Провадження № 2/761/6100/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина В.О.
при секретарі: Гончар Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В червні 2016р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_2, в якому просила суд: визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить вищезазначена квартира, відповідачка - її донька, зареєстрована у вказаній квартирі з червня 2003р., але в квартирі не проживає, в ній відсутні її особисті речі, перешкод у користуванні квартирою їй ніхто не чинив, квартирою не цікавиться, витрати по сплаті за комунальні послуги нести не бажає, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.
До судового засідання, стороною позивача було подано до суду заяву, в який сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд здійснювати розгляд справи у свою відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка, в судове засідання не з'являлася, про час та місце розгляду справи, оповіщалася у встановленому законом порядку, поважність причин неявки суду не повідомила та не просила розглядати справу у свою відсутність.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 20 вересня 2005р.
Судом встановлено, що у спірній квартирі зареєстровані сторони.
Згідно наданого стороною позивача, в якості письмового доказу Акту від 30 вересня 2016р. відповідачка у спірній квартирі не проживає більше року.
За змістом ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).
У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачки в квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин понад одного року, який підтверджується наданими письмовими доказами.
Судом не встановлено, що відповідачка не проживає в спірній квартирі з поважних причин, а також те, що їй чиняться перешкоди у користуванні зазначеною квартирою.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн., 420,0 грн. - витрати, пов'язані з дачею оголошення в друкований засіб масової інформації про виклик до суду відповідачки.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 76, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 360-7 ЦПК України; ст. 72 ЖК України; ст. 405 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985р. з подальшими змінами та доповненнями, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна/ грн. 20 коп., 420,0 /чотириста двадцять/ грн. - витрати, пов'язані з дачею оголошення в друкований засіб масової інформації про виклик до суду ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: