Провадження № 2/369/256/16
УХВАЛА

Іменем України

27.04.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМПРИВАТ», Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ТОВ «МЕРІ-ІНВЕСТ», про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що заявлені вимоги позивача стосуються виключно компетенції державного органу виконавчої влади Управління держземагентства у Києво-Святошинському районі, а відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 позбавлені можливості виконати заявлені вимоги позивача, оскільки відповідно до діючого законодавства України вони не наділені такими повноваженнями. Предметом даного спору є визнання незаконними та скасування правових актів, прийнятих державним кадастровим реєстратором Управління держземагентства у Києво-Святошинському районі при реалізації ним державної політики у сфері земельних відносин. Відносини, які виникають під час реєстрації земельної ділянки, за своїм характером не є цивільно-правовими та не ґрунтуються на рівності сторін.. Крім того, присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці в даному спорі не тягне за собою будь-яких наслідків для власника земельної ділянки і не може жодним чином обмежити його право власності на спірну земельну ділянку, оскільки право власності на неї виникло ще в 2001 році, а згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр» розділ VII «Прикінцеві та перехідні положення» підпункт 2 передбачено, що земельні ділянки, право власності на які виникло до 2004 року вважається сформованим незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. За вказаних обставин даний спір, що виник між сторонами, відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України не відноситься до спорів, які підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки така категорія спорів віднесена до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи викладене, представник відповідача ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

У судовому засіданні представник третьої особи Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ТОВ «ЗЕМПРИВАТ», Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ТОВ «МЕРІ-ІНВЕСТ», про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, в якому просив визнати незаконними та скасувати правові акти стосовно внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Лісова, 63 в с. Забір»я Києво-Святошинського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, щодо присвоєння кадастрового номера :02:001:5046 земельній ділянці, яка знаходиться по вул. Лісова, 63 в с. Забір"я та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3; щодо поземельної книги, відкритої на земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Лісова, 63 в с. Забір»я Києво-Святошинського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3; щодо державної реєстрації земельної ділянки, яка знаходиться по вул. Лісова, 63 в с. Забір»я Києво-Святошинського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно вимог ч. ч. 1, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов»язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та, вислухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що в даному випадку спір, який виник між сторонами, не є публічно-правовим, оскільки виникає із цивільно-правових відносин та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Земельні відносини, суб»єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об»єктами-землі у межах території України, земельні ділянки та права на них регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 1 ЦК, ст. ст. 2, 5 ЗК). Захист судом прав на землю у цих правовідносинах здійснюється способами, визначеними ст. ст. 16, 21, 393 ЦК, ст. 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб»єкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що у відносинах, які склалися між сторонами, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області не здійснював владних управлінських функцій та не виступав як субєкт владних повноважень. Підстави заявленого позову випливають із спірних правовідносин, що мають цивільно-правовий характер, і він не повязаний безпосередньо із здійсненням владних управлінських повноважень, а тому суд вважає, що даний спір не може розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1, ст. 15, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, ч. ч. 1, 4 ст. 11, п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Ковальчук