенська (Муринсона) у м. Чернігові ОСОБА_5 до останньої від ОСОБА_21 перейшло право користування частиною спірної присадибної земельної ділянки, що перебувала у спільному користуванні ОСОБА_21 й ОСОБА_7 Отже від ОСОБА_21 до ОСОБА_5 перейшло право користування цією частиною ділянки на тих же умовах, на яких користувалася нею ОСОБА_21

Оскільки порядок користування частиною ділянки, що перебувала у спільному користуванні ОСОБА_21 й ОСОБА_7, ніяк не визначався, то від ОСОБА_21 до ОСОБА_5 перейшло право користування цією частиною ділянки спільно з ОСОБА_7 без визначення певного порядку користування нею. Т. я. між ОСОБА_5 й ОСОБА_7, а отже і його правонаступником ОСОБА_8, порядок користування вказаною частиною спірної ділянки не визначено, то, відповідно, нема підстав стверджувати, що між сторонами фактично склався який-небудь порядок користування всією спірною ділянкою. Таким чином, твердження ОСОБА_7 і його правонаступника ОСОБА_8 про те, що між ними й ОСОБА_5 фактично склався який-небудь порядок користування спірною присадибною земельною ділянкою, не відповідає зібраним по справі доказам.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» орієнтує суди нижчих ланок на те, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю або спільного користування нею про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель і споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо; враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо (абз. абз. 1-3 п. 19). Виходячи з цих приписів, апеляційний суд вважає за необхідне встановити порядок користування сторонами спірною присадибною земельною ділянкою згідно з варіантом № 4, який зображено у додатку № 4 до висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 24.10.2016 р. № 32-16, який виконано судовим експертом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_24 Так, відповідно до цього варіанту:

- пропонується встановити порядок користування земельною ділянкою, про яку йдеться, виходячи з її розміру 1000 м2 з розміру, у якому рішенням виконкому Чернігівської міської ради народних депутатів від 27.11.1995 р. № 237 її виділено у постійне користування усіх осіб, які на момент його прийняття були співвласниками буд. № 39 по вул. Воскресенська (Муринсона) у м. Чернігові,

- сторони не матимуть у спільному користуванні частини спірної ділянки,

- у користування ОСОБА_5 виділяється частина ділянки загальною площею 738 м2, тобто на 138 м2 менше, ніж її частка, що відповідає частці ОСОБА_5 у будинку й надвірних спорудах (1000 м2 х 7/8 738 м2 = 138 м2); у користування ОСОБА_8 виділяється частина ділянки загальною площею 262 м2, тобто на 138 м2 більше, ніж її частка, що відповідає частці ОСОБА_8 у будинку й надвірних спорудах (1000 м2 х 1/8 + 138 м2 = 262 м2). Наведені значення розмірів часток сторін у спірній земельній ділянці як у абсолютному, так і у дробовому виразі свідчать про те, що у разі прийняття судом даного варіанту права ОСОБА_5 не буде явно утиснуто,

- розташування входів до належних сторонам частин будинку та до надвірних споруд, а також всіх інших їх елементів при такому варіанті забезпечить можливість нормального користування будинком та надвірними будівлями й спорудами, здійснення догляду за ними і можливість проходу з вулиці на подвіря для кожної сторони.

Інші запропоновані у цьому висновку варіанти апеляційний суд відкидає. Так:

- площа частини спірної земельної ділянки, яка запропонована згідно з варіантами №№ 1 і 5 для виділення у користування ОСОБА_7 та його правонаступника ОСОБА_8, значно перевищуватиме розмір частки у ділянці, що відповідає їхній частці у будинку й надвірних спорудах,

- варіант № 3 передбачає менше смуг пішохідної доріжки, ніж це необхідно, на думку суду, для забезпечення можливості нормального користування будинком та надвірними будівлями й спорудами, виходячи з місць їх розташування, відстаней між ними та цільового призначення наявних у власності ОСОБА_8 надвірних будівель і споруд,

- варіант № 2 передбачає улаштування двору спільного користування. З цієї ж причини апеляційним судом відкидається і варіант № 1, запропонований у висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 19.10.2015 р. № 27-15, який виконано судовим експертом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_24

Встановивши порядок користування спірною присадибною земельною ділянкою згідно з варіантом № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № С-90 від 30.04.2014 р., який складено Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, суд І інстанції припустився порушення норм матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Так, обидва варіанти даного висновку передбачають встановлення для ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_8, сервітуту за рахунок частини спірної ділянки, що пропонується виділити у користування ОСОБА_5 Проте жодна з сторін не заявляла вимог про встановлення сервітуту і в ухвалі про призначення вказаної експертизи ні прямо, ні побічно про встановлення сервітуту не йшлося. Тож встановлення його судом є виходом за межі позовних вимог сторін, що є порушенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України. Крім того, частина 1 ст. 401 ЦК України приписує, що сервітут може бути встановлено для задоволення потреб інших осіб лише у випадках, якщо ці потреби не може бути задоволено іншим способом. По справі ж встановлено, що визначення порядку користування спірною земельною ділянкою можливий без обтяження сервітутом виділених у користування сторін її частин. До того ж, обидва варіанти цього висновку передбачають виділ у користування сторін самозахопленої ними суміжної земельної ділянки.

У висновку експертизи № С-90 від 30.04.2014 р. вказано, що загальна площа спірної ділянки з урахуванням самозахопленої суміжної земельної ділянки становить 1063 м2, а у висновку експертизи № С-199 від 11.02.2015 р., що виготовлений експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, зазначено, що загальна її площа з урахуванням самозахопленої суміжної земельної ділянки становить 1062 м2. Апеляційний суд відкидає дані висновки в частині визначення загального розміру спірної ділянки, т. я. у них не вказано, яким способом він визначався, що є порушенням абз. 5 п. 2.3 і абз. 3 п. 4.15 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Мінюсту України від 08.10.1998 р. № 53/5 (з наступними змінами). Ця обставина унеможливлює зробити висновок про належність, обєктивність та якість дослідження експертами спірної земельної ділянки. Натомість у висновку судового експерта фізичної особи-підприємця ОСОБА_24 від 10.10.2015 р. № 27-15 зазначено, що обмір цієї ділянки проводився приладом Sokkia SET-600, який пройшов повірку, про що мається відповідне свідоцтво (а. с. 8 т. 2). На думку суду, дана обставина свідчить про обєктивність цього висновку. Тож при визначенні загального розміру спірної ділянки з урахуванням самозахопленої сторонами частини суміжної ділянки апеляційний суд виходить з даних, які зазначено у висновку від 10.10.2015 р. № 27-15.

Таким чином, висновки судової земельно-технічної експертизи № С-90 від 30.04.2014 р. і № С-199 від 11.02.2015 р., які складено Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, апеляційний суд не може використати як допустимі докази для вирішення даної справи (з описаних вище підстав).

Також апеляційний суд не може використати як допустимий доказ по справі й висновок додаткової судової земельно-технічної експертизи від 05.08.2016 р. № С-181, який виготовлено судовим експертом ОСОБА_31 Так, в обох варіантах цього висновку запропоновано встановити такий порядок користування спірною земельною ділянкою, згідно з яким у користування ОСОБА_8 має бути виділено дві не сполучені між собою її частини. Крім того, у цьому висновку не дано відповіді на запитання, поставлене в ухвалі суду про призначення даної експертизи. Ненадання відповіді на це запитання мотивоване не технічною неможливістю його вирішення, а тим, що його вирішення експертом суперечитиме нормі права, що регулює спірні правовідносини, що є прерогативою суду. Отож цей висновок експертом зроблено всупереч припису абзацу 5 пункту 2.3 розд. II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Мінюсту України № 53/5 від 08.10.1998 р. з наступними змінами.

Пленум Верховного Суду України у згаданій вище постанові від 16.04.2004 р. № 7 роз'яснює, що у разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу місцевої ради тимчасово користується ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою, може одночасно визначити за тими ж правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється до припинення права користування нею (п. 20). Оскільки відсутні докази про місце розташування суміжної з спірною земельної ділянки площею 13 м2, яку рішенням виконкому Чернігівської міської ради народних депутатів від 27.11.1995 р. № 237 залишено на строк 5 років в тимчасовому довгостроковому користуванні власників будинку, що розташований на спірній ділянці, то визначити порядок користування нею неможливо. Тому позовні вимоги про встановлення порядку користування цією ділянкою на даний час задоволенню не підлягають (вони є передчасними). Ці вимоги може бути задоволено у разі отримання сторонами у компетентних органах документів про місце її розташування.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, представник ОСОБА_5 апеляційному суду пояснила, що ОСОБА_5 має намір продати куплену в ОСОБА_21 частину будинку № 39 по вул. Воскресенська у м. Чернігові. У зв'язку з цим вона має потребу в тому, щоб після відчуження даної частини будинку її покупці ходили не через її двір, а через двір ОСОБА_8 Це посилання не є підставою для задоволення вимог ОСОБА_5 в силу приписів ст. 13 ч. ч. 2, 4 ЦК України.

