Справа № 314/3953/16-ц Провадження № 2/314/934/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Надворної О.С.,

при секретарі Якубовській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину свого батька ОСОБА_4 за заповітом останнього.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.10.2015 року помер його батько - ОСОБА_4. Після смерті останнього залишились спадкоємці за законом: позивач, а також дружина померлого - ОСОБА_2Є, та син померлого ОСОБА_3 Як зазначає позивач в позові, за життя батько мав у власності жилий будинок № 17 по вул. Молодіжній в с. Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, земельні ділянки площею 0,217 га та 0,10 га, які призначені для обслуговування вказаного жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, а також земельну ділянку площею 4,4133 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, батько позивача мав грошові кошти в Ощадному банку України в ощадній касі № 3310-02 на рахунку № 915511066. За життя, 26.01.2006 року ОСОБА_4 в Петро-Михайлівській сільській раді склав заповіт, згідно якого все своє майно заповідав позивачу. Після смерті ОСОБА_4 його дружина - ОСОБА_2 та другий син - ОСОБА_3 (відповідачі) написали заяви щодо відмови від своїх часток у спадщині померлого у разі спадкування за законом. Проте коли позивач, як єдиний спадкоємець, звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини батька за заповітом, то йому було відмовлено з огляду відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки та будинок, які входять до складу спадщини.

Отже, посилаючись на вищезазначені обставини, позивач прохає суд визнати за ним право власності на спадщину батька в порядку спадкування за заповітом останнього.

В судове засідання позивач не зявився, його представник адвокат ОСОБА_5 надав суду заву, в якій прохає розглянути справу без своєї участі та без участі позивача, при цьому зазначив, що позов ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 також надали суду заяву, в яких зазначили, що визнають заявлені позовні вимоги та не заперечують проти задоволення позову ОСОБА_1, , при цьому прохають розглянути справу без їх участі.

Отже, дослідивши надані у справі докази, суд дійшов наступних висновків:

Факт смерті ОСОБА_4 11.10.2015 року підтверджено Свідоцтвом про смерть І- ЖС № 331056, виданим виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 15.10.2015 р. (а.с.10).

За життя ОСОБА_4 26.01.2006 року склав заповіт, згідно якого все своє майно заповідав сину ОСОБА_1. Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_7, та зареєстровано в реєстрі за № 11.

З витребуваної судом з Вільнянської державної нотаріальної контори інформації за вих. № 775/01-16 від 19.05.2016 року вбачається, що окрім позивача, ніхто з інших спадкоємців на спадщину ОСОБА_4 не претендує.

При цьому 11.04.2016 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через виконавчий комітет Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області подали до Вільнянської державної нотаріальної контори заяви, згідно яких відмовились від своїх часток спадщини ОСОБА_4, на які мали б претендувати як спадкоємці за законом (а.с. 15, 17).

Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у звязку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як зазначає позивач в своєму позові, нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини батька з огляду на те, що втрачені оригінали документів, які підтверджують право власності останнього на нерухоме майно.

З метою перевірки факту належності спадкодавцю нерухомого майна, на яке претендує позивач, судом з Вільнянського відділу Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області (за вих.№ 9-28-0.2-3610/2-16 від 20.05.2016 р.) було витребувано належно завірені копії:

- Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 061776, виданого 16.09.2002 року Петромихайлівською сільською радою народних депутатів. Вказаний акт виданий на підставі рішення Петромихайлівської сільської ради народних депутатів № 8 від 19.04.2002 року і посвідчує право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0, 317 га (при цьому на плані зовнішніх меж земельної ділянки визначені дві окремі земельні ділянки, площею 0,217 га та 0,10 га, що відповідно разом складає 0, 317 га), розташованої на території с. Петромихайлівка; Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 702.

- Державного акту на право приватної власності на землю серії ІY- ЗП № 013626, виданого 28.05.2003 року Вільнянською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Вільнянської райдержадміністрації № 272 від 26.05.2003 року і посвідчує право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4133 га, розташованої на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Згідно розяснень, які містять п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або правовстановлюючим документом.

Право власності спадкодавця ОСОБА_4 на жилий будинок № 17 по вул. Молодіжній в с. Петро-Михайлівка Запорізької області підтверджено Свідоцтвом про право власності на жилий будинок № 250, виданим 07.05.1988 року Виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради на підставі рішення виконкому Вільнянської районної Ради від 14.04.1988 року. Право власності ОСОБА_4 на вказаний будинок зареєстровано в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 07.05.1988 року в реєстровій книзі № 2 за реєстровим номером 250, що підтверджено відповідним реєстраційним надписом на вищезазначеному Свідоцтві про право власності на жилий будинок № 250 (а.с.20).

Крім того, позивачем суду надана копія технічного паспорту на жилий будинок № 17 по вул. Молодіжній в с. Петро-Михайлівка Запорізької області, в якому єдиним власником будинку зазначено лише спадкодавця ОСОБА_4

Наданими у справі письмовими доказами також підтверджено право власності ОСОБА_4 на компенсаційний внесок на рахунку № 915511066 в філії № 3310/02 в с. Петро-Михайлівка Вільнянського відділення Державного ощадного банку України

Порядок успадкування грошових вкладів врегульований положеннями ст. 1228 ЦК України, другою частиною якої передбачено, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Отже, з врахуванням досліджених письмових доказів суд вважає доведеним факт того, що все нерухоме майно, на яке претендує позивач, дійсно входить до складу спадщини ОСОБА_4

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивач ОСОБА_1 зазначений в заповіті його батька ОСОБА_4 як єдиний спадкоємець, якому останній заповідав все належне йому майно.

При цьому дружина померлого ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 в передбаченому законом порядку подали нотаріусу заяви щодо відмови від своїх часток у спадщині померлого, в звязку з чим суд при розгляді спору не вирішує питання щодо наявності підстав для виділу обовязкової частки спадщини ОСОБА_4 згідно ст. 1241 ЦК України. Крім того, відповідач ОСОБА_2 також подала нотаріусу заяву, в якій зазначила, що все майно, яке є предметом спору, дійсно являється особистою власністю її померлого чоловіка ОСОБА_4, і не відноситься до спільної сумісної власності подружжя (а.с.16).

В ході судового розгляду будь-яких інших осіб, які б мали право претендувати на спадщину ОСОБА_4, - не встановлено. Також в судовому засіданні доведений факт відсутності умов для одержання позивачем в нотаріальній конторі відповідного Свідоцтва про права на спадщину його батька ОСОБА_4

Отже з врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлого 11.10.2015 року, право власності на:

- земельну ділянку для обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,317 га ( на плані зовнішніх меж земельної ділянки визначені дві окремі земельні ділянки, площею 0,217 га та 0,10 га, що відповідно разом складає 0,317 га), розташованої на території с. Петромихайлівка (ОСОБА_8 на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 061776);

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4133 га, розташованої на території Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (ОСОБА_8 на право приватної власності на землю серії ІY- ЗП № 013626).

- жилий будинок № 17 по вул. Молодіжній в с. Петро-Михайлівка Запорізької області;

- компенсаційний внесок на рахунку № 915511066 в філії № 3310/02 в с. Петро-Михайлівка Вільнянського відділення Державного ощадного банку України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення; у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.С. Надворна

24.05.2016