ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3539/16-ц
Провадження № 2/210/1528/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" грудня 2016 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Чайкіна О.В., за участі секретаря Куксенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 26 липня 2016 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона з березня 2015 року перебувала у шлюбних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу , проживали однією сім»єю та піклувалися один про одного як подружжя .

Від спільного життя з відповідачем вона має неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком.

Відповідач фізично здоровий, працездатний чоловік, може надавати допомогу на утримання дитини. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає , позивачка вимушена звернутися до суду.

На підставі викладеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше , ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття, та допустити рішення до негайного виконання в межах сум платежів за один місяць.

Позивачка у судовому засіданні просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини , задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач не погодившись з заявленими позовними вимогами подав через канцелярію суду зустрічний позов відповідача до ОСОБА_5, третя особа Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому він просить виключити відомості про його батьківство з актового запису №134 від 05 травня 2016 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Крім того, первісним відповідачем, зустрічним позивачем подано клопотання про призначення судової-генетичної експертизи в експертні установі - Відділення судово-медичної імунології Дніпропетровського ОКЗ "Бюро судово-медичної експертизи", на вирішення якої поставити питання: чи являється ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4, 30.04.2016р.н.; чи походить дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 від ОСОБА_6. .

Ухвалою суду від 06 вересня 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини прийняти до розгляду та об'єднати в одне провадження з первісною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 судом було задоволено та призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що від спільного життя з відповідачем, позивачка має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що у Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , 05 травня 2016 року в книзі актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 134 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 579861 від 05.05.2016 року .Відповідач у свідоцтві про народження , записаний батьком .

На адресу суду на виконання ухали від 06 вересня 2016 року з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» надійшов висновок мелекулярно-генетичної експертизи складений експертом ОСОБА_7 № 390 з якого вбачається , що вірогідність того , що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб , що не мають родинних звязків ,за результатами дослідження 21 локусу складає не менше 99, 99999999% , з урахуванням мутації в одному локусі не менше 99,99999 % .

Після ознайомлення з результатами вказаної експертизи через канцелярію суду від позивача надійшли заяви про розгляд справи за її відсутності та задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання призначене на 01 грудня 2016 року не зявився , однак через канцелярію суду подав заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив , що не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог , а зустрічний позов ОСОБА_5, третя особа Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини просив залишити без розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини залишено без розгляду.

Оскільки зважаючи на той факт , що відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог то відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України).

Днем звернення позивача до суду є 26 липня 2016 р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду .

Під час розгляду справи, Відповідачем не було надано суду документів, які б підтверджували його офіційне працевлаштування, розміру доходу, які могли б мати значення для вирішення справи.

Разом з тим, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дитини .

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення повноліття дитини , починаючи з 26 липня 2016 року.

Керуючись п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 214-215, 367 ч.1 п.1 Цивільно-процесуального України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір в сумі 551,20 (п"ятсот п"ятдесят одна грн. двадцять коп.).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Чайкіна