Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари № справи 361/7424/15-ц
№ провадження 2/361/340/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Білик Г.О.

при секретарях Кутефі І.М., Коваль О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» про стягнення боргу та за зустрічним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» до ОСОБА_1 про визнання правочину удаваним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором поворотної фінансової допомоги. Обгрунтовуючи вимоги посилався на те, що 01 червня 2015 року між ним та Товариством з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» було укладено договір № 01/06 про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до умов договору він вніс в касу підприємства грошові кошти в загальній сумі 1 140 000, 00 грн. Відповідно до п.2.4. договору строк повернення позики до 31 грудня 2015 року. Проте, відповідно до п. 5.1 та 5.2. договору Позикодавець має право вимагати дострокового повернення грошових коштів, а позичальник зобов?язаний їх повернути протягом 10 днів з моменту отримання вимоги. Також зазначив, що неодноразово звертався з вимогами про повернення коштів до відповідача. Проте, відповідач суму позики не повертає. Крім того, згідно п. 4.2 договору про надання поворотної фінансової допомоги передбачено, що в разі неповернення (несвоєчасного повернення) позики у визначений договором позики строк, у тому числі протягом п.5.2 договору, позичальник зобов?язаний разом з поверненням позики сплатити штраф у розмірі, що дорівнює сумі позики. Тобто, у зв?язку з неповерненням позики у строк, визначений п.5.2 договору, відповідач зобов?язаний сплатити позивачу штраф у сумі 1140 000 000,00 грн. Тому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги в сумі ,00 грн. та штраф у сумі 1 140 000 000,00 грн., а всього на суму 2 800 000 000,00 грн. та судові збір у сумі 6090, 00 грн.

03 грудня 2015 року від представника відповідача директора ТДВ «Бровари -молоко» надійшла зустрічна позовна заява про визнання правочину удаваним. Позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з позовом з тих підстав, що договір про надання поворотної фінансової допомоги є за своєю природою договором про співпрацю. Обґрунтовує це тим, що він познайомився з ОСОБА_1 , під час зустрічі вони домовилися про проведення спільної діяльності, а саме, що кожен учасник вносить майно з метою отримання прибутку. Так ОСОБА_1 як інвестор грошові кошти в розмірі не менше 2 000 000,00 грн., які будуть знаходитися в спільному розпорядженні, ТДВ «Бровари-молоко» виділяє приміщення, трудові ресурси та виробничі потужності для вироблення молочної продукції. Так 01 червня 2015 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 01/06, за яким ОСОБА_1 було внесені в касу підприємства 1140 000 000,00 грн. Однак укладений договір не відповідає дійсним намірам сторін, оскільки вказаний договір укладено з метою подальшої спільної діяльності направленої на отримання прибутку. Посилався на те, що між ТДВ «Бровари -молоко» та відповідачем по зустрічному позову фактично укладено договір про спільну діяльність, який відповідає намірам сторін та правовим наслідкам. Тому просив визнати договір про надання поворотної фінансової допомоги удаваним, оскільки його було укладено для врегулювання відносин щодо спільної господарської діяльності, приховавши тим самим інший правочин.

В судовому засіданні позивач по первісному позову ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представники відповідача за первісним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 позовні вимоги за первісним позовом не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, зустрічний позов підтримали та просили задовольнити.

Суд, заслухавши сторін, допитавши свідків зі сторони позивача по зустрічному позову, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9,ОСОБА_10,ОСОБА_11, повно та всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Щодо вимог по первісному позову суд приходить до висновку про часткове їх задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи та підтверджено наявними у справі доказами, 01 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Бровари -молоко» укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 01/06. Відповідно до умов якого допомога надається в межах суми 1 000 000,00 грн., шляхом перерахування позикодавцем зазначеної суми на поточний рахунок позичальника, або через касу підприємства.

01 серпня 2015 року між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої внесені зміни до «2» розділу договору про надання поворотної фінансової допомоги, а саме п.2.1 виклавши його в такій редакції : допомога надається в межах суми 2 000 000 ,00 грн. шляхом перерахування позикодавцем зазначеної суми на поточний рахунок позичальника, або через касу підприємства.

Відповідно до умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № 01/06 від 01 червня 2015 року вніс до каси підприємства ТДВ «Бровари -молоко» грошові кошти в загальній сумі 1 140 000,00 грн. , що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру, а саме:

№ 29154 від 04.06.2015 року на суму 10 000,00 грн, № 29183 від 10.06.2015 року на суму 60 000,00 грн., № 29184 від 11.06.2015 року на суму 140 000,00 грн., № 29195 від 12.06.2015 року на суму 80 000,00 грн., № 29458 від 16.06.2015 року на суму 50 000,00 грн., № 30167 від 24.07.2015 року на суму 100 000,00 грн., № 30367 від 30.07.2015 року на суму 115 000,00 грн., № 30580 від 05.08.2015 року на суму 110 000,00 грн., № 30641 від 07.08.2015 року на суму 100 000,00 грн., № 30817 від 18.08.2015 року на суму 85 000,00 грн., № 31153 від 26.08.2015 року на суму 120 000,00 грн., № 31154 від 26.08.2015 року на суму 20 000,00 грн., № 31441 від 09.09.2015 року на суму 60 000,00 грн., що загалом складає 1140 000,00 грн.

Як вбачається з п. 2.4 договору про надання поворотної фінансової допомоги № 01/06 від 01.06.2015 року допомога надається строком до 31 грудня 2015 року і може повернута достроково. Відповідно п.5.1 та п. 5.2 договору позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої допомоги, письмово попередивши про це позичальника. Позичальник повертає надану допомогу протягом десяти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги позикодавця про дострокове повернення наданої допомоги.

05.10.2015 року відповідачу по первісному позову ТДВ «Бровари-молоко» була направлена письмова вимога про повернення позики за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 01/06 від 01 червня 2015 року та 06.10.2015 року ще одна письмова вимога про повернення позики за зазначеним договором. 07.10.2015 року директором відповідача ОСОБА_4 вимога отримана. Однак станом на день подання позову сума коштів так і не повернута.

Відповідно до п.14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Проаналізувавши зміст договору, права та обов'язки за договором, умови надання та повернення грошових коштів, суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою між сторонами був укладений договір позики, а тому при вирішеннями спору суд керується положеннями ЦК України, які регулюють правовідносини, що випливають з договору позики.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач у строк відповідно до п. п.5.1 та п. 5.2 договору про надання поворотної фінансової допомоги не повернув грошові кошти. Однак, станом на день розгляду справи сума заборгованості відповідачем не сплачена.

Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Отже, та обставина, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором поворотної фінансової допомоги, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та їх задоволення в частині стягнення заборгованості в сумі 1 140 000,00 грн.

Щодо вимог про стягнення штрафу у розмірі 1140 000,00 грн. суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.2 договору про надання поворотної фінансової допомоги № 01/06 від 01.06.2015 року у випадку неповернення (несвоєчасного повернення) позики у визначений договором позики строк, у тому числі протягом п.5.2 договору, позичальник зобов?язаний разом з поверненням позики сплатити штраф у розмірі, що дорівнює сумі позики. Сума позики дорівнює 1 140 000,00 грн., відповідно і сума штрафу становить 1 140 000,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні цієї позовної вимоги, суд враховує вимоги ст. 549 ЦК України, відповідно до якої, ч. 1 ст. 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Але в той же час ч. 2 ст. 549 ЦК України, встановлює, що штрафом є неустойка, що обчислюється відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а відповідно до вимог ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вказана норма закону не є диспозитивною і сторони не можуть змінити її положення та встановлювати у договорі штраф у вигляді твердої грошової суми.

При цьому суд враховує, що в порушення зазначеної норми закону, в договорі поворотної фінансової допомоги № 01/06, укладеного між позивачем і відповідачем, зазначено наступне: позичальник зобов?язаний разом з поверненням позики сплатити штраф у розмірі, що дорівнює сумі позики, що є недопустимо, т.я. сума штрафу в договорі зазначена не у відсотках, а у твердій грошовій сумі в порушення норми закону.

Щодо вирішення позовних вимог по зустрічному позову, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні судом було встановлено, що між сторонами по справі було укладено саме Договір про надання поворотної фінансової допомоги, який регулюється положеннями ст. 1046 ЦК України, а тому посилання представників позивача по зустрічному позову на те, що між ними було укладено «договір про співпрацю», в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, а також правового обґрунтування, щодо визнання удаваним договору про надання поворотної фінансової допомоги суду не надали.

Представниками позивача в судовому засіданні не надано суду жодних доказів на підтвердження удаваності укладеного між сторонами Договору. Крім того, покази свідків які були допитані в судовому засіданні зі сторони позивача по зустрічному позову, суд до уваги не приймає, оскільки жодному із свідків не було відомо будь яких обставин щодо укладення спірного договору, а тому підстав для задоволення позову у суду немає.

керуючись ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», ст. ст.6, 235, 526, 530, 549, 610, ч. 1 ст. 627, 1046, 1047,1048, 1049 ЦК України, ст. ст.11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» про стягнення боргу за договором поворотної фінансової допомоги № 01/06 від 01 червня 2015 року у сумі 280 000 00 грн. (Два мільйона двісті вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» ( 07400. Київська обл. м. Бровари. вул. Боженка 5 ідентифікаційний код 00445825) на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за договором №01/06 про надання поворотної фінансової допомоги від 01 червня 2015 року борг в сумі 1 140 000 (один мільйон сто сорок тисяч) грн. 00 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» ( 07400. Київська обл.. м. Бровари. вул. Боженка. 5 ідентифікаційний код 00445825) на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір 3045 (три тисячі сорок пять) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» до ОСОБА_1 про визнання удаваним правочину про надання поворотної фінансової допомоги № 01/06 від 01 червня 2015 року укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24 червня 2016 року.

Суддя Г.О.Білик