Справа № 460/3641/16 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/783/6365/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 29 липня 2016 року у справі за поданням державного виконавця Яворівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою подання державного виконавця Яворівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області Кураш Т. Р. задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, до повного погашення заборгованості.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає її незаконною, необгрунтованною, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема, зазначає, що до відповідальності за невиконання законних вимог державного виконавця він не притягувався, постанови про його привід через органи Національної поліції у зв»язку з його неявкою на виклики державного виконавця без поважних причин державний виконавець Яворівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області Кураш Т. Р. не виносила. Вказує на позицію Верховного Суду України, згідно якої саме невиконання боржником самостійно зобов»язань протягом строку, який зазначає державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов»язків. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначено доказів його ухилення, як боржника, від виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов»язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що на виконанні у Яворівському РВДВС ГТУЮ у Львівській області знаходиться постанова Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року у справі № 461/11660/15-п про стягнення з ОСОБА_2 в користь Львівської митниці витрат на зберігання товару в розмірі 38947,35 гривень.

Задовольняючи подання державного виконавця Яворівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області Кураш Т. Р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2 Ж, суд виходив лише з того, що на виконанні у Яворівському РВДВС ГТУЮ у Львівській області знаходиться постанова Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2015 року у справі № 461/11660/15-п про стягнення з ОСОБА_2 в користь Львівської митниці витрат на зберігання товару в розмірі 38947,35 гривень, а також, що існує ймовірність того, що боржник може виїхати за кордон, не виконавши зобов»язання перед державою.

З таким висновком суду не можна погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржнику.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення державним виконавцем боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 50204560) від 16.02.2016 року та докази отримання такої.

В матеріалах справи наявне лише рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 5003100) від 02.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 2274,50 грн., яку боржник отримав 11.02.2016 року (а.с. 8).

Також державним виконавцем не подано доказів про ухилення боржника від виконання зобов»язань за виконавчими провадженнями. У поданні про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець покликався лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов»язання, покладеного на нього судовими рішеннями, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на неї зобов»язань.

Справу розглянуто судом без участі державного виконавця, який належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи, що є порушенням положень ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згідно якої суд розглядає питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Крім того, судом не оглянуто матеріали виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 29 липня 2016 року скасувати з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_3