Справа № 361/5805/15-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/3027/16 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 56 21.06.2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Приходька К.П.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи тим, що 25.06.2015 року, в порядку передбаченому ст.ст.642,644 ЦПК України була укладена угода про реструктуризацію кредиту шляхом проведення конвертації переоформлення кредиту у національну валюту на викладених у пропозиції умовах, а саме конвертації за Договором № 573 від 22.10.2004 за курсом на день укладання Договору (тобто станом на 22.10.2004) та встановленням нової відсоткової ставки на рівні 28% річних.

Станом на 05.08.2015 року відповідачем на порушення вимог ст. 11 Закону України «Про захист трав споживачів» не надано жодної інформації щодо суми кредиту, детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача, право дострокового повернення кредиту, річна відсоткова ставка за кредитом, умови дострокового розірвання договору за угодою про реструктуризацію, чим порушено права позивача, як споживача, тому просив суд зобов'язати відповідача надати для підписання угоду про реструктуризацію кредиту за договором від 22.10.2004 року шляхом проведення конвертації переоформлення кредиту у національну валюту на викладених у прийнятій пропозиції акцептованій оферті умовах, а саме конвертації за договором станом на 22.10.2004 року та встановленням нової відсоткової ставки на рівні 28% річних; надати інформацію про суму кредиту після реструктуризації та надати детальний розпис сукупної вартості кредиту після реструктуризації.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом та кредитним договором і не може бути застосований судом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2016 року позов задоволено.

Зобов'язано Банк надати для підписання угоду про реструктуризацію кредиту за договором № 573 від 22.10.2004 року шляхом проведення конвертації переоформлення кредиту у національну валюту (на викладених у прийнятій пропозиції акцептованій оферті) умовах, а саме конвертації за Договором № 573 від 22.10.2004 за курсом на день укладання Договору (тобто станом на 22.10.2004) та встановленням нової відсоткової ставки на рівні 28% річних.

Зобов'язано відповідача надати інформацію про суму кредиту після реструктуризації за умовами угоди (акцептованої оферти) про реструктуризації кредиту шляхом проведення конвертації (переоформлення кредиту у національну валюту) на викладених у пропозиції умовах, а саме конвертації за Договором № 573 від 22.10.2004 за курсом на день укладання Договору (тобто станом на 22.10.2004) та встановленням нової відсоткової ставки на рівні 28% річних.

Зобов'язано відповідача надати детальний розпис сукупної вартості кредиту після реструктуризації за умовами угоди (акцептованої оферти) про реструктуризації кредиту шляхом -доведення конвертації (переоформлення кредиту у національну валюту) на викладених у пропозиції умовах, а саме конвертації за Договором № 573 від 22.10.2004 за курсом на день надання Договору (тобто станом на 22.10.2004) та встановленням нової відсоткової ставки на рівні 28% річних.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач Банк подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що вважати лист банку пропозицією укласти договір неможливо, оскільки він не містить істотних умов договору, як і вбачається із даного спору. Крім того, банк зазначає, що обов'язковими умовами проведення реструктуризації та надання відстрочки платежу є відсутність простроченої заборгованості та наявності актуального договору страхування предмету застави, при цьому остаточні умови визначаються колегіальним органом Банку, що не враховано судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених позовних вимог та наявності підстав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Зокрема, суд дійшов висновку, що між сторонами укладено угоду, оскільки здійснена відповідачем у письмовій формі пропозиція про реструктуризацію кредиту шляхом проведення конвертації (переоформлення кредиту у національну валюту) на викладених у пропозиції умовах, а саме конвертації за договором № 573 від 22.10.2004 року за курсом на день укладення договору(тобто станом на 22.10.2004 року) та встановлення нової відсоткової ставки на рівні 28 % річних, прийнята позивачем. Проте, в порушення ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачу не надано інформації за угодою про реструктуризацію кредиту.

Колегія суддів з такими висновками погодитись не може, виходячи з наступного.

Сторонами не заперечується, що 22 жовтня 2004 між позивачем та ПАТ «Промінвестбанк» було укладено договір № 573 споживчого кредитування на придбання соціального житла(квартири). Зазначена квартира була придбана за соціальною програмою часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк» та Відповідачем було здійснено відступлення -прав та обов'язків кредитора за Договором.

12.06.2015 року ПАТ «Альфа Банк» направив відповідачу ОСОБА_2 відповідь на його звернення щодо врегулювання ситуації за кредитним договором № 573 від 22.10.2004 року, де зазначено, що Банк не може задовольнити прохання ОСОБА_2 на запропонованих ним умовах, при цьому Банк запропонував на вибір три варіанти погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.17,21).

Зазначену інформаційну відповідь Банку на звернення позивача, останній вважав пропозицією про реструктуризацію кредиту шляхом проведення конвертації та встановлення нової відсоткової ставки на рівні 28% річних, тому направив Банку відповідь про прийняття цієї пропозиції, крім того направив документи та свої розрахунки (а.с.26,87-90).

У запереченнях до позову, Банк послався, що його повідомлення, яке містило три можливі шляхи виходу із складної ситуації, не мітило істотних умов, що передбачено ст.641 ЦК України, тому позивач хибно вважав, що між сторонами склались нові договірні відносини (а.с.110-112).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно та за власним розсудом.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України значено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей Закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення позову та зобов'язання відповідача ПАТ «Альфа банк» вчинити певні дії.

За таких обставин, правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, дійшов до помилкового висновку про задоволення позову та зобов'язання відповідача ПАТ «Альфа банк» вчинити певні дії, що є підставою для скасування рішення з ухваленням у справі нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України змінюється і розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» судові витрати у розмірі 267 грн. 96 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :