АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/2208/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/363/16 Доповідач - Кузьма Р.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

та представника ТзОВ "Порше Мобіліті"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" на рішення Гусятинського районного суду від 15 січня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ТзОВ "Порше Мобіліті" звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25 лютого 2013 року між ТзОВ "Порше Мобіліті" та фермерським господарством "Брати-2" було укладено кредитний договір №50007770, відповідно до якого позивач зобовязався надати фермерському господарству "Брати-2" кредит у сумі 381232,80 грн., що еквівалентно 46800 доларів США, строком на 60 місяців, для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 2 967 куб. см., рік випуску 2013, а боржник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитору кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту і інші платежі відповідно до умов кредитного договору.

Також, відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався надати фермерському господарству додатковий кредит у сумі 140 103,05 грн., що є еквівалентом 17199,00 доларів США на дату укладання договору, строком на 60 місяців, з цільовим призначенням - оплата страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору.

Сторони також домовились про надання ФГ «Брати-2» додаткових способів забезпечення виконання зобов'язань за договором у вигляді поруки третіх осіб. Поручителем ФГ «Брати-2» за договором виступив ОСОБА_1, який підтвердив ознайомлення з умовами договору шляхом його підписання.

Тому, позивач просив суд стягнути солідарно з фермерського господарства «Брати-2» та ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Порше Мобіліті" заборгованість зі сплати Кредиту за Кредитним договором № 50007770 від 15.02.2013 p. у розмірі 424 160,53 грн., збитки у розмірі 12 000,00 грн., 3% річних у розмірі 6 890,25 грн., інфляційні втрати у розмірі 70 274,12 грн. а загалом - 513 324,90 грн, а також судові витрати.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 26 листопада 2015 року відмовлено у відкритті провадження в частині позову ТзОВ "Порше Мобіліті" до фермерського господарства «Брати-2» про стягнення заборгованості зі сплати кредиту за кредитним договором.

Рішенням Гусятинського районного суду від 15 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ТзОВ "Порше Мобіліті" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності надання детального розрахунку за кожний місяць є хибним, оскільки апелянт скористався правом передбаченим п. 3.3 договору, щодо дострокового повернення всієї суми наданого кредиту.

У судовому засіданні представник ТзОВ "Порше Мобіліті" підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день слухання справи, що підтверджується повідомленням про врученням повістки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ТзОВ "Порше Мобіліті", ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, а сам позивач ухилявся від доказування тих обставин на які він посилається як на підставу своїх вимог у позові.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону, що є підставою для скасування рішення в порядку ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, що 25.02.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та фермерським господарством «Брати-2» було укладено кредитний договір № 50007770, відповідно до якого позивач зобовязався надати фермерському господарству «Брати-2» кредит у сумі 381232,80 грн., що є еквівалентом 46 800,00 доларів США на дату укладання договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 2 967 куб. см., рік випуску 2013, а ТзОВ "Порше Мобіліті" зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору ТзОВ "Порше Мобіліті" зобов'язався надати фермерському господарству «Брати-2» додатковий кредит у сумі 140 103,05 грн., що є еквівалентом 17 199,00 доларів США на дату укладання договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною з цільовим призначенням - оплата страхових платежів згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору.

Сторони домовились про надання ТзОВ "Порше Мобіліті" додаткових способів забезпечення виконання зобов'язань за договором у вигляді поруки третіх осіб. Поручителем фермерського господарства «Брати-2», за договором виступив відповідач ОСОБА_1, який підтвердив ознайомлення з умовами договору шляхом його підписання.

Згідно п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобов'язання перед ТзОВ "Порше Мобіліті" за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу № 50007770 від 27.02.2013 р., за яким фермерське господарство «Брати-2» було передано у заставу транспортний засіб марки VW, модель Touareg, кузов №WVGZZZ7PZDD024821, об'єм двигуна 2 967 куб. см., рік випуску 2013, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 476541,00 грн.

У зв'язку із невиконанням умов договору, позивачем було направлено фермерському господарству «Брати-2» та ОСОБА_1 вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором № 50007770 від 17.09.2014 р. з вимогою повернути суму кредиту.

Боржником та поручителем вимога була отримана 10 листопада 2014 р., останнім днем повернення кредиту та заборгованості, відповідно, було 15 листопада 2014 року.

20 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис № 1855 про звернення стягнення на предмет застави.

24 листопада 2014 року державним виконавцем ВДВС Деснянського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

05 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Деснянського районного управління юстиції було винесено постанову про розшук майна боржника. 17 березня 2015 року було складено акт опису й арешту майна.

17 березня 2015 року фермерським господарством «Брати-2» було здійснено платіж у розмірі 649 656,42 грн. з метою покриття заборгованості, яка виникла відповідно до умов договору.

Як слідує із змісту позову, станом на 26 жовтня 2015 року, сума заборгованості за кредитом становить еквівалент в гривні 17 755,95 доларів США, що становить 401 106.91 грн. Кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить 209 день (з 01.04.2015 р. По 26.10.2015 р.), розмір процентів становить: 401 106,91 *9,9% * 209/360=23 053,62 грн. Станом на момент подання позовної заяви плата за користування кредиту становить 23 053,62 грн. Сума невиконаних грошових зобов'язань фермерському господарству «Брати-2» щодо повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом за договором становить 424 160,53 грн., сума основного боргу становить 424 160,53 грн., сума втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання грошових зобов'язань складає 70 274,12грн.

Загальна сума заборгованості ТзОВ "Порше Мобіліті"перед позивачем, що складається із основної суми заборгованості, збитків, 3% річних та інфляційних втрат, становить 513 324,90 грн.

Після 18 березня 2015 року сторони продовжили виконувати свої права та обов'язки відповідно до умов кредитного договору згідно з графіком щомісячного погашення кредиту й сплати процентів.

Таким чином, заборгованість з приводу якої заявлено позов у справі виникла в боржника в період з 01.04.2015 року по 26.10.2015 року у зв'язку з несплатою боржником поточних щомісячних платежів із погашенням кредиту та процентів за користування ним.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, а згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України), а відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Поряд з тим, у п.п. 3.2, 3.2.1 загальних умов кредитування сторони погодили, що компанія має право визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав, зокрема, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не доведено протилежного, неналежне виконання останнім своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за кредитним договором №50007770 від 25 лютого 2013 року, з огляду на те що, позивач скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, попередивши про це позичальника листом за вих. №50007770 від 17 вересня 2014 року з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором в розмірі 649656,62 грн.

У п. 3.3 загальних умов кредитування сторонами погоджено, що позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується компанією і вказується у повідомленні компанії) протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав вказану вимогу 10.11.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відтак, враховуючи положення п.3.3 загальних умов кредитування, останнім днем сплати заборгованості позичальника було 15 листопада 2014 року.

Зазначена вище вимога позивача про сплату заборгованості за кредитним договором в розмірі 649656,62 грн. виконана позичальником лише 17 березня 2015 року, що підтверджується матеріалами справи.

Не виконавши в строк своє зобовязання, позичальник порушив умови кредитного договору, а кредит та відсотки за користування кредитом так і залишались не повернутими позивачу, внаслідок чого, заборгованість відповідача зростала з урахуванням відсотків за користування кредиту до моменту його повернення, а також курсової різниці, яка виникла станом на момент складання листа-вимоги за вих.№50007770 від 17 вересня 2014 року та станом на момент фактичної сплати відповідачем заборгованості, вказаної у вимозі (17 березня 2015 року).

Пунктом 1.7 загальних умов кредитування сторони погодили черговість зарахування коштів, отриманих компанією від позичальника, а саме: у наступному порядку (незалежно від призначення платежу, визначеного позичальником): у першу чергу пеня та штрафні санкції відповідно до ст.8 загальних умов; у другу чергу прострочені проценти за користування сумою додаткового кредиту; у третю чергу прострочена сума додаткового кредиту; у четверту чергу строкові комісії, нараховані у зв'язку з видачею додаткового кредиту; у п'яту чергу чергові проценти за користування сумою додаткового кредиту; у шосту чергу строкова сума додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту; у сьому чергу пеня та штрафні санкції відповідно до ст. 8 загальних умов за порушення умов повернення кредиту; у восьму чергу прострочені комісії по кредиту; у дев'яту чергу сплачені компанією страхові платежі в порядку, передбаченому пунктом 5.6 кредитного договору (у випадку неотримання позичальником додаткового кредиту від компанії); у десяту чергу прострочені проценти по кредиту; у одинадцяту чергу строкові комісії по кредиту; у дванадцяту чергу строкові проценти за користування кредитом; у тринадцяту чергу прострочена сума основного боргу по кредиту; у чотирнадцяту чергу строкова сума основного боргу по кредиту; у п'ятнадцяту чергу інші вимоги та витрати компанії.

З урахуванням наведеного, залишок кредиту, що не повернутий позичальником станом на момент складання позовної заяви 26 жовтня 2015 року, становив 424 160,53 грн. При цьому, з урахуванням умов кредитного договору щодо відсоткової ставки, розмір процентів за користування кредитом за період з 01 квітня 2015 року по 26 жовтня 2015 року становить 23053,62 грн.

Крім того, в силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст.612 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши відповідний розрахунок позивача, колегія суддів вважає обґрунтованими та підставними заявлені до стягнення 3% річних в розмірі 6 890,25 грн. та інфляційні втрати в розмірі 70 274,12 грн.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частина 1 ст. 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 554, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 1 поруки, передбачених договором, відповідач ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язань фермерського господарства "Брати-2" на підставі або у зв'язку з договором.

Згідно п. 2 умов поруки, передбачених договором, зобов'язання відповідача ОСОБА_1 включають, окрім іншого, платежі за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту та умов договору, проценти, штрафні санкції та відшкодування збитків, якщо такі будуть завдані боржником.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 несе повну солідарну відповідальність за зобов'язаннями фермерського господарства "Брати-2", згідно із положенням договору та приписами чинного законодавства.

Щодо заявлених до стягнення збитків в розмірі в розмірі 12000 грн., колегія суддів в даному випадку погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" - задовольнити частково.

Рішення Гусятинського районного суду від 15 січня 2016 року - скасувати в частині відмови в позові про стягнення 424 160,53 грн. заборгованості за кредитним договором №50007770 від 25.02.2013 року, 70 274,12 грн інфляційних втрат та 6 890,25 грн. 3% річних.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Порше Мобіліті" заборгованість зі сплати кредиту за кредитним договором №50007770 від 15.02.2013 p. у розмірі 424 160,53 грн., 3% річних у розмірі 6 890,25 грн., інфляційні втрати у розмірі 70 274,12 грн. а загалом - 501 324,90 грн. та 16 169,74 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті (щодо вимоги позивача про стягнення 12 000,00 грн. збитків) рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3