Справа № 357/9758/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору б/н від 19.10.2010 р. відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 4400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення вимог закону та договору відповідачка належним чином не виконала своїх зобов»язань , внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 38 391,32 грн, з яких : 12 053,45 грн заборгованість за кредитом ; 22 133,52 грн заборгованість за відсотками ; 1900,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 500 грн штраф фіксована частина ; 1804,35 грн штраф процентна складова. Позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору від 19.10.2010 р. в сумі 38 391,32 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився. Надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з»явилися, про день і час розгляду справи були належним чином повідомлені, представник відповідачки направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, також направила до суду письмові заперечення відносно позову та заяву про застосування строків позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа/ кредитодавець/ зобов»язується надати грошові кошти / кредит/ позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити процерти/ ч.1 ст.1048 ЦК України/

За статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися

Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1/ припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ;

2/ зміна умов зобов»язання;

3/ сплата неустойки;

4/ відшкодування збитків та моральної шкоди.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилався на те, що 19.10.2010 р. між ПАТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 4400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний договір було укладено шляхом підписання анкети-заяви, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг. Згідно розрахунку, поданого ПАТ КБ « Приватбанк», за відповідачкою ОСОБА_1 станом на 31.05.2016 р. рахується заборгованість перед банком по кредитному договору від 19.10.2010 р. в сумі 38 391,32 грн, з яких : 12 053,45 грн заборгованість за кредитом ; 22 133,52 грн заборгованість за відсотками ; 1900,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 500 грн штраф фіксована частина ; 1804,35 грн штраф процентна складова.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Згідно зі змісту заяви клієнта від 19 жовтня 2010 року / а.с.5/ та п.2.1.1 Умов і правил надання банківських послуг/ а.с.7-30/ строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. При цьому кредитним лімітом/ кредитом, кредитною лінією/ є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності / повернення/. При отриманні картки клієнт зобов»язаний підписати картку у спеціально відведеному місці. Строк дії картки вказано з її лицьового боку/ місяць і рік/. Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця і по закінченню строку дії картки вона пролонгується на новий строк за зверненням клієнта до банку/ пп. 2.1.1.2.10, 2.1.1.2.11 та 2.1.1.2.12/

Однак, заява клієнта та інші матеріали, надані банком, не містять доказів того, що відповідачка тримала платіжну картку та ПІН- код . Так, у заяві не вказаний, перш за все, номер картки, яку отримала відповідачка. В заяві / а.с.5/ у розділі « відмітки банку» підписом працівника банку від 19.10.2010 р. засвідчується правильність та достовірність відомостей ним перевірено, ідентифікація клієнта проведена згідно порядку ідентифікації клієнтів при відкритті рахунків та випуску платіжних карт.

У заяві не зазначено умов надання кредиту, крім розміру ліміту. Надана банком довідка про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна, 30 днів пільгового періоду» не містить підпису позичальника, а тому не може вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту.

У позовній заяві позивач вказує, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів є строк дії картки, але цей строк не зазначив, а матеріали справи таких відомостей не мають.

Крім того, наданий суду розрахунок заборгованості за договором б/н від 19.10.2010 р. не містить даних про те, за якою карткою зроблено цей розрахунок, натомість, початковою датою розрахунку зазначено 25.09.2013 р.

Умови і правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на складову договору банківських послуг, укладеного 19.10.2010 р. із відповідачкою ОСОБА_1, стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операцій, кредитних карт, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід»ємності від заяви позичальника.

Відповідно до п.1.1.7.12 вказаних Умов і правил договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на цей же строк.

Матеріали цивільної справи не містять доказів, що мало місце пролонгування кредитної картки та її отримання відповідачкою.

Відповідно до п.1.1.7.31 вказаних Умов і правил строк позовної давності визначено у 50 років, що є порушенням вимог ст..259 ЦК України, що передбачає необхідність укладення у письмові формі договору про збільшення позовної давності.

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України « Про захист прав споживачів» кредитору забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем не було надано доказів, що між сторонами укладено договір банківських послуг від 19.10.2010 р., що саме ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про отримання кредиту та отримала платіжну картку та ПІН-код за кредитним договором, на який посилається позивач.

В тому суд вважає за необхідне відмовити ПАТ КБ « Приватбанк» в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 258, 261, 264, 266, 267, 509, 525, 526, 610, 611, 638, 1054, 1055 ЦК України, ст..ст.10,11,60,61,209-218,292,293 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ПАТ КБ « ПриватБанк» в задоволенні позову.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_2