Провадження № 2/127/7104/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору факторингу № 26 від 21.09.2015 року недійсним , -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору факторингу № 26 від 21.09.2015 року недійсним.

Однак, позивачем при подачі позову були порушені правила підсудності.

Позивач в позовній заяві посилається на Закон України «Про захист прав споживачів», проте в заяві не зазначено яке саме право позивача як споживача порушено, коли і в чому це виявилось, та які способи захисту суд може вжити.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Правові відносини умови та перелік способів що до захисту прав споживача в разі придбання ним продукції у кредит передбачені ст. 11 вказаного закону на яку позивач згідно змісту позовної заяви не посилається. Статтею 18 вказаного закону передбачено право споживача на визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Проте позивач по іншому викладає позовні вимоги та не посилається на вказану норму.

Згідно п. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача про передачу третій стороні своїх прав за договором про надання споживчого кредиту.

Статтею 18 вказаного закону передбачено право споживача на визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Проте позивач по іншому викладає позовні вимоги та не посилається на вказану норму.

Отже позивач не висуває вимог, що до яких застосовується вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а тому при вирішенні питання щодо правильності обрання підсудності слід керуватися ст. 109 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їх місцезнаходженням.

З матеріалів позовної заяви, вбачається, що позивач зазначив місцезнаходження відповідача ПАТ «УкрСиббанк» за адресою: пр. Московський, 60, м. Харків, що за територіальною підсудністю не знаходиться на території Вінницького міського суду Вінницької області.

Підстав для застосування норми ст. 114 ЦПК України немає, оскільки предметом спору є оскарження договору факторингу, а не оспорюється сам кредитний договір.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачу для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачу.

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 551,21 грн., згідно квитанції № 42229 від 16.11.2016 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 109, 115 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору факторингу № 26 від 21.09.2015 року недійсним - повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 коп.), що були перераховані згідно квитанції № 42229 від 16.11.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: