№ 207/2611/16-ц
№ 2/207/1575/16
16 листопада 2016 року Багійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Юрченко І.М.
при секретарі Сівачук А.А.
за учатю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні заочно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та визнання втратившим право користування жилим приміщенням,
Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.07.1997року, вона є власником квартири АДРЕСА_1 (м. Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області.
16.07.1997 року вона здійснила державну реєстрацію права власності, у правовстановлюючі документи були внесені відповідні зміни.
Крім неї ОСОБА_1 та її синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано в 2015 році, хоча шлюбні відносини з ним були припинені раніше, а саме в 2014 році.
Відповідач на даний час зареєстрований за вищезазначеною адресою, хоча фактично з 01.11.2014 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживає.
Відповідач, який не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Дніпродзержинськ), втратив право на користування квартирою. Відповідач після припинення подружніх стосунків забрав всі свої речі та виїхав з квартири, з того часу квартиру матеріально не утримує, не намагався за весь час вселитися, постійно проживає за іншою адресою.
Оскільки в спірній квартирі відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які саме їй, як власнику квартири доводиться сплачувати, чим обєктивно порушуються її права.
На підставі зазначеного позивач просив визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користуванням жилим приміщенням, а саме: квартирою № 81 в будинку № 72 по вул. Матросова в м. Кам'янське (м. Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх доказами, викладеними в позовній заяві та пояснила, що відповідач з 01.11.2014 року в квартирі за адресою: м. Кам'янське, вул. Матросова, 72-81 не проживає, за комунальні послуги не сплачує. В зазначеній квартирі його особистих речей не має. На даний час відповідач проживає в квартирі його бабусі за адресою м.Камянське, вул.Бесєдова, 41-4.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач в квартирі позивачки не проживає приблизно два роки. Це вона добре знає, оскільки її особиста квартира знаходиться під квартирою позивачки.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання та за фактичним місцем проживання. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 (м. Дніпродзержинськ) на підставі свідоцтва на спадщину з заповітом від 15.07.1997 року належить позивачці ОСОБА_1 (ар.с.7).
Відповідно до довідки ТОВ «ІНФО-КОМ» від 06.09.2016 року зазначено, що в квартирі АДРЕСА_2 (м. Дніпродзержинськ) зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (ар.с.11).
Факт реєстрації відповідача в квартирі АДРЕСА_2 (м. Дніпродзержинськ) також підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області від 20.09.2016 року (ар.с.15).
Відповідно до рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 16 листопада 2015 року справа №207/3668/15-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (ар.с.12).
Відповідно до акту від 16.08.2016р., відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 (м. Дніпродзержинськ) не мешкає з 01.11.2016 року (ар.с.10).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений й його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Окрім того відповідно до статті 163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.
Згідно з ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігаються жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно з ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт не проживання відповідача у вказаній квартирі з 01.11.2014 р. при відсутності поважної причини.
За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212- 215, 218, 224-228, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та визнання втратившим право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користуванням жилим приміщенням, а саме квартирою №81 в будинку № 72 по вул. Матросова в м. Камянське (м. Дніпродзержинськ).
Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити рішення на загальних підставах шляхом подання до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.
Суддя І.М. Юрченко