АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6864/16 Справа № 183/6757/14 Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Каратаєвої Л.О., Глущенко Н.Г.

за участі секретаря Григор»євій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування своїх вимоги зазначив те, що 27.12.2013 року він уклав з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПриватБанк) договір № SAMDNWFD500, вклад «Стандарт» терміном до 27.03.2014 року у національній валюті. Згідно договору, передав банку грошові кошти в сумі 45 000 грн. для розміщення на депозитному вкладі.

27.12.2013 p. він уклав з «ПриватБанк» договір № SAMDNWFD500, вклад «Стандарт» терміном до 27.03.2014 року у національній валюті. Згідно договору ним передані банку кошти в сумі 20 000 грн. для розміщення на депозитному вкладі.

27.12.2013 p. він уклав з «ПриватБанк» договір № SAMDNWFD000, вклад «Стандарт» терміном до 27.03.2014 року у національній валюті. Згідно договору він передав банку кошти в сумі 10 000 грн. для розміщення на депозитному вкладі.

Вищезазначені угоди були переоформлені 28.01.2014 року в Договори строкових банківських вкладів «Стандарт на 6 місяців» в зв'язку з поданням мною до банку заяви № SAMDN4300, заяви № SAMDN4263 та заяви № SAMDN4005, в зв'язку з чим кошти, що покладені ним до банку на рахунки були переведені в долари США, залишок на вкладі на 28.01.2014 року по першому вкладу складав 5297,74 доларів США, на другому вкладі - 2353,21 доларів США, на третьому вкладі - 1176,6 доларів США.

Позивач зазначив, що 14.03.2014 року він звернувся до Приватбанку з заявою, в якій просив розірвати з ним згадані вище угоди, Під час отримання коштів з депозиту йому не повернули 7 % від суми вкладу, хоча в угодах, що він підписував, не було зазначено про це.

Коли він почав цікавитись у працівників відділення банку, телефонувати на гарячу лінію, його повідомили, що 27.02.2014 року «ПриватБанк» були прийняті певні зміни в оформлені депозитів, згідно яких у випадку дострокового зняття коштів з депозиту, банк стягує комісію в розмірі 7 % від суми вкладів.

Працівники банку відмовили надати йому зазначені положення, мотивуючи це тим, що дані зміни є внутрішнім документом банку.

Згідно n.1.1 умов договорів від 27.12.2013 p. № SAMDNWFD500, № SAMDNWFD500, № SAMDNWFD000, якщо вкладник вимагаю розірвати угоду, а строк вкладу ще не закінчився, повертається сума вкладу. За неповний строк вкладу проценти виплачуються за ставкою вкладу «До витребування» за фактичну кількість днів, що пройшли з дати оформлення вкладу до дня розірвання угоди.

Аналогічно в п.6 в заявах від 28.01.2014 року № SAMDN4300, № SAMDN4263 та № SAMDN4005 зазначено, що якщо клієнт вимагає розірвати угоду, а термін вкладу ще не за мені повертається сума вкладу. За неповний строк вкладу проценти виплачуються за нижчою ставкою.

Позивач зазначив в заяві, що станом на 09.03.2016 року 617,71 доларів США за офіційним курсом НБУ (2649,713 грн. за 100 доларів США) складає 16 363,13 грн.

Враховуючи наведене, в позовній заяві позивач ОСОБА_2 просив суд стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на його користь 16 363,13 грн., як безпідставно стягнуті кошти при розірванні угод.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 безпідставно стягнуті грошові кошти при розірванні Договорів строкових банківських вкладів № SAMDN4300, заяви № SAMDN4263 та заяви № SAMDN4005 від 28.01.2014 року в сумі 9 352,69 грн. (дев'ять тисяч триста п'ятдесят дві грн. 69 коп.)

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.12.2013 року між сторонами було укладено договори № SAMDNWFD500, № SAMDNWFD500, № SAMDNWFD000, вклад «Стандарт» терміном до 27.03.2014 року у національній валюті. Згідно договору, передав банку грошові кошти в сумі 45 000 грн., 20000 грн. та 10 000 грн.,для розміщення на депозитному вкладі.

Вищезазначені угоди були переоформлені 28.01.2014 року в Договори строкових банківських вкладів «Стандарт на 6 місяців» в зв'язку з поданням мною до банку заяви № SAMDN4300, заяви № SAMDN4263 та заяви № SAMDN4005, в зв'язку з чим кошти, що покладені ним до банку на рахунки були переведені в долари США, залишок на вкладі на 28.01.2014 року по першому вкладу складав 5297,74 доларів США, на другому вкладі - 2353,21 доларів США, на третьому вкладі - 1176,6 доларів США.

Ввідповідно до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори.

На підставі ст. 1058 ЦК України, 1. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в Іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. 2. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно вимог ст. 633 ЦК України, 1. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транс портом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст. 634 ЦК України, Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України, Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Судом встановлено, що вищезазначені угоди були переоформлені 28.01.2014 року в Договори строкових банківських вкладів «Стандарт на 6 місяців» в зв'язку з поданням ОСОБА_2 до банку заяви № SAMDN4300, заяви № SAMDN4263 та заяви № SAMDN4005, в зв'язку з чим кошти були переведені в долари США, залишок на вкладі на 28.01.2014 року по першому вкладу складав 5297,74 доларів США, на другому вкладі - 2353,21 доларів США, на третьому вкладі - 1176,6 доларів США.

Встановлено, що 14.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Приватбанку з заявою, в якій просив розірвати зазначені вище депозитні договори.

Сторони не заперечували той факт, що Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» позивачу ОСОБА_2, на підставі його заяви, були виплачені грошові кошти за депозитними договорами, за вирахуванням 7 % від суми вкладів, що становило 617,71 доларів США.

Згідно до наданих Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» даних, станом на дату укладення договорів банківського вкладу (28.01 2014 року), у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг Банку, розірвання договору за ініціативою Клієнта до спливу 3-х місяців з дати оформлення вкладу, стягується 3% від суми вкладу для депозитів, переоформлених після спливу 30 календарних днів з дня оформлення вкладу.

Тільки 25.02.2014 року до Умов та правил надання банківських послуг Банку, були внесені зміни, та визначено, що розірвання договору за ініціативою Клієнта до спливу 3-х місяців з дати оформлення вкладу, стягується 7% від суми вкладу для депозитів, переоформлених після спливу 30 календарних днів з дня оформлення вкладу.

Колегия суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що при розірванні договорів, Банк повинен був утримати не 7%, а 3% від суми вкладів на депозитах позивача.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: