Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2016 Справа №607/19404/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Матвійчук В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в грудні 2015 року предявили до суду позов до ОСОБА_4 в якому просять визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №132 по вулиці Київська, 18 в м. Тернополі. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрований також відповідач ОСОБА_4, який є чоловіком позивачки ОСОБА_3 та перебуває із нею у зареєстрованому шлюбі. Однак, понад два роки відповідач не проживає у вказаній квартирі, його речі та майно там відсутні, участі в оплаті комунальних послуг він не приймає, оскільки він постійно проживає та працює в Києві. Будь яких перешкод у користуванні житлом відповідачу ОСОБА_4 з боку власників житла не чинилося. За вказаних обставин, позивачі просять визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №132 по вулиці Київська, 18 в м. Тернополі.

В судове засідання позивачі не зявилися, кожен окремо подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги визнає, що з моменту реєстрації не проживав та не проживає у спірній квартирі, участі у витратах на утримання житла не приймає.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28 листопада 1996 року, виданого згідно розпорядження № 19080 від 18 листопада 1996 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Як вбачається із довідки №26 від 09 грудня 2015 року, виданої ПП "Благоустрій" сімя, яка перебуває на квартирному обліку у квартирі АДРЕСА_2 складається із трьох людей: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Із акту від 25 листопада 2015 року, складеного комісією в складі представників ДП "Благоустрій-1" слідує, що ОСОБА_4 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджують свідки-сусіди ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до довідки №24 від 18 серпня 2014 року ОСОБА_4 з 26 вересня 2011 року дійсно працює на посаді спеціаліста з клінічних досліджень в представництві "Фарм Рісерч Ассоушиейтс Росія Лімітед" що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 12.

Згідно із довідкою №222 від 15 квітня 2015 року, виданої ТОВ "ПАРЕКСЕЛ Україна" ОСОБА_4 з 06 квітня 2015 року працює на посаді провідний фахівець з клінічних досліджень в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ПАРЕКСЕЛ Україна" . Офіс компанії знаходиться в м. Києві за адресою: вул. Героїв Космосу,4.

Частиною 1 статті 319 ЦК України, встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не мав з позивачами жодних домовленостей щодо проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, що не заперечується також відповідачем.

При цьому відповідачем не надано, а судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірній квартирі.

Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги визнання позову відповідачем ОСОБА_4, яке, на думку суду, є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №132 по вулиці Київська 18 в м. Тернополі.

Керуючись ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 223-226, 232-233 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою №132 по вулиці Київська 18 в м. Тернополі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_9