Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"10" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Лесик Ю.С., Сидоренку П.М., Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати договір поставки № 1/1 від 25 серпня 2015 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ним; стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь суму сплачених за товар коштів в розмірі 487 500,00 гривень, 3 % річних в сумі 721,23 гривень, проценти за користування чужими грошима в сумі 52 197,26 гривень; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в квітні 2015 року він звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з наміром придбати керамічну бруківку в кількості 1000 м2 із доставкою до місця визначеного ним. Відповідач погодився продати керамічну бруківку в кількості 1000 м2 за ціною 270,00 грн. за м2 на загальну суму 270 000,00 гривень за умови здійснення позивачем попередньої оплати повної вартості керамічної бруківки на підставі виставленого рахунку. Згідно домовленості Сторін, керамічна бруківка повинна бути виготовлена та доставлена йому у період від 30 до 60 днів, з дня її оплати. Такі умови були прийнятними для нього і він здійснив передплату за керамічну бруківку в кількості 1000 м2 за ціною 270,00 грн. за м2 на загальну суму 270 000 гривень на підставі виставленого Відповідачем рахунку НОМЕР_2 від 07 квітня 2015 року, що підтверджується квитанцією №34 від 09 квітня 2015 року на суму 135 000,00 гривень, та квитанцією №20 від 09 квітня 2015 року на суму 135 000,00 гривень. Після чого відповідач повідомив його, що приступив до виготовлення керамічної бруківки і поставить її в обсягах та строки обумовлені сторонами.

В травні 2015 року він знову звернувся до відповідача з наміром придбати ще й керамічний бордюр у кількості 12 500 шт. із доставкою до місця визначеного ним. Відповідач погодився продати керамічний бордюр у кількості 12 500 шт. за ціною 13,00 грн. за одиницю на загальну суму 162 500,00 грн. за умови здійснення ним попередньої оплати повної вартості керамічного бордюру на підставі виставленого рахунку. Згідно домовленості сторін, керамічний бордюр повинен бути виготовлений та доставлений йому у період від 30 до 60 днів, з дня його оплати. Такі умови були прийнятними для нього і він здійснив передплату за керамічний бордюр в кількості 12 500 шт. за ціною 13,00 гривень за одиницю на загальну суму 162 500,00 гривень на підставі виставленого відповідачем рахунку НОМЕР_3 від 05 травня 2015 року, що підтверджується квитанцією від 06 травня 2015 року на суму 162 500,00 гривень. Після чого відповідач повідомив його, що приступив до виготовлення керамічного бордюру і поставить його в обсягах та строки обумовлені Сторонами.

Коли настав час виконання зобов'язання з поставки керамічної бруківки, відповідач повідомив його про те, що не встигає належним чином виконати зобов'язання у погоджені сторонами строки. У серпні 2015 року він звернувся до відповідача з проханням виконати взяті на себе зобов'язання належним чином. Відповідач повідомив його, що причиною прострочення виконання зобов'язання стала наявність великої кількості замовлень і що він не встигає їх виконувати, але запевнив, що виконає зобов'язання у додатковий строк під 30 до 60 днів. Він погодився відтермінувати строки поставки, але на підтвердження усних домовленостей та зобов'язань відповідача наполягав на закріпленні зобов'язань відповідача письмово, шляхом укладення договору поставки у письмовій формі.

25 серпня 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір поставки № 1/1 у письмовій формі. При цьому вартість товару, який був оплачений ним на підставі рахунків виставлених відповідачем до моменту укладення письмового договору збільшилась на 55 000,00 гривень про що зазначено у специфікаціях до договору, а також змінено раніше погоджену сторонами дату поставку товару на 30-60 днів з моменту укладення специфікації. Специфікацію №1 та №2, які є додатками до Договору було підписано сторонами 25 серпня 2015 року.

29 вересня 2015 року була поставлена частина товару, а саме - керамічна бруківка у кількості лише 133,6 м2. Однак, при отриманні та перевірці товару було виявлено, що велика кількість поставленого товару є неналежної якості. Так, йому була поставлена керамічна бруківка, частина якої була: в тріщинках, побита, а саме - 59,8 кв.м. У зв'язку з поставкою товару неналежної якості, Відповідачем було порушено положення п.2.3 Договору поставки №1/1 від 25 серпня 2015 року, за яким постачальник гарантує якість товарів в цілому. Загальна кількість поставленого неякісного товару 59.8 м2 на суму 17 955 гривень 00 копійок.

У зв'язку з тим, що відповідачем був поставлений товар неналежної якості, чим було порушено умови Договору № 1/1 від 25 серпня 2015 року, щодо якості товару, керуючись ст. ст. 4,8 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. ст. 673, 678 ЦК України, Договором поставки №1/1 від 25.08.2015 року ним було направлено на адресу відповідача Претензію від 30 вересня 2015 року, яку Відповідач отримав 09 жовтня 2015 року. Згідно вищезазначеної претензії він вимагав: здійснити за рахунок відповідача заміну керамічної бруківки неналежної якості, що була поставлена у кількості 59,8 м2 за Договором № 1/1 від 25 серпня 2015 року, на керамічну бруківку такого ж виду належної якості у кількості 59,8 м2, протягом десяти календарних днів з дати отримання претензії. При відсутності керамічної бруківки належної якості для заміни неякісного товару, повернути сплачені за товар грошові кошти у розмірі 17 955 грн. 00 коп. протягом трьох календарних днів з дати отримання претензії; у випадку незгоди з фактами, викладеними в Претензії, направити у триденний строк з дня отримання даної претензії, уповноваженого представника відповідача для складання двостороннього акту про виявлені недоліки в якості поставленого товару. У визначений в претензії строк відповідачем не було вжито жодних заходів по заміні бруківки неналежної якості чи поверненню сплачених за неї коштів у розмірі 17 955 гривень 00 копійок. Відповідачем разом із претензією, був отриманий Акт про поставку товару неналежної якості від 29 вересня 2015 року, за підписом його, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яким підтверджується факт виявлення невідповідності вимогам якості поставленого товару в кількості 59,8 м2 на загальну суму 17 955 гривень 00 копійок. Відповідачем так і не було направлено уповноваженого представника щодо огляду викладених в претензії фактів поставки товару неналежної якості та складання відповідного двостороннього акту. Зазначене не направлення представника розцінюється як беззаперечне погодження з встановленими фактами, що були викладені у текст претензії від 30 вересня 2015 року.

Згодом Відповідач в СМС спілкуванні підтвердив, що поставив частину товару неналежної якості та запевнив його, що здійснить заміну неякісного товару з наступною поставкою. Того ж дня, коли відповідач поставив частину товару, а саме 29 вересня 2015 року відповідач також повідомив, що вартість товару зросла на 55 000,00 гривень та надав рахунок НОМЕР_4 від 29 вересня 2015 року на суму 55 000,00 гривень, який просив оплатити до дня поставки непоставленої вчасно частини товару та запевняв, що обов'язково поставить товар в повному обсязі та замінить неякісний. Повіривши запевненням відповідача та сподіваючись отримати потрібний товар, він 07 жовтня 2015 року здійснив оплату рахунку НОМЕР_4 від 29 вересня 2015 року в сумі 55 000,00 гривень, що підтверджується дублікатом чека. Проте, відповідачем так і не була поставлена інша частина товару, яка передбачена Специфікаціями №1 та №2, та не була проведена заміна неякісного товару.

Оскільки відповідачем порушено умови договору (не замінено поставлений товар : неналежної якості; не поставлено, передбачений Специфікаціями товар в строк), ним (Покупцем) на підставі ч.2 ст. 678 і ч.2 ст. 693 ЦК України та ст.10 Закону України «Про захист права споживачів» прийнято рішення про відмову від договору поставки №1/1 від 25 серпня 2015 року в односторонньому порядку із вимогою повернення сплачених за товар коштів у розмірі 487 500 гривень 00 копійок, про що його представником була направлена Претензія від 29 жовтня 2015 року відповідачу. Сплачені ним грошові кошти за договором в сумі 487 500,00 гривень він вимагав повернути протягом двох банківських днів, з дня отримання претензії від 29 жовтня 2015 року, шляхом безготівкового перерахунку на його банківський рахунок. Претензію від 29 жовтня 2015 року відповідач отримав 04 листопада 2015 року, але станом на день складання цієї позовної заяви сплачені за товар кошти відповідач не повернув, неякісний товар не замінив, умови договору, щодо поставки товару у повному обсязі не виконав, чим істотно порушив умови договору та його законні права та інтереси. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки, а також не виконання грошового зобов'язання, визначеного його претензією про повернення сплачених за непоставлений товар сум в зв'язку з відмовою від договору, він має право на стягнення з відповідача 3% річних, а також процентів за нирне гупання чужими грошима.

Так, 3% річних становить 721,23 гривень, де сума санкції = С (сума заборгованості 487 500,00 гривень) * 3 * Д кількість днів прострочення - 18 (кількість днів прострочення з 07 листопада 2015 року по 24 листопада 2015 року) : 365 : 100. Розмір процентів за користування чужими коштами сплаченими по рахунку НОМЕР_2 від 07 квітня 2015 року становить 33 879,45 гривень, де С (сума заборгованості - 270 000,00 гривень) * О (облікова ставка 20) * Д 229 (кількість днів прострочення з 09 квітня 2015 року по 24 листопада 2015 року) : 365 : 100. Розмір процентів за користування чужими коштами сплаченими по рахунку НОМЕР_3 від 05 травня 2015 року становить 17 986,30 гривень, де С (сума збитків - 162 500,00 гривень) * О (облікова ставка 20) * Д 202 (кількість днів прострочення з 06 травня 2015 року по 24 листопада 2015 року) : 365 : 100. Розмір процентів за користування чужими коштами сплаченими по рахунку НОМЕР_4 від 29 вересня 2015 року становить 331,51 гривень, де С (сума збитків - 55 000,00 гривень) * О (облікова ставка 20) * Д 11 (кількість днів прострочення з 13 листопада 2015 року по 24 листопада 2015 року) : 365 : 100.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою представника позивача постановити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2015 року покупець ОСОБА_1 замовив у ФОП «ОСОБА_2.» керамічну бруківку 60*60*60 у кількості 1000 м2 за ціною 270,00 гривень загальною сумою 270 000 гривень, що підтверджується рахунком на оплату НОМЕР_2 від 07 квітня 2015 року (а.с.11).

В подальшому, на виконання умов замовлення, 09 квітня 2015 року з боку позивача на рахунок відповідача було перераховано суму коштів у розмірі 135 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 20 від 09 квітня 2015 року (а.с.12) та суму коштів у розмірі 135 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 34 від 09 квітня 2015 року (а.с.13).

05 травня 2015 року позивач замовив у відповідача керамічний бордюр 200*100*80 мм у кількості 12 500 штук за ціною 13,00 за одиницю на загальну суму 162 500,00 гривень, що підтверджується рахунком на оплату НОМЕР_3 від 05 травня 2015 року (а.с.14).

06 травня позивачем було здійснено оплату за товар на загальну суму 162 500,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 7 від 06 травня 2015 року (а.с.15).

В подальшому, 25 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір поставки № 1/1, відповідно до умов якого постачальник ФОП ОСОБА_2 зобов'язується постачати товар (передавати у власність покупця ОСОБА_1.), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах укладеного договору.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 договору поставки, постачання товару відбувається за замовленням покупця. Замовлення оформлюється сторонами у вигляді специфікацій, котрі підписуються сторонами зі скріпленням підписів відбитками печаток та є невід'ємною складовою цього договору. Строк погодження замовлення з боку постачальника не повинен перевищувати 1 (одного) робочого дня з моменту надходження.

Згідно п.п. 2.1. п. 2 договору поставки, предмет поставки є керамічна бруківка, та керамічний бордюр у асортименті.

Відповідно до п.п. 2.2. п. 2 договору поставки, у специфікації сторони визначають найменування товару, що постачається у окремій партії, його ціну та кількість, що повинна постачатися, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за сортами, марками, інші характеристики, котрі сторони визнають за необхідне узгодити.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно п.п. 4.1. п. 4 договору поставки, вартість товару, що постачається у окремій партії, узгоджується сторонами у специфікації. Загальна сума цього договору складає вартість усіх укладених та виконаних сторонами специфікацій впродовж строку його дії.

Відповідно до п.п. 4.2. п. 4 договору поставки, оплата окремої партії товару здійснюється покупцем шляхом передоплати - перерахування безготівкових грошових коштів на рахунок постачальника у сумі, визначеній специфікацією, впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту узгодження специфікації та надання рахунку-фактури.

Так, 25 серпня 2015 року сторонами було погоджено найменування, кількість, ціну поставленого товару, а саме: керамічна бруківка у кількості 1000 за ціною 300,00 гривень та загальною ціною 300 000, гривень, керамічний бордюр у кількості 12500 за ціною 15,00 гривень загальною ціною 187 500,00 гривень, що підтверджується специфікацією № 1 та специфікацією № 2 від 25 серпня 2015 року (а.с.18, 19).

Відповідно до п.п. 2.3. п. 2 договору поставки, постачальник гарантує якість товарів в цілому.

Згідно п.п. 3.1. п. 3 договору поставки, постачальник здійснює поставку товару у строк від 30 (тридцяти) до 60(шістдесяти) днів з моменту укладення специфікації та здійснення покупцем передоплати. Сторони можуть визначити інший строк постачання для окремої поставки, вказавши його у специфікації.

29 вересня 2015 року в результаті приймання товару по якості, сторонами було погоджено та підписано акт про поставку товару неналежної якості, за яким поставлений 29 вересня 2015 року ФОП ОСОБА_2 покупцю ОСОБА_1 на підставі договору поставки № 1/1 від 25 серпня 2015 року товар не відповідав вимогам якості, що полягали в наступному: було поставлено керамічну бруківку у кількості 133,6 кв.м., при цьому 45% бруківки мали тріщини та крихкість при незначному навантаженні (а.с.22).

29 вересня 2015 року відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату НОМЕР_4, за яким погоджено доплату за керамічний бордюр та бруківку у розмірі 55 000 гривень (а.с.20).

В подальшому, 13 листопада 2015 року позивачем було здійснено доплату у розмірі 55 000 гривень, що підтверджується квитанцією ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.21).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. п. 5.1. п. 5 договору поставки, постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.п. 7.1. п. 7 договору поставки, даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2015 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків за ним (у т.ч. з сервісного обслуговування та гарантійними зобов'язаннями).

Як встановлено судом, відповідачем було порушено умови договору поставки продукції в частині поставки позивачу товару належної якості та кількості, при цьому позивачем були виконані умови договору та оплачено вартість товару на загальну суму 487 500,00 гривень, проте не отримано замовленої продукції належної кількості та якості.

Відповідно до п.п. 6.1. п. 6 договору поставки, у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Позивачем також було направлено на адресу відповідача претензії про виконання договору поставки, в той же час останні були залишені поза увагою відповідача та належний товар поставлено не було.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що зобов'язання за договором, відповідачем виконані не були, продукція, обумовлена умовами договору виготовлена та поставлена не була. Крім того, належних та допустимих дій, та відповідно доказів, щодо спростування тверджень позивача, відповідачем суду не надано.

Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідачем були порушені умови договору в частині належного виконання зобов'язання, у зв'язку з чим позивач правомірно вимагає розірвати договір поставки № 1/1 від 25 серпня 2015 року, укладений між ним та відповідачем. Також, суд вважає, що позивач правомірно вимагає від відповідача стягнення суму сплачених за товар коштів в розмірі 487 500 гривень, які були сплачені ним в рахунок вартості продукції, що не були поставлені позивачу в належній кількості та якості.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем до сплати відповідачу було розраховано 3% річних у розмірі 721,23 гривень ( сума заборгованості 487 500,00 гривень) * 3 * кількість днів прострочення - 18 (кількість днів прострочення з 07 листопада 2015 року по 24 листопада 2015 року) : 365 : 100), що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача з урахуванням неналежного виконання зобов'язання з боку відповідача.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування грошовими коштами позивача у розмірі 33 879,45 гривень по рахунку НОМЕР_2 від 07 квітня 2015 року, суми процентів по рахунку НОМЕР_3 від 05 травня 2015 року у розмірі 17 986,30 гривень та суми процентів по рахунку НОМЕР_4 від 29 вересня 2015 року у розмірі 331,51 гривень, то вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки за вимогою ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, в той час як сторонами за договором поставки є фізична особа та фізична особа-підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, договір поставки № 1/1 від 25 серпня 2015 року, укладений між сторонами, підлягає розірванню, а з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума сплачених за товар коштів в розмірі 487 500 гривень та 3% річних в сумі 721 гривня 23 копійки.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 4 882 гривень 21 копійка, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 526, 611, 625, 626, 632, 651, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-59, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів - задовольнити частково.

Розірвати договір поставки №1/1 від 25 серпня 2015 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_1.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму сплачених за товар кошів в розмірі 487 500 гривень, 3% річних в сумі 721 гривня 23 копійки та судовий збір в сумі 4 882 гривні 21 копійка, а всього 493 103 (чотириста дев`яносто три тисячі сто три) гривні 44 (сорок чотири) копійки.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: