Справа № 766/5250/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Котьо І.В. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділ частки із спільної власності і встановлення порядку землекористування

встановив:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, але вона не відповідає вимогам ч.2 ст.119 ЦПК України, а саме позовна заява повинна містити в собі:

1) назву суду, до якого подається заява;

2) імя ( найменування ) позивача і відповідача а також імя представника позивача , якщо позовна заява подається представником , їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс , номер засобів звязку , як що такий відомий ;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог позовного характеру ;

5) виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину , наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів , що додаються до заяви.

Однак, в порушення вимогп.п.2, 4 ч.2 ст.119 ЦПК України, імя та по батькові відповідача ОСОБА_5 зазначено лише у виді ініціалів, а не повністю. Не вказана ціна позову відповідно до дійсної вартості на момент звернення до суду , що позбавляє можливості визначити правильність сплати судового збору.

Крім того , абз.2 п.10 постанови пленуму ВССУ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачає , що у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Однак як слідує з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 551.20 грн. , відповідно до технічної документації вартість спірного майна становить 314355 грн. на 05 жовтня 2013 року де частка позивачів, відповідно до розміру їх часток становить 48/100.

Також п.16 цього ж пленуму визначено , що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах суд вважає, що дана позовна заява не може бути розглянута по суті, у звязку з чим позивачеві необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суд

ухвалив: Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділ частки із спільної власності і встановлення порядку землекористування - залишити без руху і надати позивачам строк для усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем (заявником) ухвали.

В разі не усунення недоліків до зазначеного строку заява буде вважатись не поданою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Котьо