ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2016 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

В позовній заяві посилається на ту обставину, що 25 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_4 позичив у нього 90000 грн. під три відсотки місячних та взяв на себе зобовязання вказану суму коштів повернути йому на протязі 2013 року, що підтверджується його розпискою.

Протягом вказаного у розписці терміну відповідач боргу не повернув, З часу спливу терміну повернення боргу, який закінчився в останній день 2013 року, тобто 31 грудня 2013 року, пройшло два роки, а відповідач грошей так і не віддає. Під будь-яким приводом ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання.

В порушення зазначених норм закону відповідач зобовязання за борговою розпискою не виконав, тобто не сплатив суму основного боргу і не сплатив відсотки за користування грошовими коштами.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань загальна сума заборгованості станом на 10 лютого 2016 року згідно розрахунку, що додається до матеріалів справи, становить 255078 грн. 49 коп. і складається з наступного:

90000 (девяносто тисяч) грн. 00 коп. - основний борг;

97200 (девяносто сім тисяч двісті) грн. 00 коп. - відсотки за користування грошовими коштами в межах строку позовної давності з лютого 2013 року по лютий 2016 року;

5688 (пять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 49 коп. - 3% річних за прострочку виконання зобовязань від суми несплаченого основного боргу за період з 01.01.2014 року по 10.02.2016 року, тобто з початку перебігу строку позовної давності до дня звернення з позовними вимогами до суду;

62190 (шістдесят дві тисячі сто девяносто) грн. 00 коп. - розмір інфляційних від суми несплаченого основного боргу за період з 01.01.2014 року по січень 2016 року включно.

Просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість з урахуванням зазначених сум, що становить 255078 грн. 49 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявила про уточнення позовних вимог, виключивши з позовної заяви вимогу про стягнення з відповідача трьох відсотків річних за прострочку виконання зобов»язання в сумі 5 688 грн. 49 коп. В решті вимог позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що відповідач коштів не отримував і розписки про позику коштів, не писав.

Просить відмовити в задоволенні позову з цих підстав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як пояснила представник позивача по справі, відповідач є знайомим позивача, вони тривалий час підтримували нормальні стосунки. На його прохання про необхідність позики значної суми коштів, він позичив відповідачу кошти в сумі 90 000 грн. під три відсотки місячних, які відповідач зобов»язався повернути протягом 2013 року.

Факт позики коштів на вказану суму стверджується розпискою, написання якої відповідачем ОСОБА_4 стверджується висновком судової почеркознавчої експертизи у даній справі.

Належних доказів, які б спростовували ці доводи позивача, стороною відповідача суду не було подано.

Як вбачається із змісту розписки, відповідач взяв на себе зобов»язання повернути позичені кошти протягом 2013 року.

Протягом вказаного у розписці терміну відповідач боргу не повернув. З часу спливу терміну повернення боргу, який закінчився в останній день 2013 року, тобто 31 грудня 2013 року, відповідач грошей так і не пвернув. Під будь-яким приводом ухиляється від виконання взятого на себе зобовязання.

В порушення зазначених норм закону відповідач зобовязання за борговою розпискою не виконав, тобто не сплатив суму основного боргу і не сплатив відсотки за користування грошовими коштами, визначені угодою сторін та відображені в розписці.

Суд приходить до висновку, що у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань загальна сума заборгованості станом на 10 лютого 2016 року згідно розрахунку, що додається до матеріалів справи та уточнених позовних вимог, складається з наступного: 90 000 грн. 00 коп. - основний борг; 97 200 грн. 00 коп. - відсотки за користування грошовими коштами в межах строку позовної давності з лютого 2013 року по лютий 2016 року; 62190 грн. 00 коп. - розмір інфляційних від суми несплаченого основного боргу за період з 01.01.2014 року по січень 2016 року включно.

Вказана сума підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача.

Окрім цього, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, суд покладає на відповідача з урахуванням уточненої суми позовних вимог.

На підставі ст.ст.625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 90 000 грн. основного боргу, 97 200 грн. відсотків за користування грошовими коштами, 62 190 грн. інфляційних від суми неповернутого основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 493 грн. 90 коп., а всього стягнути в його користь 251 883 грн. 90 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_5