Справа № 500/6730/15-ц
Провадження № 2/500/1118/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 Арамаіса Гівієвича про стягнення сум заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 34 317,55 грн. (а.с.21).

Свої вимоги мотивує тим, що 22.06.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк», Банк) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500910092 (далі договір) про надання кредиту в сумі 40 024,41 грн. з кінцевим строком повернення по 24.06.2018 р.

Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 08.10.2015 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 34 317,55 грн., яку до теперішнього часу не погашено.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, вважають, що заборгованості за вказаним кредитним договором існувати не може. Суду пояснили, що вказаний кредит було отримано з метою погашення заборгованості за іншим кредитним договором із цим же Банком - № 500315794 від 29.10.2012 р., проте усі зобовязання за двома договорами виконано.

Заслухавши відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 22.06.2013 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500910092 (далі договір) про надання кредиту в сумі 40 024,41 грн., під 0,73 % річних від суми кредиту, у строк до 24.06.2018 р. (а.с.4-6).

Згідно ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки позичальник свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 08.10.2015 р. у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ПАТ «Альфа-Банк» в загальній сумі 34 317,55 грн., яка складається з: 28 254,23 грн. - заборгованість за кредитом; 2 043,98 грн. - заборгованість за відсотками; 1 519,34 грн. - заборгованість по комісії; 2 500,00 грн. штраф, що підлягає стягненню з відповідача.

Заперечення відповідача та його представника щодо неможливості існування заборгованості за кредитним договором або невірності сум розрахунку суд до уваги прийняти не може за відсутності відповідних доказів у підтвердження останнього.

При цьому, судом у виконання ч.4 ст. 10 ЦПК України неодноразово було розяснено відповідачу та його представнику щодо можливості заявлення клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи та розяснено наслідки незявлення відповідного клопотання.

Проте, клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи відповідачем та його представником суду заявлено не було.

Розрахунок внесених платежів у підтвердження заперечень відповідача суд не може прийняти до уваги, оскільки його складено не в повній відповідності до існуючих обставин (а.с.110).

Так, у розрахунку зазначено, що мало місце здійснення платежу 22.06.2013 р. у сумі 1 300 грн., проте квитанція у підтвердження вказаного суду надана не була тощо.

Невідповідність розрахунку сум заборгованості здійсненим платежам за вказаним кредитним договором судом не встановлена.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.526, 530, 533, 549,554, 610, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 Арамаіса Гівієвича про стягнення сум заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 Арамаіса Гівієвича, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КМ 050635, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 15.06.2002 р.), на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» () у погашення заборгованості за кредитним договором № 500910092 від 22.06.2013 р. грошові кошти в сумі 34 317,55 (тридцять чотири тисячі триста сімнадцять гривень пятдесят пять копійок) грн., яка складається з: 28 254,23 грн. - заборгованість за кредитом; 2 043,98 грн. - заборгованість за відсотками; 1 519,34 грн. - заборгованість по комісії; 2 500,00 грн. штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 Арамаіса Гівієвича, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КМ 050635, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 15.06.2002 р.), на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» () судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:(підпис) З оригіналом згідно: Суддя: ОСОБА_2