Справа № 310/2940/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. За зазначеною адресою зареєстрована також її дочка - ОСОБА_2, яка з 2010 року у спірному приміщенні не проживає. ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася. Про слухання справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася. Про слухання справи повідомлена належним чином. Телеграмою повідомили суд, позовні вимоги визнає і просила розглянути справу за її відсутності.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Із копії свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 12.10.1999 року (а.с. 4) видно, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2.

Це право зареєстровано за позивачем ОСОБА_3 комунальним підприємством з технічної інвентаризації виконкому Бердянської міської Ради народних депутатів Запорізької області 12.10.1999 року за реєстровим №10878 (а.с.4).

Згідно копії довідки ОСББ «Зоря» № 64 від 25.04.2016 року(а.с. 6), довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області від 10.05.2016 року (а.с. 16) ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із копії акта про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є обєктами їх права власності від 25.04.2016 року видно, що за адресою АДРЕСА_3 проживає лише ОСОБА_1 (а.с. 5).

Поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає у спірному жилому приміщенні.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою № 114 по вул. Морозова, буд. 3-А в м. Бердянську, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 383, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловою квартирою №114 по вулиці Морозова,3-А в м. Бердянську Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя