Справа № 2/593/67/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарях Макійчук Г.Р., Паньків М.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТУДСА України у Тернопільській області звернулося до Бережанського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Позивач просить стягнути на його користь з керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 11 819,20 грн. в порядку регресу та стягнути судові витрати при зверненні до суду. В обґрунтування позову зазначив, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року по справі №876/11045/14 Р залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.04.2015 року за №К/800/19700/15, скасовано Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року по справі №819/1998/14-а, зобов'язано стягнути з ТУДСА України в Тернопільській області на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14.08.2014 року по 01.04.2015 року в сумі 11 819, 20 грн. У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Підгаєцького районного суду Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: керівник апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_2, заступник керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 3., територіальне управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до наказу №5-к від 19.09.2013 року ОСОБА_3О було призначено з того ж числа на посаду помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца P.O., на час виконання ним повноважень судді Підгаєцького районного суду, тимчасово, на час перебування основного працівника ОСОБА_5 у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. 12.08.2014 року від ОСОБА_3 на адресу керівника апарату Підгаєцького районного суду надійшла заява про переведення його з посади помічника судді на посаду секретаря судового засідання. Того ж числа від нього на адресу керівника апарату надійшла заява про переведення його з посади помічника судді на вакантну посаду секретаря суду, оскільки в раніше поданій заяві ним помилково було зазначено про переведення на посаду секретаря судового засідання, яка є зайнятою. На підставі заяви ОСОБА_3 13.08.2014 року керівником апарату Підгаєцького районного суду ОСОБА_6 було видано наказ за №12-к, яким ОСОБА_3 переведено з тимчасової посади помічника судді на тимчасову посаду секретаря суду на час перебування основного працівника ОСОБА_7 у відпустці по догляду за дитиною. 14.08.2014 року, у зв'язку зі звільненням керівника апарату Підгаєцького районного суду, заступником керівника апарату цього суду було видано наказ за №12-к, яким ОСОБА_3 було звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуца P.O., у зв'язку з закінченням строкового трудового договору з 15.08.2014 року, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видання цього наказу зазначено закінчення часу перебування основного працівника ОСОБА_5 у відпустці по догляду за дитиною. Надалі, 15.08.2014 року, виконуючим обов'язки керівника апарату Підгаєцького районного суду ОСОБА_2 було видано наказ за №13-к «Про анулювання наказу №12-к від 13.08.2014 року про переведення ОСОБА_3О.» Підставами для винесення цього наказу зазначено те, що на час видачі наказу №12-к від 13.08.2014 року ОСОБА_6 не мав повноважень керівника апарату суду, так як наказом ТУДСА України у Тернопільській області № 50-к від 13.08.2014 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України він був звільнений з цієї посади із цього числа. Також було порушено порядок переведення з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області на тимчасову посаду секретаря суду на час перебування основного працівника суду у зв'язку з не проходженням стажування та конкурсу, як це передбачено при прийнятті на посаду секретаря суду, а також з урахуванням того, що порядковий номер наказу 12-к в книзі особового складу під даним номером, який зазначений у виданому ОСОБА_6 наказі міститься інший наказ, під порядковим номером 12-К від 14.08.2014 року про звільнення з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца Р. О. - Бончука Н.О., у зв'язку із закінченням строкового договору. На виконання Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року справа № 876/11045/14Р, ТУДСА України в Тернопільській області виплачено грошову суму у розмірі 11 819,20 грн. на користь ОСОБА_3, а тому позивач звернувся із згаданим позовом до суду.

У судове засідання представник позивача ТУДСА України в Тернопільській області не з`явився, однак представником за довіреністю ОСОБА_8 надіслано письмову заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовільнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що 14.08.2014 року, у зв'язку зі звільненням керівника апарату Підгаєцького районного суду, заступником керівника апарату цього суду ОСОБА_4 було видано наказ за №12-к, яким ОСОБА_3 було звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца P.O., у зв'язку з закінченням строкового трудового договору з 15.08.2014 року, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видання цього наказу зазначено закінчення часу перебування основного працівника ОСОБА_5 у відпустці по догляду за дитиною. А вже після цього ним 15.08.2014 року було видано наказ за №13-к «Про анулювання наказу №12-к від 13.08.2014 року про переведення ОСОБА_3О.» Підставами для винесення цього наказу є те, що на час видачі наказу № 12-к від 13.08.2014 року ОСОБА_6 не мав повноважень керівника апарату суду, так як наказом ТУДСА у Тернопільській області № 50-к від 13.08.2014 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України він був звільнений з цієї посади із цього числа.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявленого позову відносно свого довірителя не визнав, просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю позовних вимог. Суду пояснив, що 14.08.2014 року було видано наказ за №12-к, яким ОСОБА_3 звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца P.O., не за підписом його довірителя ОСОБА_2, а за підписом заступника керівника апарату цього суду ОСОБА_4 А ОСОБА_2 15.08.2014 року було видано наказ за №13-к «Про анулювання наказу №12-к від 13.08.2014 року про переведення ОСОБА_3О.» Підставами для винесення цього наказу було те, що на час видачі наказу №12-к від 13.08.2014 року ОСОБА_6 не мав повноважень керівника апарату суду, так як наказом ТУДСА у Тернопільській області № 50-к від 13.08.2014 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України він був звільнений з цієї посади із цього числа.

