АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5896/15-ц 22-ц/774/1296/К/16
Справа № 215/5896/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1296/К/16 суддя Тарасенко О.В.
Категорія - 34 (ІІІ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.

за участю секретаря: Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті затоплення квартири.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» - Курмаз Олександр Валерійович,

позивач ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» (далі - ТОВ «УЮТ-2011») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті затоплення квартири, вказавши, що ТОВ «УЮТ-2011» надає послуги з утримання АДРЕСА_1 у якому належить на праві власності позивачеві.

В червні 2015 року квартира АДРЕСА_1 була затоплена під час дощу у зв'язку з протіканням покрівлі, що призвело до пошкодження майна та збитків, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 17 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Під час розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 22 391,40 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. та витрати пов'язані з проведенням експертизи в розмірі 2 200 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2016 року, описку в якому виправлено ухвалою цього ж суду від 06 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «УЮТ-2011» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 22 391,40 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., витрати, пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2200,00 грн., а всього 29 591,14 грн.

Стягнуто з ТОВ «УЮТ-2011» на користь держави судовий збір у сумі 974,40 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «УЮТ-2011» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на його необґрунтованість, невірне застосування норм матеріального та процесуального права. Так, судом не було враховано, що вина відповідача в затопленні квартири позивача не доведена. Доказів того, що підприємство не виконує покладені на нього обов'язки як на управителя будинку до суду не було надано. Суд помилково послався на ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», адже ТОВ «УЮТ-2011» є не балансоутримувачем, а надавачем послуг з управління будинку.

Суд послався на п. 2.2. Договору, що укладений між ТОВ «УЮТ-2011» та УБЖП Криворізької міської ради, який відсутній у матеріалах справи і не може бути прийнятий як доказ.

ТОВ «УЮТ-2011» не є житлово-експлуатаційною організацією і ст.ст. 24, 61, 175, 176 ЖК України не можуть бути застосовані до правовідносин сторін.

Судом не вірно визначено розмір матеріальної шкоди та не взято до уваги, що експертизу проведено з порушеннями (копія технічного паспорту на квартиру та договору про ремонт стелі отримано експертом особисто, а не разом з матеріалами справи) та без дослідження суми договору ремонту стель (кошторис на матеріали, затрачену працю, тощо). Не погоджується відповідач і з висновком суду щодо стягнення моральної шкоди та визначення її розміру, вважаючи його незаконним та необґрунтованим.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ТОВ «УЮТ-2011» - Кармаза О.В.. який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, позивача ОСОБА_3, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.04.2011 року ОСОБА_3 на праві спільної часткової приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, що зареєстровано Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу за №8додП-75 (а.с. 6-7).

Обслуговування будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «УЮТ-2011».

26 червня 2015 року сталося залиття квартири позивача.

Згідно Акту від 26 червня 2015 року, затвердженого головним інженером ТОВ «УЮТ-2011», залиття квартири сталося у зв'язку з протіканням покрівлі будинку (а.с. 8).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №32/15 від 11 лютого 2016 року, вартість відновлювальних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, складає суму - 22 391,40 грн. (а.с. 34-52).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 і стягуючи на користь позивача матеріальну і моральну шкоду, завдану затопленням квартири, з ТОВ «УЮТ-2011», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного обслуговування ТОВ «УЮТ-2011» будинку № АДРЕСА_1 - позивачу по справі.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, що регулюють правовідносини з відшкодування шкоди.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. У відповідності зі ст. 1 Закону: виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно листа Голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради будинок АДРЕСА_1, у якому розташована квартира позивача, знаходиться на обслуговуванні ТОВ «УЮТ-2011», який надає послуги з управління будинком та прибудинкової території, здійснює плановий ремонт та на ІІІ квартал 2015 року товариством заплановано проведення вибіркового ремонту даху (а.с. 10). Зазначене визнається відповідачем в апеляційній скарзі та не потребує додаткової перевірки.

Отже, ТОВ «УЮТ-2011» зобов'язаний забезпечувати утримання будинку, в якому знаходиться квартира, та прибудинкової території, а також здійснювати аварійне обслуговування, забезпечувати своєчасне усунення наслідків аварій та несправностей, що виникають, тобто, ТОВ «УЮТ-2011» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а позивач є споживачем житлово-комунальних послуг.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяною його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг, а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «УЮТ-2011» є неналежним відповідачем по справі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг.

Згідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством: своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, затоплення квартири позивача сталося внаслідок протікання покрівлі будинку, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідач належним чином виконував свої зобов'язання по наданню житлово-комунальних послуг і не повинен відшкодовувати завдані збитки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «УЮТ-2011» не є житлово-експлуатаційною організацією колегією суддів відхиляються, адже матеріалами справи підтверджено, що саме ТОВ «УЮТ-2011» є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76 (далі Правила) у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з'ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття.

Як вбачається з матеріалів справи, комісією у складі посадових осіб ТОВ «УЮТ-2011» було обстежено квартиру позивача, про що складено акт від 26.06.2015 року, затвердженого головним інженером ТОВ «УЮТ-2011», згідно якого причиною затоплення квартири позивача є протікання даху будинку АДРЕСА_1 (а.с. 8).

За таких обставин, посилання апеляційної скарги на відсутність вини відповідача у затопленні квартири, належній позивачу, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач як виконавець послуги по забезпеченню цілісності даху будинку, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та з'ясувавши, що позивачу завдана шкода, стягнув її з винної особи - з ТОВ «УЮТ-2011».

При перевірці доводів апеляційної скарги ТОВ «УЮТ-2011» щодо неправильного визначення розміру матеріальної шкоди, колегією суддів встановлено, що розмір шкоди визначено судом вірно на підставі належних та допустимих доказів.

Так, статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до частини першої якої, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №32/15 від 11 лютого 2016 року, вартість відновлювальних робіт, необхідних для усунення наслідків залиття квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, складає суму - 22 391,40 грн. (а.с. 34-52), із яких 5 320,20 грн. - фактичні витрати на придбання та встановлення натяжної стелі за договором від 30.12.2015 року, 17 071,20 грн. - розмір витрат, які необхідно понести для проведення відновлювального ремонту (без урахування придбання та виконання робіт по встановленню натяжної стелі).

Як вбачається з акту від 26.06.2015 року, затвердженого головним інженером ТОВ «УЮТ-2011», при обстеженні квартири позивача було встановлено, що, серед іншого, відбулося пошкодження підвісних (натяжних) стель, а тому позиває має право, у порядку ч. 2 ст. 1192 ЦК України, на відшкодування витрат, фактично понесених ним на відновлення пошкодженої речі, а доводи апеляційної скарги щодо незаконності включення цієї суми до загального розміру майнової шкоди є необґрунтованими та спростовується вищевикладеним.

Інших доводів на спростування висновку судової будівельно-технічної експертизи №32/15 від 11 лютого 2016 року представником відповідача не надано, як і не заявлено клопотань щодо проведення додаткової судової експертизи.

Отже, визначаючи розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, суд першої інстанції правомірно виходив із наведеного висновку експертизи, а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо не доведення позивачем розміру завданої шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи всі обставини по справі, дійшов також обґрунтованого висновку і щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Разом з тим, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачеві, не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не обґрунтував розмір моральної шкоди в сумі 5 000 гривень.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, відсутність умисних винних дій відповідача, характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, вважає необхідним змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 5 000, 00 гривень до 2 000,00 гривень, у зв'язку з чим підлягає зменшенню загальний розмір стягнутих сум до 27 591,14 гривень.

В іншій частині рішення суду достатньо обґрунтоване і підтверджене письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу. Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставин по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 26 квітня 2016 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» на користь ОСОБА_3 моральної шкоди та загального розміру стягнутих сум змінити.

Зменшити розмір моральної шкоди стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» на користь ОСОБА_3 з 5 000 (п'яти тисяч) гривень 00 копійок до 2 000 (двох тисяч) гривень 00 копійок, у зв'язку з чим зменшити розмір загальної суми стягнутих коштів з 29 591 (двадцяти дев'яти тисяч п'ятсот дев'яносто однієї) гривні 14 копійок до 27 591 (двадцяти семи тисяч п'ятсот дев'яносто однієї) гривні 14 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: