АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 на ухвали Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року та 08 квітня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування заочного рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2607/9223/12
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7509/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення, посилаючись на те, що заочним рішенням суду від 26 листопада 2012 року було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6. ОСОБА_8, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оріон» про визнання права власності в порядку спадкування, визнання довідки реєстраційного посвідчення недійсним. Заявник просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки строк було пропущено з поважної причини - через потребу ознайомитись з матеріалами справи. ОСОБА_4 вказав, що копію заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2012 року суд видав за його заявою 22 липня 2015 року. Також заявник зазначав, що для оскарження заочного рішення суду і складання відповідних процесуальних документів виникла потреба ознайомитись із матеріалами справи. Суд видав ОСОБА_4, справу для ознайомлення 12 серпня 2015 року за його заявою. Крім того, заявник вказав, що не ознайомившись з матеріалами справи, неможливо було встановити коло осіб, які брали участь у справі, їх місцезнаходження, дані про їх особистість, неможливо було визначити зміст позовних вимог, посилання на докази, наявність у справі належних документів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2012 року відмовлено.

Ухвалою від 08 квітня 2016 року суд, застосовуючи положення ст.. 220 ЦПК України по аналогії права ( ст.. 8 цього Закону), заяву про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2016 року - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленими ухвалами суду, представником відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_9, подано апеляційні скарги, в якій просить ухвали суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою поновити строк на подання зави про перегляд заочного рішення, заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2012 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зокрема вказує на те, що заява про поновлення строку на подання заяви перегляд заочного рішення з моменту ознайомлення з матеріалами справи подана у розумний строк

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, представник відповідача ОСОБА_10, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8, підтримали доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, проти задоволення апеляційних скарг заперечували, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 ОСББ «Оріон» про визнання права власності в порядку спадкування, визнання довідки реєстраційного посвідчення недійсним - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_11, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на 3/8 частини спірної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_12, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/9 частини спірної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Визнано недійсним реєстраційне посвідчення № 758/30637 від 19 листопада 1994 року, видане Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 в частині права власності на Ѕ частини.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення Подільського районного суду м. Києва було ухвалено 26 листопада 2012 року в заочному порядку.

Копію заочного рішення суду від 26 листопада 2012 року отримано представником відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, 22 липня 2015 року, а 12 серпня 2015 року останній ознайомився з матеріалами справи.

17 серпня 2015 року представником відповідача ОСОБА_4 подано заяву про перегляд заочного рішення суду, в якій він просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що строк було пропущено з поважної причини, а саме через необхідність ознайомлення з матеріалами справи, оскільки без цього неможливо було встановити коло осіб, які брали участь у справі, їх місцезнаходження, неможливо було визначити зміст позовних вимог, а також здійснити посилання на докази, які наявні в матеріалах справи.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовлено та ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року заяву представника відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4, про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було пропущено строки подачі заяви про перегляд заочного рішення, встановлені ч.2 ст.228 ЦПК України. При цьому відповідачем не надано жодних доказів поважності причин такого пропуску.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Звертаючись із заявою про поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача ОСОБА_4 зазначав, що об'єктивною та поважною причиною пропуску строку зокрема є той факт, що після отримання та ознайомлення з текстом рішення, і не маючи копії позовної заяви та додатків до них не можливо було скласти обґрунтовану заяву про перегляд рішення без ознайомлення з матеріалами справи та оскільки ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_4, проживають в м. Запоріжжі, він не мав можливості вчасно ознайомитись з матеріалами справи та подати заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Ефективність справедливого розгляду досягається тоді коли, сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Отже, суд має обов'язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

У статті 1 Першого протоку до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд першої інстанції відмовляючи представнику відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, не навів достатніх та обґрунтованих доказів відхилення заяви про поновлення строку з урахуванням аргументів та доказів представника відповідача ОСОБА_4 щодо причин пропуску строку подання заяви про перегляд заочного рішення, що призвело до порушення самої суті права на доступ до суду.

Стаття 231 ЦПК України встановлює вичерпні повноваження суду при розгляді заяви про перегляд заочного рішення.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ЦПК позивач, а в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідач, мають право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, а також відповідно до ч. 3 ст. 232 ЦПК в загальному порядку оскаржується позивачем або відповідачем повторне заочне рішення.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення заяви представника відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення, без розгляду, діючи всупереч вимог ст.231 ЦПК України, фактично позбавив можливості відповідача апеляційного оскарження заочного рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 20016 року а відтак і ухвала цього ж суду від 08 квітня 2016 року підлягають скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги представника відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 22 березня 2016 року та 08 квітня 2016 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: