Справа № 2/331/613/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи: - ОСОБА_3, ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Міського комунального підприємства «Основаніє», треті особи : Департамент житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Запоріжміськсвітло», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до Міського комунального підприємства «Основаніє», треті особи: Департамент житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Запоріжміськсвітло», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.10.2015 року на прибудинковій території біля будинків №20, №22 по вул. Гудименка в м. Запоріжжя під час проведення санітарної обрізки і видалення аварійних дерев сталося падіння спиляного дерева на повітряні лінії мереж зовнішнього освітлення, що в свою чергу призвело до руйнування елементів освітлення і причиною падіння залізобетонної опори на припаркований у дворі будинку № 20 по вул. Гудименка автомобіль ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1, в наслідок чого автомобіль було пошкоджено.

Автомобіль ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу АРС 020059, виданого 08.05.2007 року РЕВ МРВ ДАІ № 1, 2 при УМВС України в Запорізькій області.

Після події, працівниками КП ЕЗО «Запоріжміськсвітло», представником департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, складено відповідні акти від 23.10.2015 року, працівник МКП «Основаніє» від підписання акту відмовився.

На місце події також прибули журналісти газети «Індустріальне Запоріжжя», які висвітили це на інтернет-сайті газети: http://iz.com.ua/zaporoje/82896-v-zaporozhe-stolb-ruhnul-na-zhiguli.html.

Вважає, що при виконанні робіт з санітарної обрізки і видалення аварійних дерев працівниками МКП «Основаніє» були порушені п.п. 2.15, 2.16. Правил охорони праці під час проведення робіт з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 30 листопада 1995 р. № 51 тач. 2 п. 3.5. Технічного регламенту знаків безпеки і захисту здоров'я працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2009 року № 1262.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 23, 1167, 1172 ЦК України, вважає, що міське комунальне підприємство «Основаніє» повинно відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту в розміри 34408,72 грн.

Крім матеріальних збитків, позивач вважає, що внаслідок пошкодження його автомобіля йому завдана моральна шкоду, яка полягає у тому, що пошкодження автомобіля також завдало моральної шкоди, душевних страждань. На теперішній час він позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, користуватися автомобілем для задоволення потреб своєї родини: дружини та двох дітей, - це його морально пригнічує, він постійно думає про ту подію і ці думки відволікають його від повсякденних занять. Крім цього, 24.10.2015 року є днем народження його дружини і пошкодження напередодні його автомобіля завдало йому ще більших моральних страждань, оскільки він не зміг належним чином приділяти увагу своїй дружині у цей день і відсвяткувати її день народження. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 34408,72 грн.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з МКП «Основаніє» на його користь, завдану внаслідок пошкодження автомобілю матеріальну шкоду в розмірі 34408,72 грн., вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 550,00 грн., моральну шкоду в розмірі 34408,72 грн., витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн..

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на те, що вони ґрунтуються на вимогах закону.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 підтримав та просив суд їх задовольнити, додатково уточнив, що витрати по сплаті правової допомоги по зазначеній справі, які понесені ОСОБА_5 відповідно до договору про надання правової допомоги від 16.12.2015 року та додаткової угоди № 1 від 16.12.2015 року, складають 6750,00 грн., та які ним фактично сплачено, що підтверджується квитанціям до прибуткового касового ордеру від 29.02.2016р. № 29/02 та від 16.06.2016р. № 13/06.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав викладених по тексту письмових заперечень, долучених до матеріалів справи, та просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Письмові заперечення представника відповідача обґрунтовані тим, що 23.10.2015 року біля будинків №20, №22 по вул. Гудименка в м. Запоріжжя під час проведення санітарної обрізки і кронування аварійних дерев бригадою МКП «Основаніє» відбулося падіння видаленої гілки на повітряні лінії мереж зовнішнього освітлення , що в свою чергу, призвело до руйнування елементів освітлення та падіння залізобетонної опори на автомобіль позивача, який був розташований при прибудинковій території. На думку представника відповідача, позивач порушив п. 4 Правил благоустрою м. Запоріжжя, а саме залишив свій автомобіль на території зелених насаджень, також порушив п. 26.2 Правил Дорожнього руху України, чим неумисно підвищив настання таких негативних наслідків, а також тим, що залізобетонна опора була ненадійно встановлена. Крім цього, вважає, що матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 27638,20 грн., а проти задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди заперечує в повному обсязі.

Представники третьої особи - КП ЕЗО «Запоріжміськсвітло», кожен в окремості, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача, підтвердивши обставини викладені позивачем в позові. Додатково пояснили, що безпосередньо після події були складені акти про подію за участю представника Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради. В наслідок руйнування опори зовнішнього освітлення біля будинків №20, №22 по вул. Гудименка в м. Запоріжжя КП ЕЗО «Запоріжміськсвітло» спричинено матеріальні збитки в розмірі 10981,20 грн. Опора мережі зовнішнього освітлення, яка впала на автомобіль встановлена належним чином, по моменту події не мала пошкоджень і квітні 2015 року була введена в експлуатацію, як складова частина будівельних робіт із «Реконструкції мереж зовнішнього освітлення на внутрішньо квартальній території пр-т Радянський (5мікрорайон) ТП 612».

Представник третьої особи Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що питання задоволення позову залишає на розсуд суду.

Суд, взявши до уваги пояснення позивача, представників позивача, відповідача та третьої особи, заяву представника третьої особи, долучені до матеріалів справи письмові заперечення представника відповідача та письмові пояснення представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що 23.10.2015 року біля будинків №20, №22 по вул. Гудименка в м. Запоріжжя під час проведення санітарної обрізки і кронування аварійних дерев бригадою МКП «Основаніє» відбулося падіння видаленої гілки на повітряні лінії мереж зовнішнього освітлення, що в свою чергу, призвело до руйнування елементів освітлення та падіння залізобетонної опори на автомобіль «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1, який був розташований на при прибудинковій території. В результаті зазначеної події автомобіль зазнав технічних пошкоджень. (а.с. 102-109)

Автомобіль «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу АРС 020059, виданого 08.05.2007 року РЕВ МРВ ДАІ № 1, 2 при УМВС України в Запорізькій області. (а.с. 6)

Після події, працівниками КП ЕЗО «Запоріжміськсвітло», представником департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, складено відповідні акти від 23.10.2015 року, проте працівник МКП «Основаніє» від підписання акту відмовився. (а.с. 7-8)

На місце події також прибули журналісти газети «Індустріальне Запоріжжя», які висвітили це на інтернет-сайті газети: http://iz.com.ua/zaporoje/82896-v-zaporozhe-stolb-ruhnul-na-zhiguli.html. (а.с. 10-14)

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця по визначенню вартості матеріальної шкоди № 58 від 03 листопада 2015 року, проведеною за власною ініціативою ОСОБА_5, розмір матеріальної шкоди, завданої позивачеві під час вищезазначеної пригоди складає 27638 гривень 20 копійок. Також за проведення автотоварознавчого дослідження ним було сплачено 550,00 грн., за квитанцією № 58 від 28.10.2016р. (а.с. 15-18)

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України,цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, захисту інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його невизнання, або порушення. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязків в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим та органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Позивач звернувся до суду із позовом про захист його порушеного права шляхом стягнення з МКП «Основаніє» на свою користь суми заподіяної шкоди в розмірі 34408,72 грн..

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов»язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно абзацу 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року встановлено, що розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Згідно з ч. 1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, в даному випадку предметом доказування є сума заподіяної шкоди в розмірі 34408,72 грн..

Аналізуючи наданий позивачем доказ щодо встановлення суми заподіяної шкоди (висновок спеціаліста-товарознавця), суд приходить до наступного.

Як на доказ щодо суми заподіяної шкоди в розмірі 34408,72 грн., позивач посилається на висновок спеціаліста-автотоварознавця по визначенню вартості матеріальної шкоди № 58 від 23 жовтня 2015 року.

Згідно зазначеного висновку розмір матеріальної шкоди, завданої позивачеві під час вищезазначеної пригоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 27638 гривень 20 копійок. (а.с. 17)

Виходячи з того, що належний позивачеві на праві власності автомобіль «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1, експлуатується з 2007 року, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з МКП «Основаніє» суми завданої ОСОБА_5 шкоди в розмірі 27638,20 грн., тобто з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Аналізуючи перелічені норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до МКП «Основаніє» в цій частині.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника МКП «Основаніє» на відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_5 завданих матеріальних збитків, оскільки ОСОБА_5 порушив п. 4 Правил благоустрою м. Запоріжжя, а саме залишив свій автомобіль на території зелених насаджень, також порушив п. 26.2 Правил Дорожнього руху України, чим неумисно підвищив настання таких негативних наслідків, а також тим, що залізобетонна опора була ненадійно встановлена, виходячи з наступного.

Відповідачем не надано доказів, того що ОСОБА_5 залишив свій автомобіль на території зелених насаджень чим порушив вимоги також порушив п. 4 Правил благоустрою м. Запоріжжя, а також п. 26.2 Правил Дорожнього руху України, чим неумисно підвищив настання такихнегативних наслідків.

Навпаки, в судовому засіданні при огляді кольорових фотознімків міста події було встановлено, що автомобіль позивача був припаркований не на зеленій зоні, а на тротуарі. (а.с. 102-109)

Згідно п. 2 ч. 1 ст.13та п. 2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях.

Частинами 1, 2 ст. 15 цього Закону встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання обєктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органидержавної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких обєктів.

Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт обєкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого обєкта благоустрою.

Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт обєкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Відповідно дост. 25 вказаного Закону, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Статтею 28 цього Закону регламентує заходи з охорони та утримання зелених насаджень: «Охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів… Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою... Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому КМУ. Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров'ю громадян, а також майну громадян або юридичних осіб.

Пунктом 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2006р. № 1045, передбачено, що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснюєбалансоутримувач.

Пунктами 2.1, 3.1, 5.1,5.4, 9.1.11 та п. 9.1.12 розділу 9 Правил утримання, зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006р. № 105передбачено, що 2.1. Наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

3.1. До об'єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: зелені насадження прибудинкової території.

5.1. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об'єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності.

5.5. Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів;

9.1.11.12 під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

При виконанні робіт з санітарної обрізки і видалення аварійних дерев МКП «Основаніє» була залучена спецтехніка автопідйомник ВС 22 ЗИЛ-13 реєстраційний № НОМЕР_2. Проведення робіт з використанням в охоронній зоні виконується у відповідності до вимог ПБЕЕС і ПБЕЕ. Проектом виконання робіт підйомниками мають передбачатися забезпечення безпечних відстаней від повітряних ліній електропередач, а також до будов і місць складування матеріалів, що передбачено п. 6.5.10 ч. 2 Правил будови і безпечної експлуатації підйомників, затверджених наказом Держнаглядохоронопраці № 232 від 08.12.2003р.

Також, при виконанні робіт з санітарної обрізки і видалення аварійних дерев МКП «Основаніє» були порушені Правила охорони праці під час проведення робіт з видалення дерев і пеньків у населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 30.11.1995 року № 51, а саме:

-п. 2.15 під час роботи механізмів і транспортних засобів поблизу ліній електропередач слід керуватися вимогами ГОСТу 12.1.013-78, відключити їх від джерела живлення, а в разі необхідності зняти. Відключати або знімати електропроводи повинна організація, у віданні якої перебуває електромережа, тобто КП «Запоріжміськсвітло»;

-п. 2.16 для запобігання можливому падінню дерева, що спилюється на лінії електромережі, на ньому необхідно закріпити дві або більше відтяжки довжиною не менше подвійної висоти дерева, на висоті не менше ніж 2/3 висоти стовбура від землі;

-ч. 2 п. 3,5 місце звалювання дерев у радіусі 50 м повинно бути огороджено попереджувальними знаками відповідно до Технічного регламенту знаків безпеки і захисту здоровя працівників, затвердженого постановою КМУ від 25.11.2009 року № 1262.

Отже, відповідно до п. 8.2 цих Правил керівники, інженерно-технічні працівники, спеціалісти, приватні особи, винні у порушеннях цих Правил, несуть особисту відповідальність згідно з чинним законодавством України за допущені ними порушення незалежно від того, чи призвело це до аварії або нещасного випадку. Ці особи також несуть відповідальність за порушення Правил, допущені їх підлеглими.

Крім того, як вбачається з Декларації про готовність обєкта до експлуатації, дадної до матеріалів справи, у квітні 2015 року обєкт: «Реконструкція мереж зовнішнього освітлення на внутрішньо квартальній території по пр.. Радянському в м. Запоріжжі ТП - 612», у тому числі вул. Гудименко, вулю Задніпровська, пр.. Ювілейний, пр.. Радянський був зданий, пройшов технічний нагляд та введений в експлуатацію згідно з чинним законодавством України. (а.с.48-53)

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідача по справі моральної шкоди у розмірі 34408,72 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови "«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п.5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Як на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди, останній посилається на те, що на теперішній час він позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, користуватися автомобілем для задоволення потреб своєї родини: дружини та двох дітей, - це його морально пригнічує, він постійно думає про ту подію і ці думки відволікають його від повсякденних занять. Крім цього, 24.10.2015 року є днем народження його дружини і пошкодження напередодні його автомобіля завдало йому ще більших моральних страждань, оскільки він не зміг належним чином приділяти увагу своїй дружині у цей день і відсвяткувати її день народження, через що він несе певні моральні страждання, які оцінює у 34408,72 гривень.

За подібних обставин, та керуючись принципом розумної достатності, суд вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди, стягнувши з МКП «Основаніє» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо стягнення з МКП «Основаніє» на користь ОСОБА_5 судового збору в розмірі 551.20 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 6750,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 2)

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 56 ЦПК України визначено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі

За вимогами статті 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В обґрунтування зазначеної позовної вимоги стороною позивача надані докази щодо витрат на правову допомогу в розмірі 6750,00 грн., а саме: договір (угода) про надання правової допомоги послуг № б/н від 16.12.2015р., укладений між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_5; додаткова угода № 1 до договору (угоди) про надання правової допомоги послуг від 16.12.2015р., квитанціям до прибуткового касового ордеру від 29.02.2016р. № 29/02 та від 16.06.2016р. № 13/06; переліком виконаних робіт. (а.с. 26, 123-126)

Як на доказ щодо суми витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., сплачених за квитанцією до прибуткового касового ордеру від 29.02.2016р. № 29/02 позивач посилається на перелік виконаних робіт (наданих послуг), яким встановлено, що адвокатом ОСОБА_1 виконані наступні роботи: 1) консультація (2 години роботи) становить 600 грн.; 2) підготовка та написання листа до КП ЕЗО «Запоріжміськсвітло» (1 година роботи) становить 300,00 грн.; 3) підготовка та написання адвокатського запиту до КП ЕЗО «Запоріжміськсвітло» (1 година роботи) становить 300,00 грн.; 4) аналіз законодавчої бази, складання позовної заяви та її оформлення (6 годин роботи) становить 1800,00 грн..

Зазначений розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства України, стороною відповідача зазначений розрахунок не спростований, а тому у суду не має підстав не приймати його до уваги.

Надалі, як на доказ щодо суми витрат на правову допомогу в розмірі 3750,00 грн., сплачених за квитанцією до прибуткового касового ордеру від 16.06.2016р. № 13/06 позивач посилається на перелік виконаних робіт (наданих послуг), яким встановлено, що адвокатом ОСОБА_1 виконані наступні роботи: 1) підготовка до судового засідання та участь у ньому 23.03.2016р. (2,5 годин роботи) становить 750 грн.; 2) підготовка до судового засідання та участь у ньому 14.04.2016р. (2,5 годин роботи) становить 750 грн.; 3) підготовка до судового засідання та участь у ньому 05.05.2016р. (2,5 годин роботи) становить 750 грн.; 4) підготовка до судового засідання та участь у ньому 26.05.2016р. (2,5 годин роботи) становить 750 грн.; 5) підготовка до судового засідання та участь у ньому 13.06.2016р. (2,5 годин роботи) становить 750 грн.

Проте, як вбачається з журналів судових засідань: 23.03.2016 року справа була призначена до розгляду на 11.45 год. та її розгляд було закінчено о 12.00 год. (а.с. 38-39); 14.04.2016 року справа була призначена до розгляду на 14.15 год. та її розгляд було закінчено о 15.00 год. (а.с. 54-56); 05.05.2016 року справа була призначена до розгляду на 10.00 год. та її розгляд було закінчено о 10.40 год. (а.с. 92-94); 26.05.2016 року справа була призначена до розгляду на 10.00 год. та її розгляд було закінчено о 11.45 год. (а.с. 110-112); 13.06.2016 року справа була призначена до розгляду на 14.15 годин та її розгляд було закінчено о 15.15 год. (а.с. 129-131)

Отже матеріалами справи підтверджений загальний час участі представника у судових засіданнях при розгляді справи 235 хв., що виходячи з встановленої відповідно до додаткової угоди № 1 до договір (угода) про надання правової допомоги послуг від 16.12.2015р. становить 1175,00 грн.

Із зазначеного слідує, що витрати на правову допомогу по зазначеній справі в сукупності становлять 4175,00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, вимога позивача щодо відшкодування понесених витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 4175,00 грн. є також законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, але в пропорційному розмірі до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з МКП «Основаніє» судовий збір в розмірі 311,38 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 1874,10 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 88 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1172, 1187 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє», 69095, м. Запоріжжя, вулиця Українська, буд. № 29 «а», (інші відомості про боржника у матеріалах справи відсутні) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вулиця О.Шмідта, буд. № 16 «а», (ІПН: НОМЕР_3, паспорт серії СА № 890798, виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 17.10.1998р.) матеріальну шкоду в розмірі 27 638 (двадцять сім тисяч шістсот тридцять вісім) гривень 20 копійок, вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 550 (пятсот пятдесят) гривень 00 копійок, моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, судовий збір в розмірі 311 (триста одинадцять) гривень 38 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 1874 (одна тисяча вісімсот сімдесят чотири) гривень 10 копійок, а всього 33373 (тридцять три тисячі триста сімдесят три) гривень 68 копійок.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги учасниками процесу , які були присутніми в судовому засіданні, а іншими учасниками процесу, які не були присутніми в судовому засіданні в той же строк з дня отримання повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

13.06.2016