АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 760/6074/16-ц Головуючий в І інстанції: Українець В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Левенця Б.Б., Панченка М.М.,

при секретарі - Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року про відмову в задоволені заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка ІгоряІвановича, ВАТ «Акціонерна компанія «Київреконструкція», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Наш дім», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантуванні вкладів фізичних осіб КостенкаІ.І, ВАТ «Акціонерної компанії «Київреконструкція», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Наш дім», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів в зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань по будівництву житлового комплексу.

08 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову та просить заборонити ПАТ «Західінкомбанк» вчиняти дії щодо передачі майнових прав (відчуження) - об'єкту будівництва житлового комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року відмовлено в задоволені заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував докази та мотиви необхідності застосування заходів забезпечення позову; невиконання відповідачами своїх договірних зобов'язань, характеризує їх безвідповідальність та ненадійність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Наш дім» - Панченко Н.О. скаргу не визнала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія судів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Як вбачається з копії позовної заяви позивачем укладався договір про участі у Фонді фінансування будівництва (ФФБ) № 177 від 11 вересня 2007 року, об*єктом будівництва (інвестування) - 2-х кімнатна квартира, будівельний номер № 177 в житловому комплексі по АДРЕСА_1.

У заяві про забезпечення позову позивачем ставиться питання про заборону вчиняти дії щодо передачі майнових прав всього об*єкту будівництва, а саме: житлового комплексу по АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені майнові права на об'єкт будівництва, відчуження яких просить заборонити заявник, не є предметом спору між сторонами. Заявлені вимоги стосуються стягнення коштів за невиконання зобов'язань. Крім того, порушуючи питання про заборону вчиняти дії щодо відчуження майнових прав, заявник не зазначила жодного доказу на підтвердження того, що відповідач може або намагається вжити заходів, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду в випадку задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Оскільки, майнові права на об'єкт будівництва, відчуження яких просить заборонити заявник, не є предметом спору між сторонами. Заявлені вимоги стосуються стягнення коштів за невиконання зобов'язань, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді