Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1528/16-ц
Провадження №: 2/332/846/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 р.

Заводський районний суд м.Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків, суд -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2016р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожного. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилалися на те, що вони є батьками ОСОБА_5. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є пенсіонерами за віком, непрацездатними особами, та потребують матеріальної допомоги. Відповідачка добровільно не надає матеріальну допомогу батькам, тому позивачі просять стягнути з відповідача аліменти керуючись ст.ст.202-206 СК України.

Позивачі в судове засідання не зявилася, надали суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та позов підтримали.

Від представника відповідача ОСОБА_6, через канцелярію Заводського районного суду м.Запоріжжя, надійшла заява в якій відповідач з позовом згоден частково, а саме: згоден сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі по 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожного.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, зазначена обставина не оспорюється сторонами. В силу ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. ОСОБА_5 є єдиною дитиною, інших дітей вони не мають. Незважаючи на те, що вони мешкають за однією адресою, син відмовляється у добровільному порядку надавати позивачам матеріальну допомогу.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є пенсіонерами за віком, непрацездатними особами, та потребують матеріальної допомоги. На даний час єдиним джерелом доходу доходу ОСОБА_3 є пенсія у розмірі 1296,24 грн.,а у ОСОБА_4 розмір пенсії складає 2171,30 грн. на місяць.Крім того, ОСОБА_3 страждає на лівосторонній періартроз, збільшена щитовидна залоза, була прооперована, діагноз МКБ, камінь лівої нирки, ниркова коліка, ІБС, дифузний кардіосклероз, що потребує значних матеріальних затрат на лікування. У ОСОБА_4 встановлено зниження слуху у звязку із чим поставлений діагноз хронічна двухстороння сенсоневральна тугоухість, прогресуюча катаракта. Саме у звязку із цими хворобами вони потребуємо постійного коштовного лікування та більше 1000 грн. щомісяця із сімейного бюджету витрачають на ліки та платні медичні обстеження.

Крім того, оскільки вони мешкають в приватному будинку, то вимушені нести витрати по утриманню будинку та сплачувати інші комунальні рахунки, розмір яких складає щомісячно більше ніж 1200 грн. Таким чином, розмір їхнього спільного бюджету на місяць складає після усіх обовязкових щомісячних витрат складає 1267, 54 грн. на двох осіб, що є недостатнім для нормального існування, саме у звязку із цим вони потребують матеріальної допомоги, яку відмовляється у добровільному порядку Відповідач.

Відповідач є особою працездатного віку, офіційно і працевлаштований, працює на ДП «Запорізький титано-магнієвий комбінат», що не оспорюється відповідачем, інших утриманців не має, не одружений,може надавати таку допомогу, проте свого обовязку утримувати батьків у добровільному порядку не виконує.

За положеннями частин 1,3 статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та і надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду і стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого і піклування.

Стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків передбачено главою 17 розділу III СК України, яка містить статті 202-206.

Відповідно до статті 202 СК України, на підставі якої був заявлений озов, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є епрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

За вимогами статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до вимог пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про часткове задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що з урахуванням викладених обставин з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі по 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на кожного, на утримання непрацездатних батьків.

Керуючись ст.ст.57-60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 аліменти на їх утримання у розмірі по 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на кожного, починаючи стягувати з 20.05.2016 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5судовий збір у розмірі 551 гривен 20 коп. в дохід держави.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя, а особами, без участі яких постановлено рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.В.Сінєльнік