Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/2992/16 Головуючий у 1 інстанції: Кучеренко Н.В.
Провадження № 22-ц/778/4111/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 серпня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.04.2006 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач взяті на себе зобовязання виконувала неналежним чином, у звязку з чим станом на 31 березня 2016 року має заборгованість в сумі 15 627, 04 грн., яка складається з наступного: 2 499, 10 грн. - заборгованість за кредитом; 12 145, 70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 732, 24 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі зазначеного просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15 627,04 грн. за кредитним договором № б/н від 28.04.2006 року, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки згідно із пунктом 6.9 Договору зазначене право виникло у позивача у квітні 2009 року, тоді як банк звернувся до суду 12 травня 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Проте повністю з таким висновком суду не можна погодитись з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно Умов укладеного договору (п.5.4) повернення коштів та процентів визначено щомісячними платежами. Крім того, відповідно до цього пункту строк погашення кредиту в повному обсягу відповідає строку дії картки - 30 квітня 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором виконувала неналежним чином, у звязку з чим станом на 31 березня 2016 року за розрахунком банку має заборгованість в сумі 15 627, 04 грн., яка складається з наступного: 2 499, 10 грн. - заборгованість за кредитом; 12 145, 70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 732, 24 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6-7). Розмір заборгованості відповідачем не оспорювався.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526 , 530 , 610 , частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530,631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом заяви (а.с.8 зворот. ) за порушення позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_3 здійснила 08 жовтня 2008 року.

Оскільки строк виконання основного зобов'язання було встановлено строком дії картки останній день квітня 2009 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав щодо виконання зобовязання в повному обсязі, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише 12.05.2016, тобто зі спливом строку позовної давності.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та неустойка (штраф) підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України враховується судом при вирішенні справи.

Таким чином, позовні вимоги банку підлягають задоволенню частково - в межах строку позовної давності з 12 травня 2013 року по 31 березня 2016 року в розмірі: 5183 грн.14 коп. - заборгованість за відсотками, 250 грн. - штраф ( фіксована частина), 259 грн.16 коп. - штраф ( процентна складова) (а.с.6-7, 70).

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги та про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України , колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 серпня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором станом на 31 березня 2016 року в розмірі 5 692 гривень 30 коп., яка складається з: 5183 гривень 14 коп. - заборгованості за відсотками: 250 гривень - штрафу (фіксована частина), 259 гривень 16 коп. штрафу(процентна складова).

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: