АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/5026/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1716/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Янчук Т.О., Федорової Н.О.

секретар: Лапко Ю.В.

з участю: сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Хмельницькому, військової частини НОМЕР_1 про збільшення розміру відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:
У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та після уточнення позовних вимог просив збільшити розмір відшкодування матеріальної шкоди, завданої каліцтвом у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та стягнути заборгованість втраченого заробітку. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01 липня 1983 року трапилась дорожньо-транспортна пригода з вини водія військової частини НОМЕР_2 . Внаслідок цієї пригоди він отримав тілесні ушкодження в зв`язку з чим визнаний інвалідом 3-ї групи з втратою 55% професійної працездатності та 45% загальної працездатності безстроково. За рішенням суду від 14 червня 1984 року військову частину НОМЕР_2 зобов`язано відшкодовувати йому заподіяну шкоду у вигляді сплати 88 руб.52 коп. щомісячно, а рішенням Хмельницького міського суду від 17 серпня 1999 року з військової частини НОМЕР_3 (правонаступник військової частини НОМЕР_2 ) на його користь стягнуто втрачений заробіток за попередній до рішення суду період та зобов`язано відповідача з 01 вересня 1999 року і безстроково сплачувати йому 82 грн. 68 коп.
Вказував, що дану суму відшкодування, військова частина НОМЕР_3 та її правонаступник військова частина НОМЕР_1 сплачували йому по 2005 рік включно, а в квітні 2006 року його справу передано до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Хмельницькому, який і здійснює вказану виплату по сьогоднішній день.
У зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати просив на підставі ст. 1208 ЦК України збільшити розмір відшкодування шкоди, встановлений рішенням суду від 17.08.1999 р. до 1537, 85 грн.
_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Мороз В.О. Провадження 22ц/792/1716/16

Доповідач Марцинкевич А.М. Категорія № 56
Крім того, зазначав, що починаючи з січня 2006 року по січень 2016 року, він отримував від Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Хмельницькому кожен місяць втрачений заробіток у зв`язку із ушкодженням здоров`я в сумі 82 гривні 68 копійок встановлений судом. Вважав, що через недоотриманні суми
нарахувань, за період з січня 2006 року по січень 2016 року, він втратив 104 654 гривень 27 коп., які просив стягнути на його користь.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2016 року позов задоволено частково.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 кошти по відшкодуванню втраченого заробітку внаслідок втрати професійної працездатності ушкодженням здоров`я з 01.01.2013р. по 31.01.2016р. у розмірі 46887,70 грн. одноразово та стягнуто кошти по відшкодуванню втраченого заробітку внаслідок втрати професійної працездатності ушкодженням здоров`я з 01.03.2016 року у розмірі 1537,85 грн. щомісячно та безстроково.
Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі представник військової частини НОМЕР_1 не погоджуючись із вказаним рішенням вважає його незаконним,ухваленим з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому просить скасувати його, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові із заявленими до нього вимогами. Апелянт вважає, що особою, яка зобов`язана здійснювати страхові виплати на користь позивача та відшкодовувати йому шкоду є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а не військова частина НОМЕР_1 , як це визначив суд першої інстанції.
Заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав і мотивів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Судом встановлено, що 01 липня 1983 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, згідно акту №2 про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, через що визнаний інвалідом 3-ї групи з втратою 55% професійної працездатності та 45% загальної працездатності безстроково.
Рішенням Хмельницького міськнарсуду від 14 червня 1984 року було зобов`язано військову частину НОМЕР_2 відшкодовувати ОСОБА_1 заподіяну шкоду у вигляді 88 руб. 52 коп. щомісячно, а рішенням Хмельницького міського суду від 17 серпня 1999 року з військової частини НОМЕР_3 (правонаступник військової частини НОМЕР_2 ) на користь позивача стягнуто втрачений заробіток в зв`язку із ушкодженням здоров`я з вересня 1996 року по серпень 1999 року та зобов`язано відповідача з 01 вересня 1999 року і безстроково сплачувати йому 82 грн.68 коп.
22.09.2004 року у зв`язку із розформуванням військової частини НОМЕР_3 направлено військовій частині НОМЕР_1 , як правонаступнику, виконавчий лист №774/7-09 р. на виплату довічного утримання в сумі 82 грн.68 коп. щомісячно громадянину ОСОБА_1 за заподіяну шкоду здоров`ю. По 30 вересня 2004 року включно дане грошове утримання виплачувала військова частина НОМЕР_3 , а в 2005 році виплати здійснювала військова частина НОМЕР_1 .
Згідно акту прийняття-передачі особових справ потерпілих на виробництві 01.04.2006 року особову справу ОСОБА_1 було передано для подальших виплат Відділенню виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Хмельницькому.
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогою збільшити щомісячний розмір відшкодування та стягнути втрачений заробіток у зв`язку із зміною розміру мінімальної заробітної плати.
Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача керувався тим, що йому вперше було визначено розмір відшкодування виходячи з середньої заробітної плати за займаною на час завдання шкоди посадою, тому збільшення розміру заробітної плати (шляхом підвищення коефіцієнтів) працівнику за посадою, на якій він працював на час завдання шкоди, є підставою передбаченою ч.2 ст. 1208 ЦК України, для збільшення йому розміру відшкодування шкоди. Вирішивши спір суд своїм рішенням обов`язок по відшкодуванню втраченого заробітку та подальших щомісячних нарахувань поклав на військову частину НОМЕР_1 . Саме тому, апелянт в/ч НОМЕР_1 не погоджується із вказаним рішенням суду і просить його скасувати.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
У відповідності до вимог ст. 1208 ЦК Україниза заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Виходячи зі змісту наведеної норми, при вирішенні даного спору суду належить встановити у зв`язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, а саме: чи у зв`язку зі збільшення вартості життя, чи у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. У разі заявлення такої вимоги на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, підлягає з`ясуванню як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати за займаною на час завдання шкоди посадою, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і в залежності від встановлених обставин, суд повинен зробити висновок, щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Для розрахунку індексації щомісячних страхових виплат, відповідно до даних Державного комітету статистики України, індексація проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

З оглянутої особової справи ОСОБА_1 вбачається, що згідно постанови №799 від 04.04.2006 року Фонд соціального страхування від нещасних випадів на виробництві та професійних захворювань України відділення виконавчої дирекції фонду в м.Хмельницькому постановив продовжувати раніше призначені виплати ОСОБА_1 в розмірі 82,68 грн.
Постановою № 2221/799/9 від 27.04.2009 року постановлено призначити та виплатити потерпілому ОСОБА_1 суму індексації щомісячної страхової виплат ( з урахуванням виплат на необхідний догляд за ним) за період з квітня 2006 року по лютий 2009 року. І надалі відділення Фонду продовжувало призначати індексацію щомісячної страхової виплати, корегуючи її відповідно до чинного законодавства.
Крім того, в матеріалах даної особової справи наявні постанови, якими Фондом вирішено питання про призначення ОСОБА_1 перерахованої щомісячної страхової виплати у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях національної економіки з 01.03.2011 року.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції послався на те, що позивач має право на перерахунок виплат, не мотивував у чому полягає вина відділення Фонду у невиплаті страхової виплати ОСОБА_1 , не дав належної оцінки тому, що відділення Фонду виплачувало раніше призначену рішенням суду суму страхової виплати у розмірі 82, 68 грн., корегує такі нарахування і призначає індексацію щомісячних страхових виплат відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»
перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться в разі:
1) зміни ступеня втрати професійної працездатності;
2) зміни складу сім`ї померлого.
Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.
Висновок суду першої інстанції про задоволення вимог ОСОБА_1 є помилковим та передчасним. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Хмельницькому в межах своїх повноважень перебування особової справи ОСОБА_1 проводило необхідні перерахування та нарахування, тому підстав для застосування ст.1208 ЦК України до даних правовідносин не вбачається.
З урахуванням вище викладеного та допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи,колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити через безпідставність та необгрунтованість, а оскаржуване рішення скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303,307, 309, 313,316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2016 року скасувати.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Хмельницькому, військової частини НОМЕР_1 про збільшення розміру відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич