Справа № 642/1403/16-ц
Провадження № 2/642/795/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Вікторова В. В.
за участю секретаря Лозоватої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію спричиненої їй майнової шкоди, а саме грошові кошти в сумі 21 866 грн.
У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у ньому.
Відповідач до судового засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Направлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача судова повістка повернута до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
30.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського РВ ГУ МВС України в Харківської області із заявою про шахрайські дії відносно неї, яку було внесено до ЄРДР 01.07.2015 року.
Станом на теперішній час договір відповідач ПП ОСОБА_2 не виконав, замовлені вироби не встановив та гроші не повернув.
У відповідності до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати.
Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі - частина перша статті 82 ЦПК), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору при ухваленні судового рішення. У разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України.
На підставі викладеного, суд вважає стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн.
Керуючись ст. 22, 23, ст. 526, 530, 837, 852, ст. 906, 1167 ЦК України, ст. 10, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2, грошові кошти в сумі 21 866 (двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят шість) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551 ( п'ятсот п'ятдесят одна ) грн. 20 коп.
Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача в порядку ст. 228 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В.В. Вікторов