Справа № 139/1082/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 листопада 2016 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Коломійцевої В.І. секретаря Мельник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

22 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина до якої, в тому числі, належить житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що розташований по вулиці АДРЕСА_1

Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_1 Спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому він звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 5).

Представник відповідача Жванської сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 27).

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_3 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 Житловий будинок літ. «А» складається з 4-х житлових кімнат, житловою площею - 45,9 кв.м; загальною площею - 61,0 кв.м; ганку літ. «а», сарая літ. «Б», воріт «1», огорожі «2». Інвентаризаційна вартість даного будинку становить 85719 гривень.

Факт належності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами ОСОБА_3 та його вартість підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-14), довідками Жванської сільської ради № 557 від 28.10.2016 та № 553 від 24.10.2016 року (а.с. 16, 18), рішенням виконавчого комітету Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16.06.1988 року «Про оформлення права особистої власності на будинки, що належать окремим громадянам в селах Мурованокуриловецького району (а.с. 15), довідкою про проведення інвентаризації (а.с. 9).

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.).

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (а.с. 7), свідоцтвом про народження позивача (а.с. 8), довідкою Жванської сільської ради №553 від 24.10.2016 року (а.с 18), стверджується, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, який має право на спадкування. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути втому числі довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

Згідно довідки Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району №553 від 24.10.2016 року, на час відкриття спадщини із спадкодавцем проживав та був зареєстрований його син - позивач ОСОБА_1 (а.с.18). Отже останній прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 136/2016 на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 26.05.2005 року подав заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті ОСОБА_3 Інший спадкоємець за законом ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини про що подала відповідну заяву. Державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складалося із грошового вкладу, який належав спадкодавцеві.

Разом з тим, у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 державним нотаріусом відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с.19).

Верховний Суд України у своєму рішенні № 6-137цс13 від 18.12.2013 року висловив правову позицію згідно якої право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Як вбачається з характеристики будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 14) житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які є предметом розгляду у даній справі, були побудовані 1976 року та 1983 року відповідно.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Крім того, з положень Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженого Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З довідок Жванської сільської ради від 28.10.2016 року № 556 та № 557 слідує, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 і свідоцтво на право власності на даний житловий будинок не видавалося (а.с. 16-17).

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок як спадкоємця ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, ч. 1 ст. 1261 ЦК України, ст. ст. 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: