АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6739/16 Справа № 208/2055/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гібалюк Т. Я. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2016 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "УкрСиббанк" звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 165 309,67 грн.

13 квітня 2016р. позивач уточнив свої позовні вимоги, просив стягнути 123 203 дол. США 45 цент. - заборгованість по кредиту та процентам та 27 414 гривень 93 коп. - пеню за несвоєчасне погашення заборгованості

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2016 року - позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № від 26 травня 2008 р. яка станом на 18.05.2015 р. становить 123203,45 доларів США, та 27414,93 грн., та яка складається з:

-заборгованість за кредитом - 95833,79 доларів США,

-заборгованість за процентами - 27369,66 доларів США,

-пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2948,56 грн.,

-пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 24466,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з кожного, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір по 1827 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на незаконність рішення просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача 587536,73 грн., а в задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст..553,554 ЦК України за договором поруки поручителі поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку кредит в повному обсязі, сплатити нараховані проценти, комісії у порядку, терміни та розмірах, що встановленні кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено судом першої інстанції 26 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0 відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 100 000 доларів США, та зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.05.2029р. та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13, 50% річних.

Рішенням Загальних зборів Акціонерів Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" від 27.10.2009 р. Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк".

Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_2 зобов'язався повертати суму кредиту та. сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу, розмір ануїтетного платежу складає 1 197 дол. США.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 26 травня 2008 року був укладений договір поруки № 0/2, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі.

В порушення умов договору, ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав.

Згідно з пунктом 8.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 11.03.2014 року заборгованість ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів становить 123 203 дол. США 45 центів - заборгованість по кредиту та процентам та 27 414 гривень 93 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких: *заборгованість за кредитом - 95 833 дол. США 79 цент.; *заборгованість за процентами за користування кредитом - 27 369 доларів США 66 цент.; *пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 948 грн. 56 коп.; *пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 24 466 грн. 37 коп.

У зв'язку з тим, що відповідачі свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконують, на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 банком було направлено повідомлення-вимоги за вих. № 26-52-2538 та вих. № 26-52-2537 від 12.02.2014 року, якими було встановлено строк для погашення заборгованості за кредитом. Дану вимогу відповідачі отримали 14.02.2014 року. У зв'язку з бездіяльністю позичальника щодо погашення простроченої заборгованості за кредитом згідно з розділом 12 кредитного договору, термін повернення кредиту визнано таким, що настав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, та зазначив, що у справі відсутні будь-які фактичні дані про те, що ОСОБА_2 своєчасно виконував свої грошові зобов'язання за вказаним вище договором і не порушував умови договору, та відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідачами не було надано суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст. 1049 ЦК України борг за кредитним договором ОСОБА_2 повернув позивачу і не порушував умови про повернення кредиту, а від так дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що зроблений у відповідності до норм матеріального та процесуального права, підтверджуються матеріалами справи та доводами апеляційної скарги не спростований, які також не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення.

Посилання апеляційної скарги на зміну матеріального становища та зміну економічної ситуації в Україні, що вплинуло на сплату кредиту, не можуть бути підставою для скасування рішення та звільнення від відповідальності за невиконання зобов'язання у розумінні вимог ст.617, 625, 629 ЦК України.

Відповідальність за валютні ризики лежить саме на Позичальнику і виходить зі змісту положень ст. ст. 1046, 1054 ЦК України.

Стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Не існувало заборони Позивачу взяти кредитні кошті в іншій валюті, а саме в гривні. Грошові кошти мають бути повернуті в тій самій валюті, в якій і одержані та в кількості, що відповідає умовам Кредитного договору, разом з врахованими процентами та іншими платежами.

Позичальник повинен був усвідомлювати, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те що зміна цього курсу можливо настане, а тому мав би передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за оспорюваним договором, проявивши таким чином розумну міру обачності.

Перед укладенням Кредитного договору Банком, в порядку ЗУ «Про захист прав споживачів» надано Позичальнику інформаційний лист, що підтверджується підписанням Позичальника Кредитного договору.

В інформаційному листі AT «УкрСиббанк», відповідно до вимог законодавства України, зокрема. п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням кредитного договору, позичальнику серед іншого було також доведено інформацію про переваги та недоліки програм кредитування попередження позичальника про існування валютних ризиків, які покладаються на позичальника під час виконання зобов'язань за кредитним договором, якщо позичальником обрано кредитування в іноземній валюті.

Апеляційний суд відхиляє вимоги апеляційної скарги щодо реструктуризації заборгованості та особистого визначення її розміру апелянтами, оскільки відповідно до положень п.12 ст.11 ЗУ «Про захист прав спроживачів» здійснення реструктуризації заборгованості є саме правом Кредитодавця (Банку), а не його безумовним обов'язком.

Доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права, а саме, щодо розгляду справи за відсутності апелянтів, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірив та надав їм належну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: