Справа№592/5073/15-ц
Провадження №2/592/297/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря - Сахненко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» в особі ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В:

29.05.2015 року позивач ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який 02.09.2015 року був уточнений, до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить стягнути в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору № 15/2007/441277/2/262 від 20 липня 2007 року в розмірі 41929,05 доларів США та 301401,87 грн., з яких: по кредиту - 21423,22 доларів США, за відсотками - 20505,83 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 202567,81 грн., що за курсом НБУ є еквівалентом 9093,47 дол. США, штраф - 98834,06 грн., що за курсом НБУ є еквівалентом 4436,76 дол. США , яка утворилась станом на 22.04.2015р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.07.2007 р. між ВАТ КБ «Надра» , правонаступником якого з 04.02.2011 р. є ПАТ КБ «Надра (надалі-Банк) , та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 15/2007/441277/2/262, згідно з умовами якого Банк надав ОСОБА_4 на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) на загальну суму 25000,00 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 14,4 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 18.07.2014 р.

Кредит було отримано ОСОБА_4 20.07.2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки. Таким чином, Банк , як кредитодавець повністю виконав свій обовязок. Поряд з цим, відповідач ОСОБА_4 свій обовязок по поверненню кредиту та відсотків не виконала.

Згідно кредитного договору ОСОБА_4 зобовязана забезпечити щомісячну сплату суми. Відповідно до ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п.4.1.2.2 кредитного договору відповідач ОСОБА_4. зобов"язана сплачувати проценти за користування кредитом згідно з графіком , який є невід"ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до п.п. 9.1,9.2 кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов"язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов"язань за кожен день прострочення , але не більше подвійної облікової ставки НБУ , що діяла у період , за який сплачується пеня.

У разі порушення позичальником строків повернення кредиту позичальник зобов"язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов"язань за кожен день прострочення , але не більше подвійної ставки НБУ , що діяла у період , за який сплачується пеня.

Відповідно п. 9.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту/та чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми заборгованості по поверненню кредиту та /чи сплати відсотків , вказаних у графіку і визначених на дату прострочення.

Свою частину зобовязання , що виникло з кредитного договору, відповідач ОСОБА_4 не виконала.

Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 20.07..2007 р. було укладено договори поруки з ОСОБА_5.

Згідно п. 1.1. договору поруки від 20.07.2007 р. поручитель ОСОБА_5 поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору.

Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань, вказаних у п. 1.1. даного договору повністю (чи у будь-якій частині) як від позичальника та поручителів разом, так і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обємі, що і позичальник ( п. 1.2 договору поруки).

Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязань, так і при невиконанні позичальником зобовязань в цілому (п. 1.3. зазначеного договору).

Позивачем були направлені вимоги відповідачам з пропозицією виконати взяті на себе зобов'язання за неналежне виконання своїх обов'язків по кредитному договору, проте відповідачами не виконана пропозиція позивача, заборгованість до цього часу по кредиту не погашена.

Згідно з вимогами Закону України Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 р. були внесені зміни у статут ВАТ КБ Надра, відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА». Дані зміни, відповідно до ОСОБА_1 Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 4010 від 10.04.2009 р. не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015р. №83 "Про віднесення ПАТ КБ "Надра" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015р. №26 "Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Надра", згідно з яким з 06.02.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійсненнч тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Надра". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.04.2015р. №85 "Про продовження строківздійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Надра" по 05.06.2015р..

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав , зазначених в позові , та пояснила , що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015р. "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" у ПАТ КБ "Надра" розпочалась процедура ліквідації та призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Отже, подальша діяльність ПАТ КБ "Надра" відбувається в порядку та на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким встановлено , що до повноважень уповноваженої особи Фонду входить заявляти від імені банку позови майнового характеру до суду і на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє відімені банку, вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком. Відповідно до договору банківського рахунку № НОМЕР_1 від 19.06.2015р. , укладеного між Національним банком України та ПАТ КБ "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку відкрито накопичувальний рахунок № 2 в дол. США відповідно до Положення про виведення гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012р.. Зазначає , що не суперечить чинному законодавству стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму в валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті , сум право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією , а платою за користування грошима. Банк має всі необхідні ліцензії для валютних опреацій , і кредит був виданий ОСОБА_4 в дол. США. Таким чином ,Банк має право стягувати з відповідачів заборгованість по кредиту та по процентам за користування кредитними коштами саме в іноземній валюті.

Далі представник позивача зазначає , що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.05.2009р. та рішенням Апеляційного суду Сумської області від 15.09.2009р. з відповідачів стягнута заборгованості по кредитному договору , яка утворилась станом на 11.03.2009р. Проте відповідач ОСОБА_4 фактично користується грошовими коштами по даний час. Згідно до умов кредитного договору ОСОБА_4 зобов"язалася своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки , визначені в кредитному договорі. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак , в порушення умов кредитного договору та норм права відповідач ОСОБА_4 не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах , встановлених кредитним договором.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01.04.2009р. звернуто стягнення на предмет іпотеки , належний ОСОБА_6 в рахунок погашення заборгованності по кредитному договору , укладеного 20.07.2007р. між ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_4. Представник позивача зазначає, що відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор ( заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов"язання одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно п.23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.05.2015р. "Про практику застосування судами законодавствапри вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначає, що відповідно до ст. 546 ЦК України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення , тому норми, регулюють поруку, не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем , оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов2язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв"язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. За змістом ч.2 ст.11 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення вимог іпотекодержателя майновим поручителем за рахунок предмета іпотеки відносини між іпотекодержателем , який є кредитором , та іпотекодавцем припиняються, а в майнового поручителя при цьому виникає право регресу до боржника. Таким чином , рішення Зарічного районного суду м. Суми про звернення стягнення на предмет іпотеки не є повним погашенням боргу.

Відповідач ОСОБА_5 , діючий від свого імені та від імені і в інтересах відповідача ОСОБА_4 на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що рішеннями Зарічного районного суду м. Суми від 01.04.2009 , яким в рахунокпогашення заборгованості по кредитному договору звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру , та Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.05.2009р. стягнута в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору від 20.07.2007р.. Тому на даний час кредитний договір вважається таким , як виконаний в повному обсязі, і заборгованість по ньому ніяка не може існувати. Позивач безпідставно звернувся до суду з даним позовом. Крім того, згідно ст.ст. 2,47,49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент, операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені , на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції , незалежно від виду валюти , яка використовується. Ці банківські операції , в т.ч. кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу , який відсутній у позивача. Стаття 5 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного конролю" визначає можливість банків здійснення вказаниї операцій виключно на підставі генеральних та індівідуальних ліцензій НБУ. Стаття 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлює виключний обмежений правовий статус банку і банківської діяльності - юридична особа набуває статусу банку і право на здійснення банківської діяльності виключно після отримання банківської ліцензії та внесення відомостей про неї до Державного реєстру банків. У зв"язку з тим , що заборонено здійснювати банківську діяльність без ліцензії , то позивач не може вимагати повернення коштів , в т.ч. валютні на рахунок своєї банківської установи у якої відізвано ліцензію. Оскільки у позивача ПАТ КБ "Надра" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на момент звернення до суду відсутня генеральна чи індівідуальна ліцензія НБУ на здійснення валютних операцій , то підстав для задоволення позову немає.

Також відповідач зазначає , що за положеннями ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики , він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Разом з тим за змістом ч.4 ст. 613 ЦК України боржник за грошовим зобов"язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку , якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання , запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором , актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов"язання або звичаїв ділового обороту , до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов"язку. Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов"язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України , оскільки порушення грошового зобов"язання у вигляді його прострочення боржником не настало і в такому разі вважається , що виконання зобов"язання відстрочено на час прострочення кредитора . Таким чином, враховуючи суть взаємопов"язаних кредитних і заставних зобов"язань , факт прийняття кредитором від боржника предмета застави для його подальшої реалізації , породжує для кредитора обов"язок вчинити для цього дії протягом розумного строку (якщо відповідний строк не визначено законом або договором) Ухилення від учинення таких дій зумовлює виникнення прострочення з боку кредитора. Відповідач вважає , що відсутні боргові зобов"язання з моменту стягнення на предмет іпотеки , а саме з 01.04.2009р.

Крім того , відповідач зазначає , що відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України припинилася порука за договором поруки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 р. просить стягнути з позивача на користь ОСОБА_7 судові витрати , пов"язанні з його участю розгляді справи.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши письмові докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 20.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 15/2007/441277/2/262, за яким Банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 25000,00 доларів США на придбання квартири зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,4% на строк до18.07.2014 року. (а.с. 11-14).

Відповідно умов кредитного договору , а саме п.4.1.2.1 ОСОБА_4 зобов"язана сплачувати проценти за користування кредитом згідно з графіком , який є невід"ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до п.п. 9.1,9.2 крндитного договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов"язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов"язань за кожен день прострочення , але не більше подвійної облікової ставки НБУ , що діяла у період , за який сплачується пеня.

У разі порушення позичальником строків повернення кредиту позичальник зобов"язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов"язань за кожен день прострочення , але не більше подвійної ставки НБУ , що діяла у період , за який сплачується пеня.

Відповідно р. 9.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту/та чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у рохмірі 25% від суми заборгованості по поверненню кредиту та /чи сплати відсотків , вказаних у графіку і визначених на дату прострочення.

З метою забезпечення виконання зобов"язання, 20.07.2007р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки, за якими поручитель поручався перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов»язань по вказаному кредитному договору. Умовами договору поруки встановлено, що цей договір діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за основним договором. ( а.с. 15).

Згідно п.1.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов"язань , що витікають з кредитного договору від 20.07.2007р.

Відповідно до п.5.3 договір закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов"язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов"язань , згідно з умовами цього договору

ПАТ КБ «Надра» у повному обсязі були виконані зобов»язання за кредитним договором і 20.07.2007р. ВАТ КБ «Надра» перерахував ОСОБА_4 25000 доларів США , що підтверджується заявою на видачу готівки ( а.с.72).

У зв"язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.05.2009 року та рішенням Апеляційного суду Сумської області від 15.09.2009р. стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ВАТ КБ "Надра" заборгованість по кредитному договору від 20.07.2007 року по відсоткам за користування кредитом в сумі 4750,83 грн. та пеню в сумі 835,52 грн., а всього 5586,35 грн. , яка утворилась за період з 29.12.2008 р. по 11.03.2009р. (а.с. 108-11).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01.04.2009р. , ухваленного по цивільній справі за позовом ВАТ КБ "Надра" до ОСОБА_6 в рахунок погашення заборгованності по кредитному договору №15/2007/441277/2/262 від 20.07.2007р. в розмірі 183 469,67 грн. , з яких 164958,79 грн. є заборгованість по кредиту , 16260,09грн.- заборгованість по відсотках, 2250,79 грн.-пеня, що утворилась станом на 29.12.2008р. звернуто стягнення на користь ВАТ КБ " Надра" на предмет іпотеки-належну ОСОБА_6 квартиру №11 (а.с. 112-113).

Обидва рішення є чинними.

Позичальник ОСОБА_4 не виконала взятих на себе зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим, згідно розрахунку позивача , заборгованості станом на 22.04.2015р. складає: 41929,05 доларів США та 301401,87 грн., з яких: по кредиту - 21423,22 доларів США, за відсотками - 20505,83 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 202567,81 грн., що за курсом НБУ є еквівалентом 9093,47 грн. штраф - 98834,06 грн., що за курсом НБК є еквівалентом 4436,76 дол. США. Заборгованість по кредиту та відсоткам нарахована за період з 11.03.2009р. по 22.04.205р., по пені за період з 20.05.2014р. по 22.04.2015р., штраф- з станом на 22.04.2015р.(а.с.139-140).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015р. №85 продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Надра" ОСОБА_3 по 05.06.2015р. ( включно).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015р. за № 113 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАБ «КБ «Надра» ОСОБА_3 строком на 1 рік з 05.06.2015р. по 04.06.2016р. (а.с.9).

Постановою Правління Національного банку України від 04.06.2015р. за №356 вирішено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра» (а.с.41)..

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015р. №113 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" ОСОБА_3 І,О. строком на 1 рік з 05.06.2015р. по 04.06.2016р. ( а.с.42).

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016р. №816продовжено повноваження ліквідатора ПАТ КБ "Надра"ОСОБА_3 по 04.06.2018р включно.

Згідно даним витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтв про державну реєстрацію юридичної особи від 20.10.1993р тавід 04.02.2011р., довідок з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 21.05.2009р., від 03.08.2006р. та від 09.08.2012р. ПАТ КБ "Надра" є юридичною особою (а.с.58-60, 67-71).

19 червня 2015 року між Національним банком України та ПАТ КБ "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів физичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 І,О. уклали договір на розрахункове обслуговування клієнта через накопичувальний рахунок № 2 в доларах США , євро, швейцарських франках та російських рублях ( а.с. 151).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операціії банків із розміщення залучених коштів від свого імені , на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції , незалежно від виду валюти, яка використовується . Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу .

Законним платіжним засобом , обов"язковвим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України-гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку , встановлених законом (ст. 192 ЦК України).

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті , сума ,що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти , а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках , порядку та на умовах , встановлених законом.

Такий порядок встановлений декретом КМУ від 19.02.1993р. №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" , ст.5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індівідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст. 5 цього Декрету.

У зв"язку з наведеним вище слід дійти висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованності за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті , суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті , оскільки такий процент є не фінансовою санкцією , а платою за користування грошима.

Пунктом 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. встановлено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземні валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті.

