Справа № 369/5099/16-ц
Провадження № 2/369/2548/16
РІШЕННЯ

Іменем України

18.11.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі: Прикмета І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 02 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Кредит-Дніпро», правонаступником якого з усіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Дніпро» та гр. ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №020608-К/1 від 02.06.2008 року.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, ОСОБА_1 надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 45 000,00 доларів США, а Позичальник зобовязався повертати одержаний кредит відповідно до умов Кредитного договору.

В забезпечення належного виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, між Банком та гр. ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 1436.

Предметом Іпотеки, згідно п. 1.3. Іпотечного договору є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0704 га (кадастровий номер: :05:001:0058), яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Петропавлівсько- Борщагівська сільська рада, с/г «Чайка-2».

Станом на 27 травня 2016 року, у звязку з неналежною оплатою за Кредитним договором у Позичальника виникла заборгованість перед Позивачем за кредитним договором у розмірі 2 456 865,81 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 43 500,00 доларів США, що станом на 27 травня 2016 року, згідно офіційного курсу гривні НБУ до іноземних валют, становить 1 091 849,79 гривень (при розрахунку 25,099995 гривень за 1 долар США), Заборгованості за відсотками: 42 777,79 доларів США,що станом на 16 березня 2016 року, згідно офіційного курсу гривні НБУ до іноземних валют, становить 841 763,11 гривень (при розрахунку 25,099995 гривень за 1 долар США), Пені за несплаченим кредитом: 159 846.81 гривень. Пені за несплаченими відсотками: 131 446.88 гривень.

Відповідно до умов Договору іпотеки (п. З.1.), Іпотекодержатель має право в разі невиконання/порушення виконання Іпотекодавцем строку виконання основного зобовязання та/або іншого зобовязання, встановленого в Кредитному договорі і виконання якого забезпечене даною іпотекою одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Так, згідно звіту від 08.02.2016 року складеного ТОВ «АКО-ЕКСПЕРТ», ринкова вартість обєкта оцінки (земельної ділянки) становить: 647 745,82 (шістсот сорок сім тисяч сімсот сорок пять) гривень 82 копійки.

Тому позивач просив в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №020608-К/1, яка становить 2 456 865,81 гривень (два мільйони чотириста пятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят пять) гривень 81 копійка, перед Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Дніпро» (код юридичної особи: 14352406) звернути стягнення на земельну ділянку, що належать ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1), яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада, с/т «Чайка-2», кадастровий номер: :05:001:0058, площею 0,0704 га, по вартості в 647 745,82 (шістсот сорок сім тисяч сімсот сорок пять) гривень 82, шляхом визнання права власності на неї за Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Дніпро» (код юридичної особи: 14352406). Стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Представник відповідача проти вимог позову заперечував та просив у вимогах позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановленому в судовому засіданні, 2 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Кредит-Дніпро», правонаступником якого з усіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Дніпро» та гр. ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №020608-К/1 від 02.06.2008 року.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, ОСОБА_1 надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 45 000,00 доларів США, а Позичальник зобовязався повертати одержаний кредит відповідно до умов Кредитного договору.

В забезпечення належного виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, між Банком та гр. ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 1436.

Предметом Іпотеки, згідно п. 1.3. Іпотечного договору є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0704 га (кадастровий номер: :05:001:0058), яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Петропавлівсько- Борщагівська сільська рада, с/г «Чайка-2».

Станом на 27 травня 2016 року, у звязку з неналежною оплатою за Кредитним договором у Позичальника виникла заборгованість перед Позивачем за кредитним договором у розмірі 2 456 865,81 гривень яка складається з заборгованості за кредитом: 43 500,00 доларів США, що станом на 27 травня 2016 року, згідно офіційного курсу гривні НБУ до іноземних валют, становить 1 091 849,79 гривень. Заборгованості за відсотками: 42 777,79 доларів США,що станом на 16 березня 2016 року, згідно офіційного курсу гривні НБУ до іноземних валют, становить 841 763,11 гривень. Пеня за несплаченим кредитом: 159 846.81 гривень. Пеня за несплаченими відсотками: 131 446.88 гривень.

Відповідно до умов Договору іпотеки (п. З.1.), Іпотекодержатель має право в разі невиконання/порушення виконання Іпотекодавцем строку виконання основного зобовязання та/або іншого зобовязання, встановленого в Кредитному договорі і виконання якого забезпечене даною іпотекою одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до п. 4.1 Договору Іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором Іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або в порядку позасудового врегулювання спору.

При зверненні стягнення на предмет іпотеки, Заставодержатель має право на свій розсуд обрати один із способів звернення стягнення, в тому числі: вступити у право власності на Предмет іпотеки (п. 4.2 Договору Іпотеки).

Згідно п. 4.3. Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може бути вирішене позасудовим врегулюванням на підставі цього Договору наступним чином:

-передачею Іпотекодержателю права власності на предмет даної іпотеки в рахунок виконання Основного зобов'язання, тобто набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за вартістю визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності визначеним Іпотекодержателем, при цьому цей Договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом даної іпотеки а права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність Іпотекодержателем, мають нижчий пріоритет, ніж вимога Іпотекодержателя, втрачають чинність.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку», визначено що іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч.4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України Про іпотеку договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Верховний Суд України розглядаючи 30 березня 2016 р. справу № 6-1851цс15 про звернення стягнення на предмет іпотеки висловив свою правову позицію, згідно якої зазначив що при вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме п. 4.3. Іпотечного договору, позивач може набути право власності на предмет іпотеки, в позасудовомупорядку шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет даної іпотеки в рахунок виконання Основного зобов'язання, тобто набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за вартістю визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності визначеним Іпотекодержателем.

Беручи до уваги положення іпотечного договору, та відповідну правову позицію Верховного суду України у справі № 6-1851цс15, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів які б підтверджували прийняття ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» заходів щодо позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього, та не надано відповідних доказів щодо ухилення відповідачем від позасудового врегулювання даного питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у вимогах позову.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 572, 575, 1054 ЦК України, Закону України «Про Іпотеку», та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ПАТ «ОСОБА_1 Дніпро» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.