Справа № 703/1094/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2016 Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Гудзюка І.В.
при секретарі Покотиленко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позик в розмірі 177480 грн. 00 коп. та 3% річних від суми боргу в сумі 658 грн. 14 коп., посилаючись на те, що 07 вересня 2015 року та 19 січня 2016 року він уклав з відповідачем два договори позики, відповідно до яких він передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 6800 доларів США, що згідно офіційним курсом гривні щодо іноземних валют встановленого НБУ станом на 23.03.2016 року (1 дол. = 26,10 грн.) становить 177480 грн. 00 коп.. Відповідач зобов'язувався повернути позивачу грошові кошти на умовах визначених договорами. Посилаючись на те, що на теперішній час відповідач свої зобов'язання щодо повернення суми боргу не виконав, просив задовольнити позов та стягнути з відповідача 177480 грн. 00 коп. боргу за договорами позики та 3% річних від суми боргу в розмірі 658 грн. 14 коп..
Відповідач двічі у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розділ ІІІ ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до положень ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.
Судом встановлено, що 07 вересня 2015 року та 19 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено два договори позики шляхом написання розписок.
Відповідно до зазначених договорів позивач передав а відповідач прийняв у власність 6800 доларів США, що згідно офіційним курсом гривні щодо іноземних валют встановленого НБУ станом на 23.03.2016 року (1 дол. = 26,10 грн.) становить 177480 грн. 00 коп.. Згідно до умов зазначених договорів відповідач зобов'язувався повернути зазначену суму до 22 січня 2016року. Позивач свої зобов'язання за договорами виконав. В порушення умов договорів відповідач суму позики у зазначений термін не повернув.
Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, наявність боргових документів, а саме розписок, у позивача свідчить про те, що відповідач не виконав зобов'язань по поверненню боргу.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу складає 178138 грн. 14 коп. яка складається з боргу за договорами позики - 177480 грн. 00 коп. та 3% річних - 658 грн. 14 коп. яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1781 грн. 39 коп. та 180 грн. 00 коп. витрат повязаних з розміщенням оголошення в газеті.
На підставі ст.ст.526,625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 88, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2 за договорами позики від 07 вересня 2015 року та 19 січня 2016 року 177480 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 658 грн. 14 коп. та 1961 грн. 38 коп. судових витрат, а всього 180099 грн. 52 коп..
На заочне рішення відповідач мож протягом 10-ти днів з дня отримання його копії подати до міськрайонного суду заяву про його перегляд.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: І. В. Гудзюк