Справа № 576/1909/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.16 м.Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глухові справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 31 січня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та батьком відповідачки ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору ОСОБА_2 зобовязаний був щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом.

Однак, в порушення умов договору, відповідач належним чином не виконував свого зобовязання і станом на 31 травня 2016 року він має заборгованість за вищевказаним кредитом в сумі 26987 грн. 64 коп., які позивач просив стягнути із ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявився, представивши заяву в якій він повністю підтримує свої позовні вимоги, а справу просить розглядати без його участі.

Залучена до участі у справі після смерті відповідача ОСОБА_2 його правонаступниця ОСОБА_1 в судове засідання також не зявилася, представивши заяву в якій просить розглядати справу без її участі та відмовити в задоволенні позову. Свою позицію мотивує тим, що їй нічого не було відомо про існування кредитного договору між ПАТ КБ « ПриватБанк» та її батьком. Крім того, після смерті батька банк не предявляв до неї ніяких претензій з приводу наявної заборгованості за кредитним договором.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 31 січня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та батьком відповідачки ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору ОСОБА_2 зобовязаний був щомісячно повертати кредит та відсотки за користування кредитом. Також із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість за вищевказаним договором на загальну суму 26987 грн. 64 коп.

Також судом встановлено, що 08 листопада 2015 року ОСОБА_2помер. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його донька ОСОБА_1, яка була залучена до участі у справі у якості правонаступника після смерті батька.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи із змісту ст.1219 ЦК України вищевказані правовідносини допускають правонаступництво, а тому у відповідності до положень ст.1282 ЦК України відповідачка дійсно повинна відповідати за зобовязанням, яке виникло у її батька внаслідок укладання вищевказаного кредитного договору, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

В той же час, відповідно до положень ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Однак, як слідує із заяви відповідачки ОСОБА_1, їй нічого не було відомо про укладений між її батьком та банком кредитний договір.

Ці твердження відповідачки жодним чином позивач не спростував. Навпаки, із матеріалів справи вбачається, що покійний ОСОБА_2 та його донька проживали в різних населенних пунктах, а тому твердження відповідачки в цій частині суд находить цілком обгрунтованими.

Також, відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Однак, позивач ні в позовній заяві, ні в інших доданих документах не вказує, що з обєктивних причин він не знав і не міг знати, що позичальник ОСОБА_2 помер. Однак із позовом про стягнення боргу банк звернувся до суду лише у вересні 2016 року, тобто після спливу 6 місяців після настання строку вимоги.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимог банку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,213,214 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в звязку із необґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя