Справа № 301/2240/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чеботарьовій Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду 11.11. 2016 року з даним позовом посилаючись на те, що 04 лютого 1990 року померла її бабуся - ОСОБА_3. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, яке знаходиться за адресою: с. Осій, вул. Шевченка, 117, Іршавського району Закарпатської області. Згідно відомостей по господарських книг головою спадкового домогосподарства була - ОСОБА_3, де разом з нею в даному будинку проживали: дочка - ОСОБА_2. Окрім того, спадкодавець заповіт за час життя не складала та виконкомом даної сільської ради такий не посвідчувався.

До кола інших спадкоємців першої черги за померлою окрім позивачки є дочка спадкодавця -ОСОБА_2, однак остання відмовляється від належної їй частки у спадковому майні на користь - ОСОБА_1.

Таким чином з часу смерті бабусі позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном за вказаною вище адресою. Зокрема, будучи спадкоємцем другої черги обробляє земельну ділянку, що зареєстрована за будинком, сплачує земельний податок, страхові внески за будинок, користується та розпоряджається рухомим спадковим майном у повному обсязі тощо.

Проте звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з питань оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв'язку відсутністю первісної реєстрації права власності на домоволодіння за спадкодавцем, а тому просить визнати за нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою: с. Осій, вул. Шевченка, 115, Іршавського району, право власності на спадкове майно в цілому, яке складається із житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані за адресою: с. Осій, вул. Шевченка, 117, Іршавського району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити з мотивів, що викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: 04 лютого 1990 року померла бабуся - ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №3 та видано свідоцтво про смерть серії 1-ФМ № 440738.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, яке знаходиться за адресою: с. Осій, вул. Шевченка, 117, Іршавського району Закарпатської області.

Як випливає з довідки, що видана Осійською сільською радою 17.10.2016 року за №552 згідно відомостей по господарських книг головою спадкового домогосподарства була - ОСОБА_3. Проте спадкодавець проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 де разом з нею в даному будинку проживали: дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та внучка - ОСОБА_1, що стверджується відомостями, які містяться у довідці № 551 від 17.10.2016 року. Окрім того, спадкодавець заповіт за час життя не складала та виконкомом даної сільської ради такий не посвідчувався.

До кола інших спадкоємців першої черги, які б прийняли чи претендували на спадщину за померлою окрім поивачки є дочка спадкодавця -ОСОБА_2, однак остання відмовляється від належної їй частки у спадковому майні на мою користь - ОСОБА_1.

Таким чином з часу смерті бабусі, вступила в управління та володіння спадковим майном за вказаною вище адресою.

Проте звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з питань оформлення спадщини позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв'язку відсутністю первісної реєстрації права власності на домоволодіння за спадкодавцем, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 11.11.2016 року №430/02-31.

Спадкодавець мала право на оформлення права власності на вищевказане домоволодіння з отриманням свідоцтва про право власності, однак на день смерті таке її право не було реалізовано та не оформлено у встановленому законом порядку, тому дана обставина є перешкодою для оформлення права власності на спадщину в загальному порядку, позаяк видача свідоцтва про право власності на майно на ім'я померлого законодавством України не передбачено.

Таким чином, єдиним документом, що стосується вказаного нерухомого майна є Технічний паспорт на садибний житловий будинок, виготовлений КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» від 27 жовтня 2016 року, інвентаризаційна справа №431.

Міністерство юстиції України у листі №19-32/319 від 21.02.2005 року роз'яснило, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується у судовому порядку.

У відповідності до вимог ст. 524, 525, 526 діючого на той час ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти померлого.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР.

Статтею 549 ЦК Української РСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Керуючись ст. 10, 131, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.524, 529, 548, 549, 553 ЦК України, в редакції 1963 року, ст.ст. 16, 344, 382, 392 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою: с. Осій, вул. Шевченка, 115, Іршавського району, право власності на спадкове майно в цілому, яке складається із житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані за адресою: с. Осій, вул. Шевченка, 117, Іршавського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович