Провадження № 2/761/7608/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., вирішуючи заяву про відстрочку сплати суми судового збору в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про застосування насідків недійсності правочину та стягнення збитків, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2016 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення вказаній в ній недоліків оскільки всупереч ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору. При цьому роз»яснено, що у разі неусунення недоліків, заява буде вважатися неподаною і повернута.

На виконання вищевказаної ухвали 17.10.2016 року до суду надана заява про відстрочку сплати судового збору, яка обґрунтована тим, що попередньо позивач зверталась до Святошинського районного суду м. Києва із вказаним позовом, однак відповідною ухвалою суду її було повернуто, а також зазначено про повернення сплаченого позивачем суми судового збору в розмірі 6890,00 грн. Разом із тим, представник позивач вказує на те, що позивач наразі не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на даний час працює лише чоловік, а сума судового збору є значною, а тому вона просить відстрочити сплату судових витрат до моменту винесення судом рішення.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Норми ч.1 ст.82 ЦПК України передбачають, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Однак, представник позивача, звертаючись до суду із вказаною заявою, необґрунтовано посилається на те, що у ОСОБА_1 наразі склалося скрутне матеріальне становище, а остання фактично перебуває у відпустці по догляду за дитиною, і це являється перепоною для сплати судового збору у визначеному Законом розмірі, - оскільки на підтвердження вказаного не надано жодного доказу. Крім того, в матеріалах, долучених до заяви, міститься копія ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва Морозова М.О. від 22.08.2016 року в якій вказано про зобов»язання фінансовому органу Святошинського району м. Києва повернути ОСОБА_1 суму сплаченого нею судового збору в розмірі 6890,00 грн.

Разом із тим, сторона позивача не обґрунтувала, що саме завадило ОСОБА_1 з моменту набрання ухвалою від 22.08.2016 року законної сили, отримати зазначені кошти для внесення їх на рахунок вже Шевченківського районного суду м. Києва для оплати судового збору.

За таких обставин, наразі відсутні правові підстави для задоволення заяви про відстрочку сплати суми судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. ч.1 ст.82 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відстрочку сплати суми судового збору в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про застосування насідків недійсності правочину та стягнення збитків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: