У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення дати набуття права власності на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити фактичну дату набуття ним в приватну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1, а саме - дату 22 жовтня 1993 року, від якої було прийняте рішення Сумської міської ради народних депутатів № 613 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» згідно з Декретом Кабінету Міністрів України № 15 від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», що має юридичне значення для обчислення терміну перебування земельної ділянки у приватній власності, а саме з 22 жовтня 1993 року.

Мотивував тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 вересня 1991 року ОСОБА_2 отримав у спадщину жилий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, із земельною ділянкою 600 кв. м, яка, згідно Земельного кодексу України 1990 року, одержала статус довічного успадковуваного володіння. У вказаному будинку він постійно проживав та користувався земельною ділянкою. Рішенням Сумської міської Ради № 613 від 22 жовтня 1993 року, згідно Декрету Кабінету Міністрів України № 15 від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», Земельного кодексу України йому була передана в приватну власність земельна ділянка (6 соток) по АДРЕСА_1, на якій був розташований будинок, отриманий ним у спадщину за заповітом.

Між ОСОБА_2 та ДП «Сумигеодезкартографія», 11 грудня 2008 року, був укладений договір № 387 на виконання робіт з виготовлення технічної документації з землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку - Державного акту. Роботи по виготовленню документації велись з грудня 2008 року, ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку з його реєстрацією 22 березня 2011 року. Заявник зазначив, що дата 22 березня 2011 року свідчить про реєстрацію державного акту, а не реєстрацію права власності на землю, яке він набув на підставі рішення міської ради від 22 жовтня 1993 року.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення дати набуття права власності на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 05 вересня 2016 року рішення міського суду скасовано. Заяву ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.

Представник заявника, не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить її скасувати в частині залишення без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та вирішити питання по суті вимог заявника.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд надав належну оцінку обставинам, та дійшов правильного висновку про порушення місцевим судом вимог процесуального права при розгляді справи в порядку окремого провадження без участі заінтересованих осіб, та відмовивши у задоволенні заяви по суті, у зв'язку із чим, обґрунтовано скасував рішення місцевого суду.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_2 обґрунтовував вимоги тим, що рішення суду про встановлення спірного факту щодо фактичної дати набуття останнім права власності на земельну ділянку, буде підставою для звернення до органів Державної казначейської служби України з метою повернення незаконно сплачених коштів при продажу земельної ділянки в 2013 році.

Суд апеляційної інстанції надав належну оцінку обставинам та змісту заяви ОСОБА_2 та дійшов правильного висновку про те, що у заявника виник спір з органами державної влади з приводу дати набуття ним права власності на земельну ділянку та пов'язаний з ним спір щодо незаконної вимоги щодо сплати податку на доходи фізичних осіб при її відчуженні, тому оскільки встановлення дати набуття права власності на земельну ділянку саме з 1993 року на підставі рішення Сумської міської ради з метою майбутнього повернення коштів, сплачених до державного бюджету, може вплинути на права та обов'язки державних органів, повноважних у вирішенні питань про сплату та повернення таких коштів, зазначені вимоги заявника підлягають розгляду у позовному провадженні з участю цих органів.

У зв'язку з чим, на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України, судом апеляційної інстанції правомірно залишено без розгляду заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Таким чином, порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення дати набуття права власності на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова