Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3404/16-ц
Провадження №: 2/332/1519/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Євдокимовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу №332/3404/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19558,80 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Заводського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором б/н від 30.12.2015 року у розмірі 19558,80 гривень. Також просить стягнути з відповідача витрати на судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 договору б/н від 31.12.2015 року (далі Договір) остання отримала кредит у розмірі 15876,95 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак ОСОБА_1 порушила вимоги кредитного договору, а саме не виконала в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та інших витрат по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку.

У судове засідання відповідач не з'явилась, про день і час слухання справи повідомлялась завчасно, у встановленому законом порядку, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, окрім стягнення одночасно пені та штрафу, просила розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Установивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, у звязку з наступним.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір б/н від 30.12.2015 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 15876,95 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та ОСОБА_2 має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невконані зобовязання перед Банком.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним догором не виконав.

Згідно із п.2.2 Генеральної угоди, укладеної 30.12.2015 року між сторонами по справі, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Боржник сплачує Банку штрафу в розмірі 1402,74 гривень.

Станом на 27.09.2016 року відповідач свої зобовязання за Договором не виконав, та має заборгованість - 19558,80 гривень, яка складається з наступного:

14967,84 гривень заборгованість за кредитом;

1744,66 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

1443,55 гривень заборгованість за пенею та комісією;

1402,75 гривень штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Статтями 14 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, суд приходить до висновку, що у звязку з невиконанням позичальником вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від відповідача виконання зобовязань по кредитному договору, який останній ігнорує. У звязку з викладеним, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу, процентів по кредиту, пені за несвоєчасність виконання зобовязань.

Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу на суму 1402,75 грн., не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Обовязок відповідача щодо сплати пені на користь позивача за прострочення оплати банківських послуг передбачена п.1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.17).

Із зазначених підстав та виходячи із передбаченого статтею 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, із положень ч. 1 ст.546 та ст. ст. 548, 549 ЦК України вимоги банку про стягнення штрафів є необґрунтованими.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору на суму 1279 грн. 20 коп. пропорційно задоволеним вимогам (заявлено 19558 грн. 80 коп., задоволено - 18156 грн. 05 коп.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11,59, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, рах.№ 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299, адреса: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд. 50), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.12.2015 року, наступні грошові кошти: 14967 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 1744 грн. 66 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1443 грн. 55 коп. заборгованість за пенею та комісією, а всього - 18156 (вісімнадцять тисяч сто пятдесят шість) гривень 05 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (, рах.№ 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299, адреса: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд. 50), 1279 (одна тисяча двісті сімдесят девять) гривень 20 копійок витрат по сплаті позивачем судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Безлер