АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/1421/2016 Єдиний унікальний номер справи: 662/248/16-ц
Головуючий в І інстанції Марківський О.В.
Доповідач Приходько Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

ОСОБА_1,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_1» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06 квітня 2016 року у справі

за позовом

ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_1» про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и л а :

15 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_1», в обґрунтування своїх вимог зазначила, що13 березня 2007 року ОСОБА_4, виконуючи свої трудові обовязки, прийняла від неї 1500 доларів США (що по курсу НБУ становить 7575грн.), про прийняття грошових коштів поставила відмітку в договорі №8 від 13 березня 2007 року, для внесення на рахунок №8, ввірене їй чуже майно грошові кошти, на рахунок останньої не внесла, а умисно розтратила передавши їх ОСОБА_5, причинивши у такий спосіб матеріальну шкоду позивачці в сумі 1500 доларів США.

Посилаючись на те, що вказані обставини встановлені вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року та ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, просила суд стягнути з відповідача на її користь 40140,00 грн., а саме грошові кошти, які вона передала банку в якості вкладу і які до цього часу їй не повернуті в сумі 1500 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США на день подачі позову.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнено з ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 39105,00грн завданої матеріальної шкоди та витрати на юридичну допомогу в сумі 1000грн. Стягнено з ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_4» 551,20грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_4» посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволені позовних вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_4» ОСОБА_6, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник ОСОБА_3- ОСОБА_7, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, зазначив, що на його думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_3в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 13 березня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_4», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк «ОСОБА_4», та ОСОБА_3 укладений договір банківського вкладу «Вільні кошти» (з пролонгацією) № 8, за яким позивач внесла на рахунок вкладу кошти в сумі 1500 доларів США під 7% річних строком до 13 вересня 2007 року.

13 березня 2007 року на поповнення цього рахунку ОСОБА_3 передала у приміщенні банку касиру ОСОБА_4 1500 доларів США, у звязку з чим була зроблена відповідна відмітка у договорі. Однак ОСОБА_4 грошові кошти на рахунок вкладника не внесла, а умисно розтратила передавши їх ОСОБА_5

В жовтні 2007 року ОСОБА_3 звернулася до Новотроїцького відділення Херсонської обласної дирекції «ОСОБА_2 ОСОБА_4» із заявою про переоформлення вкладу «Вільні кошти» за Договором № 8 від 13 березня 2007 року, за наслідками розгляду якої ОСОБА_2 листом від 03 жовтня 2007 року за №14/1150 повідомив ОСОБА_3, що згідно представленого договору кошти в сумі 1500 доларів США на рахунок не надходили та, одночасно, рекомендовано звернутися до органів прокуратури з заявою про розслідування крадіжки коштів.

До теперішнього часу грошові кошти в розмірі 1500 доларів США банком позивачці не повернуті. Вказану обставину визнано представником відповідача під час розгляду справи в суді.

Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року, який в цій частині набрав законної сили, ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні розкрадання коштів, зокрема тих, які були прийняти нею 13 березня 2007 року від ОСОБА_3 на підставі договору № 8 від 13 березня 2007 року та засуджена за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 200, ч.ч.1,2,3 ст.358 КК України.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою.

Доводи апелянта про те, що ні вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року, ні ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року не встановлені зазначені вище обставини спростовуються дослідженими апеляційним судом оригіналами вироку та ухвали.

Разом з тим задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1172 ЦК України, у звязку із заподіянням позивачу матеріальної шкоди внаслідок викрадення працівниками банку коштів під час виконання ними своїх службових обовязків.

Згідно із ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту)одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобовязальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Доводи апеляційної скарги про недодержання сторонами письмової форми договору банківського вкладу, укладеного сторонами, а відповідно, про його нікчемність, з посиланням на відсутність у позивача ощадної книжки або іншого розрахункового документа на підтвердження внесення коштів на вклад, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки факт укладення такого договору уповноваженою особою банку касиром ОСОБА_4 підтверджено вироком суду,а тому дана обставина в силу вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає і має преюдиційну силу для суду.

Враховуючи наведене позивачка має право вимоги до банку про повернення вкладу за договором від 13 березня 2007 року з урахуванням умов укладеного договору та застосуванням наслідків, передбачених договором та законом, у разі порушення банком своїх зобовязань за договором.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів, які вона передала банку в якості вкладу за договором і які до цього часу їй не повернуті, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим суд першої інстанції помилкового застосував до правовідносин, що виникли між сторонами ст.ст. 1166, 1172 ЦК України вважаючи, що діями ОСОБА_4 спричинено шкоду позивачу, не врахувавши, що з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому шкода спричинена вищезазначеним злочином саме банку.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду та вважати, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задоволено з підстав, передбачених ст.1058-1060 ЦК України.

Розмір грошової суми, яка підлягає стягненню з банку на користь позивачки, визначений судом, відповідно до вимог ч.2 ст. 533 ЦК України за офіційним курсом відповідної валюти на день ухвалення рішення (1500 *26.07 = 39105).

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_4» задовольнити частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_4» про стягнення грошових коштів у розмірі 39105,00грн. на підставі ст.ст. 1166, 1172 ЦК України змінити та вважати, що ці вимоги задоволено з підстав передбачених ст.ст. 1058-1060 ЦК України.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

ОСОБА_1