Ухвала

іменем україни

18 листопада 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних, інфляційних втрат та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, який в процесі розгляду уточнила та просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь три проценти річних у розмірі 718 грн 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 2619 грн 28 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішенням апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2013 року стягнуто із ОСОБА_3 на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 23 940 грн, яке відповідач у примусовому порядку не виконує.

Зазначала, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 17 вересня 2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 червня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь три проценти річних у розмірі 1880 грн 44 коп., інфляційні втрати у розмірі 14 871 грн 52 коп. та моральну шкоду у розмірі та 3000 грн, яке відповідач у примусовому порядку також не виконує.

Вказувала, що оскільки ОСОБА_3 грошове зобов`язання за договором позики не виконала, то відповідно до положень ст.625 ЦК України з відповідача на її користь за період з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2016 рік підлягає стягненню заборгованість з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції. Крім того, позивач зазначала, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, нервовому напруженні, у зв'язку з чим вона часто хворіє та змушена звертатись до лікарні.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 720 грн 16 коп. в якості трьох процентів річних, 1882 грн 63 коп. інфляційних витрат за період з 01 серпня 2015 року по 01 серпня 2016 року та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року рішення Таращанського районного суду Київської області від 08 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 три проценти річних у розмірі 718 грн 20 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1882 грн 63 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому касаційному перегляду не підлягає.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що правовідносини, які виникли між сторонами, випливають із договірних зобов'язань, а умовами укладеними між сторонами договорами позики не передбачено стягнення будь-яких сум у відшкодування заподіяної моральної шкоди, крім того позивачем не надано доказів заподіяння їй моральних та душевних страждань у зв'язку з діями чи бездіяльністю відповідача.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних, інфляційних втрат та моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова