Справа № 541/2700/16-ц
Провадження № 2-з/541/20/2016
У Х В А Л А

28 листопада 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі Лисенко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Миргороді заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності та стягнення моральної (не майнової) шкоди, треті особи нотаріус Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служба у справах дітей Миргородської районної державної адміністрації, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 шляхом підроблення документів та їх використання, неправомірного психологічного тиску на неї, та погроз життю і здоровю змусив у 2016 році проти волі підписати договори дарування на його імя всього належного їй нерухомого майна.

Ухвалою судді від 28 листопада 2016 р. відкрите провадження у справі за вказаним позовом та призначений судовий розгляд.

Разом з позовом позивач направила до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру №35 по вулиці Шишацькій в місті Миргороді Полтавської області, житловий будинок №26-Б по вулиці Козацькій в місті Миргороді Полтавській області, земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :50:036:0012, що знаходиться по вулиці Козацькій, 26-Б в місті Миргороді Полтавської області та зобовязати державного реєстратора відділу реєстрації прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради внести дані арешту та заборону на проведення дій з відчуження та перереєстрації прав власності на обєкти нерухомості до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також просила передати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вказане майно на зберігання з правом постійного проживання та зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути та не чинити перешкоди ОСОБА_7 в зберіганні та користуванні спільними обєктами нерухомості до постановлення судового рішення у справі, посилаючись на те, що невжиття цих заходів зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторін, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, до яких належить накладення арешту на майно відповідача та заборона вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів

Відповідно до ч. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволенню, тому що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (якщо позов буде задоволений), в разі відчуження відповідачем спірного майна. Однак, вимога позивача про передачу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вказаного майна на зберігання з правом постійного проживання та зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути та не чинити перешкоди ОСОБА_7 в зберіганні та користуванні спільними обєктами нерухомості до постановлення судового рішення у справі є фактичним вирішенням спору по суті і на д ень винесення ухвали є передчасним.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності та стягнення моральної (не майнової) шкоди накласти арешт на наступне нерухоме майно, заборонивши його відчуження та перереєстрацію прав власності:

-квартиру АДРЕСА_1;

-житловий будинок №26-Б з господарчими будівлями та спорудами по вулиці Козацька в місті Миргороді Полтавської області;

-земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :50:036:0012, що знаходиться по вулиці Козацькій 26-Б в місті Миргороді Полтавської області.

Копію цієї ухвали направити заявнику для відому і Відділу реєстрації прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради для негайного виконання.

Після виконання ухвали направити її копію особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії, що не перешкоджає її негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_8