Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Сидоренко І.О.,

при секретарі - Білоусові Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що йому на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності, належить житловий будинок АДРЕСА_1.

В даному житловому будинку, окрім позивача, зареєстрована член його родини - онучка, ОСОБА_2, яка є відповідачем за даним позовом. Відповідач фактично не мешкає в спірному будинку з літа 2012 року після того, як забрала свої речі та переїхала на інше постійне місце мешкання, її особистих речей в будинку немає, що підтверджується актом керівника мікрорайону «Словважмаш» за участю сусідів від 08.11.2016 року.

Реєстрація відповідача в спірному будинку створює для відповідача певні труднощі при вирішенні питання щодо розпорядження будинком, вимагає нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, не дозволяє оформити субсидію. Все це обмежує права позивача як власника будинку на володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації.

У зв'язку з чим просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради №609/2 від 17.10.2012 року належить житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав КП «БТІ» м. Слов'янська від 27.10.2012 року.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, права користування яким він просить позбавити відповідача.

Відповідач по справі - ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить запис у домовій книзі для прописки громадян.

Відповідно до довідки комітету мікрорайону «Словважмаш» за № 624 від 08.11.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але не мешкає за даною адресою з 2012 року по теперішній час, що підтверджено підписами сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що в будинку, власником якого є ОСОБА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2, але фактично вона за цією адресою не проживає з 2012 року. Обставини, на які посилається ОСОБА_2 у якості заперечень проти позову, не спростовують викладених вище висновків суду та не мають значення для вирішення спору по суті.

Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 150, 167 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко