У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» (далі - ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі») до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» звернулось до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь 17 372 грн 74 коп. у рахунок відшкодування заподіяної споживачем шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 22 грудня 2015 року між ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» та ОСОБА_2 було укладено договір № 23900852 про користування електричною енергією, згідно з п. 12 якого енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Позивач зазначав, що 28 січня 2016 року представниками ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» в ході перевірки побутових абонентів при перевірці електроустановки ОСОБА_2 було виявлено самовільне підключення до електромережі, що є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, здійснене відкритим способом, внаслідок чого кількість спожитої таким чином електроенергії не обліковувалась, а її вартість не оплачувалась.

За фактом виявленого порушення представниками енергопостачальної організації в присутності ОСОБА_3 та виконуючого обов'язки голови Гибалівського сільської ради було складено акт від 28 січня 2016 року № 3469 про порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН).

ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» також вказувало, що 07 лютого 2016 року Комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕН структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» ПАТ «Вінницяобленерго» (далі - Комісія) було розглянуто вищевказаний акт та здійснено розрахунок розміру збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення відповідачкою ПКЕЕН у відповідності до п.п. 5 п. 3.1 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 № 562 (далі - Методика), який становить 17 372 грн 74 коп.

Посилаючись на те, що 22 лютого 2016 року копію протоколу засідання Комісії та копію розрахунку збитків було направлено ОСОБА_2, однак оплата заборгованості не здійснена, ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» просило задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» 17 372 грн 74 коп. у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної порушеннями ПКЕЕН.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено, рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзіпредставник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, факт порушення ОСОБА_2 ПКЕЕН було належним чином зафіксовано представниками ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» шляхом складання у присутності сина відповідачки ОСОБА_4 акта 28 січня 2016 року № 3469 (від підпису на якому останній відмовився), який підписано п'ятьма працівниками енергопостачальника та виконуючим обов'язки голови Гибалівської сільської ради; також судами правильно враховано, що ОСОБА_2 запрошувалася на засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, проте на таке не з'явилася, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки матеріальних збитків у розмірі 17 372 грн 74 коп., які розраховано відповідно ст. 37 ПКЕЕН та п. 5 Методики.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Шаргородські електричні мережі» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур