справа № 361/2581/16-ц
провадження № 2/361/1840/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 26 жовтня 2002 року, право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 70,8 м2, житловою площею 35,3 м2, із господарськими будівлями і спорудами: прибудова а, сарай Б, прибудова В, погріб Д, вбиральня Е, та огорожа N, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, провулок Лебідський (колишня назва провулок Кірова), 14.

В обґрунтування позову зазначав, що 26 жовтня 2002 року померла його мати ОСОБА_5, після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у селі Рудня Броварського району Київської області по провулку Кірова, 14, на даний час провулок Лебідський.

Відповідно до заповіту від 10 грудня 1990 року ОСОБА_5 все своє майно заповідала двом своїм синам: йому, ОСОБА_3, та його братові ОСОБА_6, який спадщину не приймав та 08 січня 2015 року помер.

Будучи єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_5, він звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після її смерті, у звязку з чим була відкрита спадкова справа до майна ОСОБА_5, яка померла 26 жовтня 2002 року.

16 березня 2016 року нотаріальною конторою йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яке належало матері.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцю житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за зазначеною вище адресою, нотаріальною конторою йому відмовлено, оскільки за життя спадкодавця право власності на житловий будинок не оформлялось та не реєструвалось.

Факт належності ОСОБА_5 спірного нерухомого майна підтверджується довідками ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області, записами в погосподарській книзі цієї сільської ради, технічними паспортами на житловий будинок.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 повністю.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Із заповіту від 10 грудня 1990 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 34, видно, що ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, у рівних частках заповідала своїм синам: позивачу ОСОБА_3 та його братові ОСОБА_6

26 жовтня 2002 року у віці 72 років ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії І-БК № 398375.

За змістом положень ч. 1 ст. 524 ЦК України (1963 року), який був чинним на момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно із ст. 548 ЦК України (1963 року) д ля придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом норм ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України (1963 року) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне їй на час відкриття спадщини майно, зокрема й на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, провулок Кірова, 14, у якому спадкодавець була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті, що підтверджується довідкою ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області за № 659 від 23 вересня 2015 року.

Із цієї довідки № 659 також видно, що на день смерті ОСОБА_5 разом із нею постійно проживав і був зареєстрованим її син ОСОБА_3, який проживає у вказаному будинку по даний час, що підтверджується копією паспорта позивача.

Виходячи з наведеного, позивач ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5

Факт належності померлій 26 жовтня 2002 року ОСОБА_5 зазначеного спірного спадкового нерухомого майна підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим 20 грудня 1990 року, довідками виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області за №№ 286 і 287 від 07 квітня 2016 року, з яких видно, що власником домоволодіння за № 14 по провулку Кірова у селі Рудня Броварського району Київської області згідно із записами в погосподарській книзі № 3 цієї ж сільської ради за 2001-2005 роки значилася ОСОБА_5

Також за вказаною адресою у користуванні ОСОБА_5 знаходилася земельна ділянка площею 0,41 га, з яких: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,16 га для ведення особистого селянського господарства.

Із спадкової справи № 588/2015 до майна померлої 26 жовтня 2002 року ОСОБА_5 вбачається, що 30 вересня 2015 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після її смерті до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернувся позивач ОСОБА_3, який проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Інший спадкоємець за заповітом брат позивача ОСОБА_6 помер 08 січня 2015 року у віці 59 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК № 330503.

16 березня 2016 року позивачу ОСОБА_3 нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ВАТ Рудня розміром 2,56 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії КВ № 0296677 від 22 травня 2000 року.

Листом за вих. № 942/02-14 від 16 березня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний ОСОБА_5 спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у селі Рудня Броварського району Київської області по провулку Кірова, 14, Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу ОСОБА_3 відмовлено, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 право власності на житловий будинок на своє імя за життя не зареєструвала.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, власником у якому зазначена ОСОБА_5, за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок А-1, загальною площею 70,8 м2, житловою площею 35,3 м2, із господарськими будівлями і спорудами: прибудова а, сарай Б, прибудова В, погріб Д, вбиральня Е, хвіртка N та огорожа N1.

Із довідки № 310 від 25 квітня 2016 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області, видно, що відповідно до рішення третьої позачергової сесії ОСОБА_4 сільської ради VІІ скликання від 16 грудня 2015 року за № 20 провулок Кірова у селі Рудня перейменовано на провулок Лебідський.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5, яка померла 26 жовтня 2002 року та якій належав спірний житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 26 жовтня 2002 року, право приватної власності на житловий будинок А-1, загальною площею 70,8 м2, житловою площею 35,3 м2, із господарськими будівлями і спорудами: прибудова а, сарай Б, прибудова В, погріб Д, вбиральня Е, хвіртка N та огорожа N1, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рудня, провулок Лебідський (колишня назва Кірова), 14.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.