У судове засідання третя сторона на боці відповідача ОСОБА_4 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце слухання справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 19.09.2013 року ОСОБА_3 було призначено на посаду помічника судді Підгаєцького районного суду тимчасово, на час перебування основного працівника ОСОБА_5 у відпустці по догляду за дитиною, що вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_3 серія АЛ №264947.

12.08.2014 року від ОСОБА_3 на адресу керівника апарату Підгаєцького районного суду надійшла заява про переведення його з посади помічника судді на посаду секретаря судового засідання. Того ж числа від нього на адресу керівника апарату надійшла заява про переведення його з посади помічника судді на вакантну посаду секретаря суду, оскільки в раніше поданій заяві ним помилково було зазначено про переведення на посаду секретаря судового засідання, яка є зайнятою.

13.08.2014 року керівником апарату Підгаєцького районного суду ОСОБА_6 було видано наказ за №12-к, яким ОСОБА_3 переведено з тимчасової посади помічника судді на тимчасову посаду секретаря суду.

Однак як вбачається із копії наказу ТУДСА України в Тернопільській області від 13.08.2014 року №50-к ОСОБА_6 звільнено із посади керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області 13.08.2014 року відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Тобто із 13.08.2014 року ОСОБА_6 фактично не перебував у трудових відносинах і не мав повноважень керівника апарату суду.

14.08.2014 року, у зв'язку зі звільненням керівника апарату Підгаєцького районного суду, заступником керівника апарату цього суду було видано наказ за № 12-к, яким ОСОБА_3 було звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Горуца P.O., у зв'язку з закінченням строкового трудового договору з 15.08.2014 року, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видання цього наказу зазначено закінчення часу перебування основного працівника ОСОБА_5 у відпустці по догляду за дитиною. Вказаний наказ видано за підписом заступника керівника апарату суду ОСОБА_4

Крім цього судом встановлено, що 15.08.2014 року, виконуючим обов'язки керівника апарату Підгаєцького районного суду ОСОБА_2 було видано наказ за № 13-к «Про анулювання наказу № 12-к від 13.08.2014 року про переведення ОСОБА_3О.»

На виконання Постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року справа № 876/11045/14Р, ТУДСА в Тернопільській області виплачено грошову суму у розмірі 11 819,20 грн. на користь ОСОБА_3

Із копії наказу ТУДСА України в Тернопільській області від 15.08.2014 року №51-к вбачається, що виконання обовязків керівника апарату Підгаєцького районного суду покладено на ОСОБА_2 з 15 серпня по 18 серпня 2014 року, включно на час перебування заступника керівника апарату ОСОБА_4 у відпустці та у звязку із звільненням керівника апарату ОСОБА_6

Наказом Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 15.05.2015 року №9-к «Про скасування наказів та поновлення на роботу» скасовано наказ заступника керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.08.2014 року №12-к про звільнення помічника судді Горуца Р.О. - Бончука Н.О., також скасовано наказ виконуючого обовязки керівника апарату Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 15.08.2014 року №13-к про анулювання наказу №12-к від 13.08.2014 року про переведення ОСОБА_3, крім цього поновлено ОСОБА_3 на посаду секретаря Підгаєцького районного суду Тернопільської області з 15.08.2014 року на час декретної відпустки основного працівника ОСОБА_7

Із копії наказу Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.08.2014 року №12-к вбачається, що ОСОБА_3 звільнено з тимчасової посади помічника судді Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О., у звязку із закінченням строкового трудового договору з 15.08.2014 року на підставі п.2 ст.36 КЗпП України та виплачено грошову компенсацію за невикористану відпустку у кількості 25 к.д. за відпрацьований період роботи з 19.09.2013 року по 18.09.2014 року. Даний наказ підписаний ОСОБА_9, яка на той час обіймала посаду заступника керівника апарату суду. Тобто на час прийняття вищезазначеного наказу ОСОБА_2 як службова особа був помічником судді.

Як видно із рішення Львівського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 виконуючи обовязки керівника апарату Підгаєцького районного суду скасував таке переведення привівши трудові відносини сторін у справі до попереднього стану, тобто фактично поновив позивача на попередньо займаній ним тимчасовій посаді помічника судді цього суду, з якої той уже був звільнений напередодні.

За таких обставин вини ОСОБА_2 у незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу немає.

Крім цього судом встановлено, що звільнення з посади помічника судді та секретаря суду Бончук Н.О. відбулось із порушенням законодавства, тому, що заступник керівника апарату ОСОБА_4 не наділена відповідними повноваженнями, а виконуючий обовязки керівника апарат суду ОСОБА_6 на момент винесення наказу про звільнення ОСОБА_3 з посади секретаря суду, був звільнений наказом ТУДСАУ в Тернопільській області від 13.08.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтею 130 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установу, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Згідно ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року з змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» передбачено, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки трудові відносини з ОСОБА_3 були припинені на підставі наказу Підгаєцького районного суду Тернопільської області №12-К від 14.08.2014 року за підписом заступника керівника апарату суду ОСОБА_4, тоді вже після цього 15.08.2014 року, виконуючим обов'язки керівника апарату Підгаєцького районного суду ОСОБА_2 було видано наказ за №13-к «Про анулювання наказу № 12-к від 13.08.2014 року про переведення ОСОБА_3О.», а тому позивачу слід звертатись із вимогами про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу до заступника керівника апарату суду Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_4

Судові витрати не відшкодовуються оскільки в позові відмовлено.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 1191 ЦК України,ст.ст. 130,138 КЗпП України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Територіального управління Державної судової адміністрації України у Тернопільській області до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з моменту його проголошення.

Суддя В.І.Шміло