Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дербенцева Т.П., розглянувши касаційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та представника ОСОБА_11 - ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності на новостворене нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

07 червня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подано касаційну скаргу представника ОСОБА_11 - ОСОБА_6 після закінчення строку, встановленого ст. 325 ЦПК України.

Касаційна скарга представника ОСОБА_11 - ОСОБА_6 містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропуску.

Відповідно до ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що з матеріалів касаційної скарги вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року, ухваленим у справі № 2-17246/10 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності позовні вимоги задоволено, визнано за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення суду від 22 жовтня 2010 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_9 відмовлено.

У грудні 2014 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2010 року.

Заява мотивована тим, що 12 грудня 2014 року представнику ОСОБА_2 із довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна стало відомо про те, що відповідно до інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 не існує; у вказаному будинку проінвентаризовано всього 43 житлові квартири; квартира АДРЕСА_2 розташована на 4 поверсі і займає два поверхи і мансардне приміщення, є цілісним об'єктом нерухомого майна та має лише один вхід до квартири на рівні 4 поверху; дозвільні документи і документи щодо присвоєння АДРЕСА_1 до Бюро технічної інвентаризації не надавалися; зміни в матеріалах технічної інвентаризації щодо розмірів квартири № 35 відсутні.

Вказував, що технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 не виготовлявся підприємством, печатка якого проставлена на технічному паспорті, крім того, рішення суду від 22 жовтня 2010 року порушує його права як власника квартири № 35 у вказаному будинку, оскільки місцезнаходженням квартири № 44 позивач вбачає місцезнаходження двох верхніх рівнів квартири № 35, що слідує з рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року, ухваленого у справі про виселення заявника.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що під час розгляду справи судом не було досліджено всіх обставин справи, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2010 року, ухвалене у справі № 2-17246/10 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року заяву ОСОБА_2, подану через представника, задоволено, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року скасовано, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилено, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2015 року у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 червня 2015 року відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_9 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року у справі № 2-17246/10 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності на новостворене майно залишено без задоволення.

У касаційних скаргах представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та представник ОСОБА_11 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказівнад іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення цих обставин.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року, особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи чи обов'язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами; суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви. У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою із заявленням клопотання про поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Суди попередніх інстанцій встановивши, що ОСОБА_2 не був учасником у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності на новостворене нерухоме майно, дійшли обґрунтованого висновку про залишення заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2010 року без задоволення.

Оскаржувані ухвали відповідають вимогам ст. ст. 362, 365 ЦПК України.

Доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Поновити представнику ОСОБА_11 - ОСОБА_6 строк на касаційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності на новостворене нерухоме майно за касаційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та представника ОСОБА_11 - ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року.

Додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.П.Дербенцева