ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6999/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно,
У серпні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3, після чого було відкрито спадщину на належне йому майно, а саме земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 13/100 від 0,1000га по АДРЕСА_1. З метою прийняття спадщини позивач звернулась до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як померлий за життя не отримав витяг з Державного земельного кадастру, а тому в нього не виникло право власності на вищезазначену земельну ділянку, яка є об`єктом спадкування за законом. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку за кадастровим НОМЕР_2 площею 13/100 від 0,1000га, яка розташована по АДРЕСА_1 в поряду спадкування за законом після смерті ОСОБА_3
В судове засідання позивач не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с.28).
Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, до суду надійшли письмові заперечення з проханням розглядати справу у відсутності їх представника (а.с.23-25).
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданим Палацом одружень «Дарницький» у м. Києві 08.09.1984 року (а.с.6).
Як вбачається з договору дарування частини земельної ділянки від 15.03.2008 року, посвідченого державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О., ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_2 та ОСОБА_7 прийняли в рівних частках у дар 26/100 частин земельної ділянки від 0,1000 га, за кадастровим НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.10).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві помер ОСОБА_3 у віці 54 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 26.01.2015 року (а.с.4).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 13/100 частин земельної ділянки площею 0,1000 га, за кадастровим НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Отже, у позивача виникло право на спадкування 13/100 частин земельної ділянки площею 0,1000 га, за кадастровим НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_3
Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернулась до державного нотаріуса 16-ої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, однак державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О. 15.08.2015 року було надано письмо відповідь, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки порушено вимоги п. 4.15, 4.18, 4.20 (глави 10) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.17).
Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.
Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Оскільки позивач, як спадкоємець померлого ОСОБА_3 позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування в зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, таке право підлягає відновленню в судовому порядку.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд вважає, що набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на 13/100 частин земельної ділянки площею 0,1000 га, за кадастровим НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 нічиїх прав та інтересів не порушує, є правомірним та відповідає нормам закону, проте не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.
З огляду на встановлені обставини, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, яка надає кожній особі право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та визначає можливі способи захисту прав, та ст. 328 цього Кодексу, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, суд вважає вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1217,1218, 1220 ЦК України, суд
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою села Кірово, Бориспільського району, Київської області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на 13/100 частин земельної ділянки площею 0,1000 га, за кадастровим НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК