Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Наумчука М.І., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 2 червня 2015 року між ним та публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») було укладено договір № SAMDNWFD000, відповідно до умов якого він розмістив на депозитному рахунку банка 200 000 доларів США з відсотковою ставкою 10,5 % річних. Даний договір було укладено строком на 3 місяці та у разі відсутності заяви про відсутність наміру продовження терміну його дії - строк продовжувався на той самий строк.

З 30 вересня 2015 року по 4 листопада 2015 року він неодноразово звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» з письмовими заявами про розірвання договору банківського вкладу від 2 червня 2015 року та виплату суми банківського вкладу у розмірі 200 000 доларів США, однак відповідач повернув лише частину коштів у сумі 80 415 доларів США, щодо решти коштів у сумі 85 060 доларів США, відповідач повідомив, що отримати їх він може частинами відповідно до діючих обмежень, встановлених Національним банком України.

Уточнивши свої позовні вимоги, ОСОБА_5 просив зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» видати йому одноразовою операцією належні йому валютні кошти за договором від 2 червня 2015 року № SAMDNWFD000 у розмірі 85 060 доларів США, шляхом їх перерахування на його картковий рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» за НОМЕР_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк» видати ОСОБА_5 одноразовою операцією належні йому валютні кошти за договором від 2 червня 2015 року № SAMDNWFD000 у розмірі 85 060 доларів США, шляхом перерахування їх на його картковий рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» за НОМЕР_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено із його резолютивної частини вказівку про видачу грошових коштів одноразовою операцією. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Указані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Судами встановлено, що 2 червня 2015 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № SAMDNWFD000, відповідно до умов якого позивач розмістив на депозитному рахунку банка 200 000 доларів США з відсотковою ставкою 10,5 % річних. Даний договір було укладено строком на 3 місяці та у разі відсутності заяви про відсутність наміру продовження терміну його дії - строк продовжувався на той самий строк.

З 30 вересня 2015 року по 4 листопада 2015 року ОСОБА_5 вісім разів звертався на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» з письмовими заявами про розірвання договору банківського вкладу від 2 червня 2015 року № SAMDNWFD000 та виплату суми банківського вкладу у розмірі 200 000 доларів США, внаслідок цього частина коштів у сумі 80 415 доларів США була перерахована на картковий рахунок позивача, а щодо решти коштів у сумі 85 060 доларів США, ОСОБА_5 було повідомлено, що їх отримати він зможе частинами відповідно до діючих обмежень, встановлених Національним банком України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» не виконало умов договору від 2 червня 2015 року та не здійснило повне повернення належних позивачу грошових коштів, що знаходяться на рахунку відповідача, то порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» видати ОСОБА_5 одноразовою операцією належні йому валютні кошти за договором від 2 червня 2015 року № SAMDNWFD000 у розмірі 85 060 доларів США, з перерахування їх на його картковий рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» за НОМЕР_1.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, однак вважав, що із резолютивної частини цього рішення слід виключити вказівку суду про видачу грошових коштів одноразовою операцією.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «Приватбанк» надав до суду докази зарахування 30 грудня 2015 року на рахунок позивача остаточної суми коштів за депозитним договором від 2 червня 2015 року № SAMDNWFD000 (а. с. 91).

Апеляційний суд не перевірив належним чином заперечень відповідача щодо відсутності на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції суми боргу та у порушення ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України не надав належної оцінки доказам ПАТ КБ «Приватбанк» на спростування позовних вимог ОСОБА_5 та дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача перерахувати на рахунок позивача належних останньому валютних коштів за договором від 2 червня 2015 року № SAMDNWFD000 у розмірі 85 060 доларів США.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко М.І. Наумчук О.В. Ступак Головуючий Судді: