Провадження № 2/161/536/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Луцької міської ради до ОСОБА_2, реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції про витребування земельної ділянки з незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Луцька міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння.

Вимоги позову мотивують тим, що в липні 2001 року на підставі рішення виконкому було відведено та надано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку на АДРЕСА_1 рішенням апеляційного суду Волинської області від 30.07.2015 визнано недійсним державний акт на право власності на дану земельну, зобов'язано ОСОБА_3 повернути її в комунальну власність територіальної громади міста Луцьк.

З повідомлення за зверненням прокуратури м. Луцька в серпні 2015 позивачу стало відомо, що в травні 2015 року право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки від 02.08.2011.

Оскільки земельна ділянка вибула із володіння позивача поза його волею, а ОСОБА_3 не будучи власником земельної ділянки, безпідставно розпорядився нею, подарувавши її відповідачу у справі. Вважає, що ОСОБА_2 набула право власності на спірну земельну ділянку без відповідних на те підстав.

А тому, просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 в користь Луцької міської ради земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1 та скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач не подала.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

За приписами ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 Цивільного кодексу України унормовано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч.3 ст.388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Вказані у позовній заяві підстави мають підтверджувати право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння). Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребування майна з чужого незаконного володіння позивач повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право на вказане майно, а також факт наявності майна у незаконному володінні відповідача та факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд, встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 30.07.2015 у справі за позовом прокурора м. Луцька в інтересах держави до Луцької міської ради, Управління Держземагентства України у Луцькому районі Волинської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації, зобов'язання повернути земельну ділянку в комунальну власність встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №428 від 31.07.2001 «Про попереднє погодження місця розташування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 погоджено ОСОБА_3 місце розташування житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці загальною площею 0,10 га на АДРЕСА_1 за рахунок земель міськземфонду. Рішенням № 429 від 31.07.2001 «Про затвердження проекту відведення та надання ОСОБА_3 земельної ділянки на АДРЕСА_1» вказану земельну ділянку надано у приватну власність ОСОБА_3

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2002, яке набрало законної сили 13.05.2002, у справі №2-61/2002 за позовом прокурора міста Луцька до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання незаконним і скасування рішення виконкому Луцької міської ради, визнано незаконними та скасовані вищевказані рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №428, 429 від 31.07.2001 про погодження ОСОБА_3 місця розташування житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці площею 0,10 га, затвердження його проекту, надання у приватну власність.

Вищевказаним рішенням апеляційного суду Волинської області від 30.07.2015 визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 26.08.2009, виданий ОСОБА_3, скасовано державну реєстрацію державного акту та зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1 у комунальну власність територіальної громади міста Луцька (а.с. 11-13).

Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 9,10) вбачається, що право приватної власності на спірну земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 02.08.2011 (а.с. 9,10).

Державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_2 проведено на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області Пироги В.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.05.2015 (індексний номер 21178938).

Тобто, як слідує з преюдиційних фактів, встановлених рішеннями судів, земельна ділянка була набута відповідачем ОСОБА_2 безвідплатно в особи, яка не мала права її відчужувати. А тому, вимога позивача про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння відповідає приписам ст.ст.387, 388 ЦК України і підлягає до задоволення.

Разом з тим, витребування земельної ділянки з незаконного володіння без скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку не захищає належним чином права власності позивача. А тому, слід скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 13, 14, 16, 328, 387, 388 ЦК України, суд --

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 в користь Луцької міської ради земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1.

Скасувати державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку за ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1, проведену на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.05.2015 (індексний номер 21178938).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Луцької міської ради 5 147 (п'ять тисяч сто сорок сім) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б.Плахтій