РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі судових засідань Козак О.В.

з участю заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Личаківський районний у м.Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту смерті, суд, -

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою, просила встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є її рідною матірю, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України - в м.Донецьк.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Донецьк померла її рідна матір ОСОБА_3 у зв'язку з чим було видано свідоцтво про смерть. В зв'язку з тим, що м.Донецьк є тимчасово окупованою територію, на якій стоворено ДНР, і документи, які там видаються, не мають жодної юридичної сили, то РАЦСом Личаківського району Львівського міського управління юстиції було відмовлено заявнику у державній реєстрації смерті матері та видачі відповідного свідоцтва про смерть українського зразка. В подальшому має намір здійснити оформлення своїх спадкових прав, а оскільки видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3 не вважається дійсним для оформлення документів на спадщину, то звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті матері, яку просить задоволити.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених у ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи.

У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачено, що у випадку звернення із заявою про встановлення факту смерті заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Як вбачається зі свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 08.12.1947 року, ОСОБА_2, заявник по справі, народилася ІНФОРМАЦІЯ_4. В графі мати записано «ОСОБА_3», факт смерті якої і просить встановить заявник по справі (а.с.13).

З пояснень заявника, даних в судовому засіданні, встановлено, що мати заявника ОСОБА_3 проживала в м.Донецьк, де і померла.

Згідно документу, який має назву свідоцтво про смерть НОМЕР_2 та виданий 17.09.2016 року на тимчасово окупованій території ДНР, а саме: Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Донецьк, Куйбишевський район, ДНР (а.с.8).

Однак, з врахуванням того, що смерть особи, зазначеної в свідоцтві, мала місце на території, яка відповідно до законодавства України, вважається тимчасово окупованою і будь-які документи, видані органами окупаційної влади не вважаються законними та не породжують жодних юридичних наслідків на території України, тому виникла необхідність у встановленні в судовому порядку за законодавством України факту смерті особи в певний час та місці.

Згідно документів, які мають назву лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_3 та довідка про причину смерті, причина смерті ОСОБА_3 - церебральний аторосклероз (а.с.14-15).

Оскільки і свідоцтво про смерть, і медичні довідки видані установами, що не є уповноваженими на видачу таких документів на території України, то на їх підставі не може бути видано свідоцтво про смерть українського зразка, однак такі надають суду фактичні підстави для встановлення факту смерті особи в певний час та місці.

Листом №2381/03-10 від 28.10.2016 року Личаківським районним у м.Львові відділом РАЦСу було відмовлено ОСОБА_2 в державній реєстрації факту смерті матері та видачі свідоцтва про смерть українського зразка на ОСОБА_3, у зв'язку з непредставленням документа про смерть встановленої форми та виданого закладом охорони здоров'я України (а.с.9).

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з положеннями ч.ч.2,3 ст.9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Донецьк.

Зважаючи на те, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, а саме: лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою, та з урахуванням того, що встановлення факту смерті матері заявнику ОСОБА_2 необхідно для отримання відповідного документа українського зразка, а в майбутньому для оформлення документів для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявлених вимог, а також їх документальне підтвердження, а тому вважає, що заяву слід задоволити та встановити факт смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є рідною матір'ю ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України - в місті Донецьк.

Рішення допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.