АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7392/16 Справа № 205/3697/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Басова Н. В. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК»

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» про стягнення безпідставно перерахованих коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.10.2012 року між ним та акціонерним товариством «БМ БАНК» було укладено кредитний договір № 316311-IS. У зв'язку з тим, що у нього виникла заборгованість за кредитним договором, відповідач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. На вимогу директора відділення № 16 ПАТ «БМ БАНК» ОСОБА_3 ним було сплачено нібито судові витрати за проведення відповідачем претензійно-позовної роботи у розмірі 649,16 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2014 року позовну заяву банку у справі про стягнення заборгованості залишено без розгляду, ухвала набрала законної сили. Таким чином, ні на момент відкриття провадження у справі, ні до теперішнього часу у нього не виникло жодних обов'язків відшкодовувати відповідачу судові витрати. Відповідач жодних дій із повернення зайво перерахованих коштів до цього часу не вчинив. Крім того, дійсний розмір судового збору за подання відповідної позовної заяви становив 299,16 грн.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача безпідставно перераховані кошти у розмірі 649,16 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» на користь ОСОБА_2 безпідставно перераховані кошти в розмірі 649,16 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна грошова сума була перерахована позивачу безпідставно, оскільки жодної правової підстави стягувати вказані кошти у банку не було.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2012 року між акціонерним товариством «БМ БАНК», правонаступник ПАТ «БМ БАНК», та ОСОБА_2 було укладено договір № 316311-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту (а.с.16-19).

Однак, взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів відповідно до кредитного договору позивач виконував неналежним чином у зв`язку з чим станом на 12 червня 2014 року виникла заборгованість перед відповідачем.

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2014 року вказана позовна заява залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а.с.24).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було сплачено судові витрати за проведення ПАТ «БМ БАНК» претензійно-позовної роботи на загальну суму у розмірі 649,16 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями від 18 серпня 2014 року (а.с.22-23).

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що 28.08.2014 року ПАТ «БМ БАНК» звернувся до суду з заявою про залишення вищезазначеного позову без розгляду, оскільки сторонами добровільно було врегульовано спір щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором та за умови відшкодування ОСОБА_2 витрат, пов'язаних з подачею позовної заяви до суду та витрат на супроводження юристом відповідної судової справи, що в сумі склало 649, 16 грн.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що позивач погодився на умови банку та за своїм волевиявленням погасив суму заборгованості за кредитним договором і 18.08.2014 року сплатив судові витрати банку. Крім того, за положеннями ч.1 ст.89 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачу до стягнення з відповідача і у тому разі, коли позивач не підтримує своїх позовних вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову.

Таким чином, доводи позивача шодо стягнення з банку сплаченої грошової суми та застосування ст.1212 ЦК України, якою передбачено виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям майна без достатньої правової підстави, є безпідставними. Не можуть бути прийняті до уваги і посилання на ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки сплачена 18.08.2014 року ОСОБА_2 сума у якості судових витрат банку не є по суті вартісними елементами кредиту, що не були зазначені в договорі.

Однак судом першої інстанції вищенаведені обставин не враховано та ухвалено помилкове рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2016 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» про стягнення безпідставно перерахованих грошових коштів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С. Городнича

О.В.Лаченкова