Узагальнюючи все викладене вище, апеляційний суд доходить висновку про те, що суд І інстанції в цілому правильно визначив природу спірних правовідносин і необхідність визначення порядку користування сторонами спірною земельною ділянкою. Проте він невірно обрав спосіб встановлення порядку користування сторонами цією ділянкою. Крім того, у рішенні місцевого суду зазначено, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено, у той час як фактично суд його частково задовольнив.

З викладеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом приведення його у відповідність до вищевикладеного.

У порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України, у звязку з частковим задоволенням позовних вимог і апеляційної скарги ОСОБА_7:

- з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 належить стягти 229 грн. 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за звернення до суду з позовом (квитанція на а. с. 1 т. 1);

- з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню 380 грн. 40 коп. на відшкодування витрат ОСОБА_7 по сплаті судового збору за звернення до суду з позовом, отримання технічного запису судового засідання і за подання апеляційної скарги (квитанції на а. с. 51, 261, 263 т.1),

- остаточно шляхом взаємозаліку з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі: 380 грн. 40 коп. 229 грн. 40 коп. = 151 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, ст. 103 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_8, задовольнити частково, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2015 року змінити.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Встановити такий порядок користування присадибною земельною ділянкою № 39 по вул. Воскресенська (Муринсона) у м. Чернігові:

- виділити у користування ОСОБА_5 частину цієї ділянки площею 738 м2, що розташована у межах: від точки А до точки Б 17,25 м, 12,98 м, 0,56 м, 6 м, від точки Б до точки В 4,75 м, 6,48 м, від точки В до точки Г стіна господарської будівлі, від точки Г до точки Д 1,56 м, від точки Д до точки Е 5,12 м, від точки Е до точки Ж 5,24 м, від точки Ж до точки З 4,34 м, від точки З до точки К 11,54 м, від точки К до точки Л 7,0 м, від точки Л до точки М 6,36 м, від точки М до точки Н 2,1 м, від точки Н до точки О 4,42 м, від точки О до точки П лінія розподілу будинку, від точки П до точки Р 1,41 м, від точки Р до точки С 7,29 м, від точки С до точки Х 9,06 м, від точки Х до точки А 22,96 м, 4,15 м, 1,96 м, під житловим будинком 162 м2, під господарськими будівлями 91 м2, під прибудинковою територією 485 м2;

- виділити у користування ОСОБА_8 - правонаступника ОСОБА_7 частину даної ділянки площею 262 м2, що розташована у межах: від точки В до точки Г стіна господарської будівлі, від точки Г до точки Д 1,56 м, від точки Д до точки Е 5,12 м, від точки Е до точки Ж 5,24 м, від точки Ж до точки З 4,34 м, від точки З до точки К 11,54 м, від точки К до точки Л 7,0 м, від точки Л до точки М 6,36 м, від точки М до точки Н 2,1 м, від точки Н до точки О 4,42 м, від точки О до точки П лінія розподілу будинку, від точки П до точки Р 1,41 м, від точки Р до точки С 7,29 м, від точки С до точки Т 20,18 м, від точки Т до точки У 10,37 м, від точки У до точки Ф - 4,71 м, від точки Ф до точки В - 6,55 м, 2,68 м, під житловим будинком 64 м2, під господарськими будівлями 59 м2, під прибудинковою територією 139 м2.

Лінії розподілу вказаної ділянки прокласти у спосіб, зображений у варіанті № 4, що є додатком № 4 до висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 24 жовтня 2016 року № 32-16 судового експерта фізичної особи-підприємця ОСОБА_24

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягти з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 151 (сто пятдесят одну) грн. 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: