Номер провадження: 22-ц/785/5990/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 12 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шоста одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом та заповітом, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 12 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шоста одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом та заповітом, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2012 року Малиновським районним судом міста ОСОБА_1 ухвалено рішення яким встановлено факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідним сином ОСОБА_6, який помер 27 вересня 1997 року в селі Чаусове, Первомайського району, Миколаївської області, Україна та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 серпня 2011 року, видане на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/2 частину житлового будинку та надвірних споруд № 124 по вулиці Житомирській (колишня 1 Застава, 30 Лінія, ділянка № 632) в місті ОСОБА_1.

Рішення суду набрало законної сили 15.05.2014 року.

Підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_7, щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2011 року на імя ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_8, 05.01.2011 року районний суд зазначав, що ОСОБА_9 на день смерті батька та протягом шести місяців після його смерті, в спірному будинку не проживав, а проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався та ніяких дій, які б свідчили про прийняття спадщини не здійснював. При цьому в рішенні суду зазначається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1941 році, спірний будинок належав їм на праві спільної власності та спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, померлого в 1997 році була дружина- Чепелюк Н.Д. та син ОСОБА_3 в силу їх проживання в спірному будинку на час відкриття спадщини у відповідності до вимог ст.549 ЦК України 1963 року.

ОСОБА_2 подала заяву про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2012 року в частині визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 29 серпня 2011 року ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_8 на 1/2 частину житлового будинку по вул. Академіка Гаркавого, 124 (вул. Житомирська, 124) в м. Одесі, посилаючись на те, що під час розгляду справи суди виходили з того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 знаходились в шлюбі їм належав спірний будинок на праві спільної сумісної власності. Проте, актовим записом № 87 від 29 січня 1975 року шлюб між ними був розірваний, сторони розділили будинок та проживали окремо.

При цьому, посилалася на те, що з 29.01.1975 року припинені подружні стосунки між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , що є юридичним фактом, та про який вона довідалась лише в грудня 2014 році, та який має істотне значення для розгляду справи, з врахуванням встановлення кола спадкоємців та обєкту спадщини, а про його існування на час розгляду справи не було і не могло бути відомо заявнику, просила суд з підстав ст.361 ЦПК України скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2012 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_7, щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2011 року на імя ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_8, 05.01.2011 року та призначити справу до розгляду.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції зробив висновок про те, що наявність актового запису № 87, зареєстрованого в реєстрі 04 серпня 2012 року за № 7, щодо внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, реєстраційного актового запису про розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не є істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляд справи, оскільки не надає підстав ОСОБА_2 набути права на спірне спадкове майно.

При цьому, судом першої інстанції не наведено жодних мотивів, з яких суд дійшов такого висновку.

Суд не надав оцінку витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №5, з якого вбачається, що 04.08.2012 року за №7 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції зареєстровано в реєстрі складений 29.01.1975 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції актовий запис №87 про розірванню шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_10.

Отже, суд не дав оцінки доводам заявника щодо припинення подружніх стосунків з врахуванням поділу спірного будинку на дві окремі його частин, що засвідчує припинення права спільної власності між ними з врахуванням ст.115 ЦК України, котра діяла на момент спірних правовідносин та з виділенням учасникам спільної власності на будинок їх часток у натурі спільна власність на неї припинилась.

Судом не досліджено чи вплинула ця обставина на коло спадкоємців та на обєкт спадкування з врахуванням окремого їх проживання та припиненням спільної власності на будинок, не врахував місце проживання самого ОСОБА_3 та порядок прийняття ним спадщини після смерті батька з врахуванням того, що він також після смерті батька до нотаріальної контори не звертався.

На перевірці саме цих обставин наголошено в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 09.11.2015 року .

Відповідно розяснень пункту 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами»: «Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим».

В пункті 20 цієї постанови розяснено, що за змістом частини другої статті 307 ЦПК апеляційний суд відповідно до наданих йому повноважень має право постановити ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами без задоволення, постановленої з порушенням норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання. Нормами ЦПК не передбачено права апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення такої заяви і скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Судова колегія вважає, що районний суд передчасно прийшов до висновку, що Запис про розірвання шлюбу, не міг вплинути на висновок суду щодо прав та обовязків осіб, які беруть участь у справі, без зясування обставин передбачених ст.3 п.1 ЦПК України, яка передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та не зясував чи порушено було право ОСОБА_7 з врахуванням припинення подружніх стосунків його батьків, поділу будинку , місця його проживання та порядку прийняття спадщини.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_2.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 311, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 12 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шоста одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом та заповітом, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_12