Справа № 761/1094/15-ц
Провадження № 2/761/424/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.,

при секретарі Личак М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Київської місцевої прокуратури № 10 до Київської міської ради, ОСОБА_2, Приватного підприємства «Маріам», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м.Києва», Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору, відновлення становища, яке існувало до порушення,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2015 року Київська місцева прокуратура № 10 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_2, Приватного підприємства «Маріам», про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позовні вимоги позивач обґрунтовую тим, що надана Відповідачу № 2 спірна земельна ділянка на АДРЕСА_1 відноситься до земель історико-культурного призначення, в межах яких діє спеціальний режим використання, у зв'язку з чим Відповідач № 1 Київська міська рада, в порушення норм чинного законодавства надала дану ділянку для будівництва. Крім того, спірна земельна ділянка є складовою частиною вулиць і доріг, знаходиться в межах червоних ліній, а тому відноситься до земель загального користування, отже такі землі не можуть переходити у приватну власність, тому оспорюване рішення Київської міської ради від 29.04.2010 року № 763/4201 прийняте з порушенням вимог ст. 83 Земельного кодексу України. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач вважає, що державний акт НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-7-01881, та договір про поповнення статутного капіталу приватного підприємства від 01.08.2012 року підлягають визнанню недійсними.

Крім того, необхідність захисту інтересів держави полягає у прийнятті органом місцевого самоврядування незаконного рішення про розпорядження землею, яка згідно зі ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. З огляду на викладене, для захисту порушеного права необхідно відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення спірної земельної ділянки в розпорядження Київської міської ради.

За клопотанням представника Київської місцевої прокуратури № 10 до розгляду справи були залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м.Києва» та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Представник позивача Київської місцевої прокуратури № 10 у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представники відповідачів ПП «Маріам» та ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Київської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м.Києва» у судове засідання не з'являвсь, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог закону, причини неявки суду повідомлено не було.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові докази зібрані в матеріалах справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 29 квітня 2010 року № 763/4201 відповідачці ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Рішення Київської міської ради від 29 квітня 2010 року № 763/4201 прийняте відповідно до статей 81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України, розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. «в» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України та Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року № 457/1867, відповідачка ОСОБА_2 виконала необхідні організаційно-правові дії.

На підставі дозволу було забезпечено розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В подальшому отримано висновки про погодження документації із землеустрою органами, зазначеними у частині третій статті 1861 Земельного кодексу України згідно п. 6 Перехідних положень Порядку № 457/1867, а саме органами земельних ресурсів, містобудування та архітектури, природоохоронного та санітарно-епідеміологічного органу, органу охорони культурної спадщини. Так, було отримано погодження Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 06.04.2010 року № 09-4280, Державної служби з питань національної культурної спадщини від 15.04.2010 року № 22-1095/9, Київської міської санепідемстанції від 14.04.2010 року № 2633, Головного управління екології та охорони природних ресурсів від 11.04.2010 року № 071/04-4-11/1412, Головного управління земельних ресурсів від 21.04.2010 року № 05-6211.

Після прийняття рішенням Київської міської ради від 29 квітня 2010 року № 763/4201, право власності на земельну ділянку було посвідчено державним актом про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-7-01881 від 16 травня 2012 року.

Відповідно до рішення виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.1979 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури в м.Києві», розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 №979, земельна ділянка на АДРЕСА_1 не знаходиться в межах історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури на території м.Києва.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 18.03.1980 року № 334/20 земельну ділянку площею 0,4 га. по АДРЕСА_2 відведено Головному управлінню капітального будівництва міськвиконкому під спорудження житлового будинку маневреного фонду для Ленінського району.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 18.06.1984 року № 551 земельну ділянку площею близько 18 га. в районі вулиці Лук'янівської та інших в Шевченківському та частково в Подільському районах відведено Головному управлінню капітального будівництва виконкому міськради для комплексної забудови жилих кварталів.

Рішенням Київської міської ради від 28.11.2002 року № 118/278 припинено управлінню капітального будівництва Київської міської державної адміністрації право користування земельними ділянками, наданими згідно з розпорядженнями Ради Міністрів УРСР, рішеннями Київської міської Ради депутатів трудящих, Київської міської Ради народних депутатів, виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих, виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів, Київської міської ради, розпорядженнями Київської міської державної адміністрації та Київського міського голови. Земельні ділянки, право користування якими припинено відповідно до цього рішення, вважати міськими землями, не наданими у власність чи користування.

Згідно висновку № 09-2753-В Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища щодо використання земельної ділянки, наявності містобудівних обмежень та умов, які мають враховуватись при розробці проекту відведення земельної ділянки, оформленого листом від 02.04.2010 року № 19-4260, відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 року № 370/1804, територія за функціональним призначенням належить до території середньо та малоповерхової забудови на межі з територією вулиць та доріг.

Згідно наявних у матеріалах справи абрису земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, меж земельної ділянки, погоджених з головним землевпорядником - начальником відділу землевпорядкування Шевченківського району, земельна ділянка знаходиться поза червоними лініями.

Таким чином, твердження прокуратури про належність ділянки до земель історико-культурного призначення та про те, що в силу закону дана земельна ділянка є землею вулиць та доріг, є недоведеними.

Згідно ч.1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Таким чином, Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 року № 370/1804, визначає території за їх функціональним призначенням.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, згідно якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Отже, Київська міська рада, приймаючи оспорюване рішення від 29.04.2010 року №763/4201 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору про поповнення статутного капіталу приватного підприємства від 01.08.2012 року, відновлення становища, яке існувало до порушенняє похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради, оскільки відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради, тому і зазначені похідні вимоги також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 293, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Київській місцевій прокуратурі № 10 у задоволенні позову до Київської міської ради, ОСОБА_2, Приватного підприємства «Маріам», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Шляхо-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м.Києва», Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: