Провадження № 2/344/1959/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

17 червня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2013 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 05 березня 2008 року між ОСОБА_2 акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №IFIWGA, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 26350,00 доларів США на строк до 05 березня 2028 року та зобовязувався повернути в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. В забезпечення виконання даного кредитного договору між позивачем та відповідачем 05 березня 2008 року укладений договір іпотеки квартири, згідно п. 33.3 якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру № 82, що знаходиться в місті Івано-Франківську по вулиці Будівельників, будинок № 27, загальною площею 39,4 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, яка належить ОСОБА_1. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2013 року звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором №IFIWGA від 05 березня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1, в сумі 372 823,84 грн., що еквівалентно 46 661,31доларам США, на предмет іпотеки згідно договору іпотеки квартири від 05 березня 2008 року, шляхом надання права іпотеко держателю Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцю. Тому відповідач та усі мешканці квартири підлягають виселенню з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За таких обставин позивач просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та /або проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку.

У судове засідання представник позивача не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

05 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», в подальшому назву якого змінено на ОСОБА_2 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (т. 1 а.с. 35-40), Банком, та відповідачем ОСОБА_1, Позичальником, був укладений кредитний договір №IFIWGA, за умовами якого Банк зобовязується надати Позичальникові кредит, а Позичальник отримав кредит у розмірі 26 350,00 доларів США на строк з 05 березня 2008 року по 05 березня 2028 року (т. 1 а.с. 7-17).

В забезпечення виконання кредитного договору 05 березня 2008 року між ОСОБА_1, Іпотекодавцем, та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», Іпотекодержателем, укладений договір іпотеки квартири, згідно п. 33.3 якого Іпотекодавець надає в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру № 82, що знаходиться в місті Івано-Франківську по вулиці Будівельників, будинок № 27, загальною площею 39,4 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, що належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 вересня 2007 року за №7-1790 та зареєстровано в ОБТІ за номером 17881042 від 26 лютого 2008 року (т. 1 а.с. 18-24).

22 лютого 2013 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, що набрало законної сили 11 березня 2013 року,звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором №IFIWGA від 05.03.2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», а подальшому назву якого змінено на ОСОБА_2 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1, в сумі 372 823 грн. 84коп., що еквівалентно 46 661,31доларам США, на предмет іпотеки згідно договору іпотеки квартири від 05.03.2008 року однокімнатну квартиру № 82, що знаходиться в місті Івано-Франківську по вулиці Будівельників, будинок № 27, загальною площею 39,4 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м., яка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 вересня 2007 року за №7-1790 та зареєстровано в ОБТІ за номером 17881042 від 26.02.2008 року належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 «А»АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, шляхом надання права іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», який знаходиться в місті Дніпропетровську, вулиця Набережна Перемоги, будинок № 50, , на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцю. Початкова ціна предмета іпотеки встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (т. 1 а.с. 25-31, т. 2 а.с. 30-33).

25 липня 2013 року ОСОБА_2 акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про добровільне звільнення нерухомого майна, а саме: квартири № 82, що знаходиться в місті Івано-Франківську по вулиці Будівельників, будинок № 27 (т. 1 а.с. 32-34).

З довідки № 02-02/9887 вбачається, що власником квартири АДРЕСА_3 (Будівельників) в місті Івано-Франківську є ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 4-5).

У відповідності з вимогами частин 1-2 статті 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Частина третя статті 109 Житлового кодексу України передбачає, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Пункт 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року передбачає, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Таким чином, чинне законодавство передбачає, що підставою для виселення мешканців з житлового приміщення, що є предметом іпотеки, є звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення, з дотриманням обов'язкової процедури письмового попередження про звільнення житлового приміщення протягом одного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 22 лютого 2013 року прийнято рішення, що набрало законної сили 11 березня 2013 року,про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке має бути виконане, позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того, що він скористався своїм правомнаправлення письмової вимогу відповідачу добровільно звільнити житлове приміщення у тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги.

Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов'язків за кредитним договором, тим самим не заперечує проти позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що за відповідачем ОСОБА_1 неможливо зберегти його право на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 й відповідач має бути виселеним з даної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позов про виселення до інших осіб не пред'явлено, інші особи, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предметі іпотеки), не були конкретизовані, у справі інші особи не мали процесуального статусу відповідачів, то підстав для виселення інших осіб у даній справі немає.

Згідно частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 114,70 грн. (а.с. 5) також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку», статті 109 Житлового кодексу України, статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення та зняття з реєстраційного обліку задовольнити у повному обсязі.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_4, зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 114,70 грн. (сто чотирнадцять грн. 70 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко