Справа № 440/1179/15 Головуючий у 1 інстанції: Мельник С.Р.
Провадження № 22-ц/783/6436/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.

з участю секретаря: Бохонко Е.Р.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Банк Форум» на рішення Буського районного суду Львівської області від 19 серпня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

встановила:

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 19 серпня 2016 року відмовлено за безпідставністю в задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості в розмірі 22 335, 65 євро та нараховані штрафні санкції в сумі 33 450 , 87 грн., за кредитним договором № 0039/08/6.10-SvzW від 2 вересня 2008 року.

Рішення суду оскаржує ПАТ «Банк Форум», посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.Зазначає, що 2 вересня 2016 року між АКБ «Форум», який 19 квітня 2016 року перейменовано на ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0039/08/6.10- SvzW. На виконання умов договору відповідачу було надано кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 24 720 євро, з кінцевим терміном повернення 31 серпня 2018 року. Вказує, що посилання відповідача на відсутність доказів отримання кредитних коштів за платежем від 8 жовтня 2008 року спрямовані виключно на ухилення від повернення кредитних коштів, попри той факт, що банком виконано умови договору належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до п.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

У п.27 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін, та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.ст. 1054,1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредити і сплатити проценти, визначені у договорі.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст. 1046).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору

Згідно зі ст.ст. 526,536,610,612,629 цього Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами. За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватись належним чином. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договором. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Встановлено, що 2 вересня 2008 року Акціонерний комерційний банк «Форум» (з 19 квітня 2010 року - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум») та ОСОБА_4 (позичальник) уклали кредитний договір №0039/08/6.10-SvzW. За умовами цього договору відповідачеві надається кредитна лінія на споживчі цілі з лімітом кредитування 24 720 євро, зі сплатою 13,5% річних та кінцевим терміном повернення коштів 31 серпня 2018 року ( а.с.6-9).

Виписками банку стверджується, що 2 вересня 2008 року відповідачу надано кредит в сумі 24 720 євро, 5 вересня 2008 року та 12 вересня 2008 року ОСОБА_4 повернув відповідно 9 700 євро і 15 020 євро.

На обґрунтування суми заборгованості позивач стверджує, що 18 вересня 2008 року, 19 вересня 2008 року, 24 вересня 2008 року та 8 жовтня 2008 року відповідачеві надавалися кредитні кошти. Цю обставину заперечує відповідач.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України для забезпечення змагальності сторін, відповідач, заперечуючи факт отримання ним коштів крім 2 вересня 2008 року, заявив клопотання про витребування у позивача належних доказів, якими підтверджується позиція відповідача щодо отримання позичальником коштів 18 вересня 2008 року, 19 вересня 2008 року, 24 вересня 2008 року та 8 жовтня 2008 року (заяви про видачу кредиту, видаткових касових ордерів, банківських виписок).

Позивач надав тільки заяви про видачу коштів від 18 вересня 2008 року, 19 вересня 2008 року, 24 вересня 2008 року, 8 жовтня 2008 року, які не підписані відповідачем.

Повнота заповнення реквізитів у видаткових касових документах перевіряється працівником банку, що відповідає вимогам Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України №337 від 14 серпня 2003 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003 року за №768/8089) у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції.

У описаних заявах, з якими не погоджується відповідач, відсутні відомості якою службовою такі підписані також відсутні підписи отримувача коштів. До заяв не додано первинних документів, які відповідають вимогам ст.9Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що містить вимоги до первинного документа та зазначає, що первинний документ повинен містити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.41 Постанови НБУ №254 від 18 червня 2003 року «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані; підставою для відображення операцій за рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та в електронній формі, незалежно від виду операцій та типу контрагентів. У первинних документах мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом та кредитом, сума операції у грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера, підпис уповноваженої особи. Первинні документи складаються на бланках форм, відповідно до законодавства України, на паперових носіях, в електронній формі та мають містити такі обовязкові реквізити: назву документу (форми), дату та місце складання, назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис, та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. До обовязкових реквізитів первинних документів, що використовуються для розрахунків, крім перелічених вище, також належать: назва одержувача коштів, сума операції, номери рахунків, назва банку (одержувача та платника коштів).

Відтак, є встановленим, що надані позивачем заяви про видачу готівки не обґрунтовані первинними документами, які є належними та допустимими доказами отримання позичальником кредитних коштів у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України. Позичальник заперечує отримання ним у банку коштів 18 вересня 2008 року, 19 вересня 2008 року, 24 вересня 2008 року та 8 жовтня 2008 року і такі його заперечення не спростовані позивачем, який не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Окрім того, з наданої позивачем виписки по особовому рахунку вбачається наявність операцій з коштами 2,5,12 вересня і 8 жовтня 2008 року. Відомості про операції з коштами 18,19 та 24 вересня 2008 року у цій виписці відсутні (а.с.43).

Відповідно до вимог ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати надання оригіналу.

Встановлено, що первинні документи (документи відділу касових операцій) за спірним кредитним договором знищені, що стверджується актом знищення документів від 23 грудня 2014 року (108-113).

Відповідно до Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України із зазначенням строків зберігання, затвердженого Постановою НБУ України № 601 від 8 грудня 2004 року, з наступними змінами і доповненнями, документи (статут, кредитний договір заяви-зобовязання, гарантійні листи, обґрунтування, розрахунки, висновки, розпорядження, дозволи, фінансові звіти, статистичні відомості) про видачу й оформлення позик, кредитів, що видані банком, зберігаються 5 років після погашення позики (п.220). Пунктом 11 цього Переліку передбачено, що строки зберігання документів, які визначені у Переліку, є мінімальними і зменшенню не підлягають. Банківські установи можуть збільшувати строки зберігання документів, якщо це викликано специфічними особливостями їх роботи.

Відтак термін знищення первинних касових документів ще не настав, оскільки не закінчився строк дії договору. Якщо виходити із позовних вимог та припускати, що за кредитними зобовязаннями відповідача існує заборгованість, первинні документи також не могли бути знищеними.

Такі могли бути знищеними, якщо виходити з того, що одержані позичальником 2 вересня 2008 року кошти ним повернути в повному розмірі платежами від 5 та 12 вересня 2008 року, про що наявні докази в матеріалах справи. На цю обставину посилається відповідач, а позивачем не доведено наявність заборгованості за кредитними зобовязаннями останнього належними та допустимими доказами.

За приписами ст. 10 ЦПК України апеляційний суд вживав заходів для сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснив особам, які беруть участь у справі, їх права, обовязки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, зокрема, надання належних та допустимих доказів у справі. Позивач такими своїми правами не скористався.

Колегія суддів прийшла до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів про наявність заборгованості позичальника ОСОБА_4 та розміру такої по кредитному договору від 2 вересня 2008 року, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували факт надання позивачем відповідачеві кредитних коштів або сплату останнім заборгованості за кредитним договором, крім випадків 5 і 12 вересня 2008 року.

Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного звязку доказів у їх сукупності;колегія суддів приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відтак, із висновками суду першої інстанції про відмову в позові належить погодитися.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у сукупності; встановлених судом обставини.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» відхилити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 19 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: