Справа № 495/8431/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 листопада 2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання наймачами приміщення у гуртожитку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради про визнання наймачами приміщення у гуртожитку.

В судове засідання позивачі не зявились, але надали заяви згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили справу слухати в їх відсутність та судове засідання провести без фіксації технічними засобами.

В судове засідання представник Білгород-Дністровської міської ради не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу слухати в його відсутність, судове засідання провести без фіксації технічними засобами, не заперечує проти задоволення позовних вимог та винести законне, обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ордерів на вселення №8, №9 від 27 червня 2006 року позивачі вселились в кімнату №50 по вул.Вокзальній, 19-а, м.Білгород-Дністровський, Одеської області та мешкають до теперішнього часу.

Позивачі заборгованості по сплаті комунальних послуг за адресою вул.Вокзальній, 19-а, кімната 50, м.Білгород-Дністровський, Одеської області не мають, що підтверджується довідкою ОСББ «Вок 19А» від 08.08.2016 року №1.

На час вселення позивачка ОСОБА_1, вже 27 років безперервно проробила на підприємстві, у звязку з чим на підставі рішення профкому від 06 липня 1992 року, протокол №17, перебувала на квартирному обліку у швейній фабриці, якій на той час належав гуртожиток.

На підставі спільного рішення №168 від 27 червня 2006 року профспілкового комітету і адміністрації підприємства швейної фабрики - спільного українсько-болгарського підприємства «Удіміс» було вирішено надати позивачам кімнату №50 у гуртожитку по вул.Вокзальній, 19-а, м.Білгород-Дністровський, Одеської області для проживання. Зазначена кімната розташована на четвертому поверсі, її загальна площа складає 41,9 кв.м., у тому числі 26,0 житлової площі, складається з двох кімнат, площею 12,4 кв.м. і 13,6 кв.м., кухні, душової, туалету, балкону, коридору, шафи.

Позивачі увесь час проживання у гуртожитку не тільки користувались правами на проживання, а й виконували обовязки по утриманню кімнати (проводили поточні ремонтні роботи за власні кошти), регулярно сплачували та сплачують всі комунальні послуги.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 30 березня 2016 року №74-VII гуртожиток, у якому постійно мешкають позивачі було безоплатно прийнято до комунальної власності територіальної громади міста та надано дозволи на приватизацію кімнат гуртожитку мешканцям, згідно затвердженого переліку мешканців гуртожитку.

У звязку з тим, що у ордерах на вселення позивачів наявна вказівка про те, що вони видавались на підставі спільного рішення профспілкового комітету та адміністрації швейної фабрики на право заняття койко-місця в кімнаті на час дії трудового договору без права обміну та подальшої прописки, відповідачем було відмовлено у наданні ордеру на право вселення в кімнату 50, який засвідчував би факт користування нею та визнавав позивачів наймачами.

Згідно статті 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Згідно статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

У відповідності до статті 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч.1 ст.48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора, тощо).

У звязку з вищевказаним, суд вважає позовні вимоги обґрунтовані і підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст. 48, 61, 63 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 197, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання наймачами приміщення у гуртожитку задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 єдиними наймачами кімнати №50 по вул.Вокзальній, 19-а, м.Білгород-Дністровський, Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя