Провадження №2/523/4608/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2016 р. Суворовський районний міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів, оскільки він потребує матеріальної допомоги. Позов мотивує тим, що він був інвалідом І групи, проте для задоволення потреб сім'ї та дітей вимушений був перейти на ІІІ групу інвалідності, а тому просить стягнути з відповідачів на йог користь аліменти в сумі 1 000 грн. щомісячно з кожного відповідача.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд позов задовольнити.

Відповідачі заперечували проти задоволення позову, посилаючись на власне скрутне матеріальне становище, наявність інших утриманців, відсутність у позивача реальної потреби в утриманні.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25 серпня 2082 року (а.с. 9).

Доказів родинних відносин з відповідачем ОСОБА_3 суду не надано.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом 3 групи та таким, що не досяг пенсійного віку (а.с. 4, 6), отримує пенсію по інвалідності в розмірі станом на серпень 2016 року в сумі 2 642,50 грн. щомісячно.

Також позивач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності (а.с. 24-29), що ним не заперечувалось. Згідно відомостей з ЄДРПОУ не перебуває в процесі припинення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на момент розгляду справи по суті становить 1 130 грн.

Станом на 02.03.2015 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становив 1 130 грн., тобто, позивач отримує пенсію в більшому розмірі.

Відповідно до статті 202 Сімейного Кодексу України повнолітні діти зобов'язані утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків.

Разом з тим позивачем жодного доказу втрати працездатності в будь-якій частці не наведено, навпаки, встановлено факт працевлаштування позивача в якості фізичної особи підприємця.

Відповідно до вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Позивачем не доведено, що він потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 1 ст. 202 СК України, такі докази не надані позивачем в ході розгляду справи. Натомість, в судовому засіданні встановлено, що позивач фактично працевлаштований, отримує дохід.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, так як позивач спроможний утримувати себе самостійно.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 213-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька - залишити без задоволення в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя