У Х В А Л А

4 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року позов задоволено: визнано припиненою поруку ОСОБА_4 за договором від 4 червня 2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» і ОСОБА_4

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року рішення районного суду скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень у справі з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального права України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 214, 525, частин 1, 4 статті 559, статей 651, 654, 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанови Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року, 24 вересня 2014 року, 20 квітня, 8, 29 червня, 6 липня, 14 вересня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що строк виконання основного зобов'язання був змінений позивачем, що є його правом, оскільки банк, направивши боржнику та поручителю вимогу, встановив новий строк повного дострокового погашення кредиту та відсотків, чим відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання. Позов до поручителя пред'явлений в межах строку дії поруки.

Висновки щодо застосування норм матеріального права зроблені у постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року, 8 червня, 29 червня, 14 вересня 2016 року та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_4, не суперечать висновкам зробленим судом касаційної інстанції у справі про перегляд якої подано заяву.

Постанова Верховного Суду України від 6 липня 2016 року не містить правових висновків щодо застосування норм матеріального права, оскільки відмовлено в задоволені заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з необґрунтованістю поданої заяви.

Постанови Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року та 20 квітня 2016 року містять правовий висновок щодо застосування частини 1 статті 559 ЦК України в той час як у справі про перегляд якої подана заява позов пред'явлено на підставі частини 4 статті 559 ЦК України.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук