Справа № 289/363/15-ц
Номер провадження 2-во/289/34/16
Рядок статистичного звіту:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2016 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

з участю стягувача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про внесення змін до виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

13.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із клопотанням про внесення змін до виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 12.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та частини сплачених судових витрат в розмірі 977,50 грн., а всього 3977,50 грн., а саме при написанні прізвища боржника використовувати прізвище «Топольніцький».

Заявлене клопотання обґрунтовує тим, що на підставі заяви ОСОБА_1 відділом ДВС Радомишльського РУЮ 15.04.2016 року було відкрито виконавче провадження на виконання вказаного вище виконавчого листа, але постановою від 08.06.2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві так як за вказаною в виконавчому листі адресою боржник ОСОБА_2 не проживає.

ОСОБА_3 в клопотанні зазначає, що в період з моменту прийняття рішення судом (21.03.2016 року) до моменту отримання позивачем виконавчого листа (12.04.2016 року) відповідач по справі, а в подальшому боржник у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 отримав новий паспорт на прізвище «Топольніцький», що призводить до унеможливлення виконання рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і просить суд винести ухвалу про внесення змін до виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом 12.04.2016 року, а при написанні прізвища боржника зазначити прізвище «Топольніцький» та при необхідності внести такі ж зміни в інші документи справи.

В судове засідання відповідач по справі, а в подальшому боржник у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

За змістом ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

При цьому, відповідно до п. 3.3. Інструкції про організацію примусового виконання рішень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, державний виконавець перевіряє виконавчий документ на відповідність вимогам, зазначеним в ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Судом встановлено, що 21.03.2016 року Радомишльським районним судом Житомирської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та частини сплачених судових витрат в розмірі 977,50 грн., а всього 3977,50 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 09.04.2016 року, оскільки оскаржено не було.

Під час розгляду цивільної справи №289/363/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про захист гідності, честі та ділової репутації суд встановлював особи учасників судового процесу на підставі посвідчуючих особу документів. ОСОБА_2 в судовому засіданні предявлялося посвідчення водія, так як з його слів паспорт він здав на заміну. Всі заяви, клопотання, заперечення від імені ОСОБА_2 подавалися особисто ОСОБА_2 і скріплювалися його підписом, останній сам зазначав своє прізвище як «Топольницький».

Отже, в рішенні суду від 21.03.2016 року були вказані ті дані, які були встановлені під час судового розгляду справи.

12.04.2016 року Радомишльським районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист стягувачу ОСОБА_1, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання встановлений до 09.04.2017 року. На підставі заяви стягувача 15.04.2016 року постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Радомишльського РУЮ ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та частини сплачених судових витрат в розмірі 977,50 грн., а всього 3977,50 грн. (а.с.5).

Зазначений виконавчий лист оформлений відповідно вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Як зясувалося в судовому засіданні, відповідач по справі ОСОБА_2 змінив прізвище а «Топольніцький», в звязку з чим виконавчий лист повернуто стягувачеві ОСОБА_1 на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». В той же час суд зазначає, що всі цивільні права й обов'язки, набуті фізичною особою з колишнім ім'ям, зберігають чинність. Разом з тим про зміну імені фізична особа має повідомити своїх кредиторів та боржників. Цивільне законодавство не передбачає спеціальних санкцій за невиконання цього інформаційного обов'язку. Однак його невиконання може розглядатися як зловживання цивільним правом, а відтак, тягнути наслідки, встановлені ст.ст. 13, 15-23 ЦК.

Частиною 2 ст. 368 ЦПК України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим ЗУ "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи зазначені норми законодавства приходить до висновку про те, що виконавчий лист був оформлений належним чином і не містить помилок, які підлягають виправленню в порядку, визначеному ст. 369 ЦПК України, оскільки зміст виконавчого листа відповідає змісту проголошеного судового рішення. Внесення ж змін до виконавчих листів, у зв'язку зі зміною прізвища боржником, діючим ЦПК України не передбачено, тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73, 205, 383-387 ЦПК України, ст.3, 22, 26, 31, 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про внесення змін до виконавчого листа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. С. Сіренко