Зі справи вбачається , що ПАТ КБ "Надра" мав усі необхідні ліцензії для валютних операцій , і кредит виданий ОСОБА_4 в доларах правомірно (а.с.131-137).

Таким чином , позивач має право стягувати з відповідача заборгованість по кредиту та по процентам за користування кредитними коштами саме в іноземній валюті.

Як зазначалось вище , відповідач ОСОБА_7 неналежним чином виконувала умови кредитного договору , внаслідок чого утворилась заборгованність.

При визначенні розміру заборгованності по кредитному договору , яка підлягає стягненню , суд враховує , що ст. 7 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов"язанням у повному обсязі або в частині, встановленній іпотечним договором , що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки , основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми , яке було прямо передбачене умовами договору , що обумовлює основне зобов"язання.

Враховуючи , що рішенням Зарічного районного суду від 01.04.2009р. стягнута заборгованість по кредиту шляхом звернення на предмет іпотеки , яка утворилась станом на 29.12.2008р., тому за таких обставин в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 21423,22 дол. США слід відмовити.

Що стосується заборгованості по відсоткам розмірі 20505,83 дол. США , суд зазначає , що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню , а саме в розмірі 17777,89 дол. США , яка утворилась за період з 11.03.2009р. по 22.04.2015р..

Вирішуючи питання про стягнення пені за прострочення сплати мінімального платежу , суд зазначає , що згідно розрахунку , наданого позивачу , сума пені за період з20.04.2014 р. по 19.04.2015 р. становить 202567,81 грн., що еквівалентно 9093,47 дол. США.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка , що обчислюється увідсотках від суми невиконаного або неналежно викананого зобов"язання. Пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається із розрахунку позивача , пеня нарахована на суму заборгованості по кредиту і відсоткам. Однак , з урахуванням того , що відсутні підставі у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по кредиту , то і відсутні підстави щодо стягнення пені , нарахованої на суму кредиту. Тому , на думку суду , слід стягнути на користь позивача пеню в розмірі 127613,55 грн., що за курсом НБУ є еквівалентом 5728,40 дол. США, яка нарахована на суму по відсоткам за користування кредитом -17777,89 дол. США.

Суд вважає , що у задоволенні позову в частині стягнення штрафу за прострочення саме кредиту в розмірі 98834,06 грн., що є еквівалентом 4436,76 дол. США, слід відмовити , у зв"язку з відмовою у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по самому кредиту..

Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі , якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється , якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже , зобов»язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобов»язаним виконати договір поруки включно в межах строків , установлених у ч.4 ст. 559 ЦК України.

Судом встановлено, що умовами договору поруки від 20.07.2007р., укладеного між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_5 , як вже вище зазначалось , не визначено строк дії договору поруки.

Сплив строку , передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов»язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов»язання застосоване в другому речення ч.4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред»явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред»явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної заяви , а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Отже , вимогу до поручителя про виконання ним зобов»язання за договором поруки слід пред»явити в судовому порядку в межах строку дії поруки , тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов»язанням ( якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК України , або з дня настання строку виконання основного зобов»язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежом.

Така правова позиція .міститься в постанові Верховного суду України від 20.04.2016р. по справі №6-2662 цс 15.

З урахуванням норм матеріального права та фактичних обставин даної справи, суд вважає, що, оскільки вимогу до поручителя ОСОБА_5 про повернення боргової суми кредитор пред»явив більш ніж через шість місяців після настання строку виконання основного зобов»язання, у зв»язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи , що обов»язки сторін встановлені кредитним договором , який має обов»язкову силу для них, відповідач ОСОБА_4 Ю В. є особою зобов»язаною, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 17777,89 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на 29.05.2015р. становить 396023,46 грн.,пеню за несвоєчасне виконання зобов»язання в сумі 127613,55 грн.., що за курсом НБУ є еквівалентом 5728,40 дол. США. підлягають задоволенню в частині стягнення зазначеної заборгованості саме з ОСОБА_4

В частині задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_5 слід відмовити, у зв»язку з припиненням поруки відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнувши з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 3654,00 грн..

Керуючись ст.ст.526, 527, 530 ч.1, 559 ч.4,1048, 1049.,1054 ч.1 ЦК України , ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст..ст. 10,11, 60, 61, 88 , 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» в особі ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по кредитному договору, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» по кредитному договору від 20.07.2007р. №15/2007/441277/2/2621 заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 17777,89 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на 29.05.2015р. становить 396023,46 грн.,пеню за несвоєчасне виконання зобов»язання в сумі 127613,55 грн.., що за курсом НБУ є еквівалентом 5728,40 дол. США.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 3654,00 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у розгляді справи , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 17 червня 2016 року .

Суддя Л.М. Труханова