Справа № 758/7320/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи свої вимоги тим, що 03.10.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 74 750, 00 дол. США з розрахунку 14,5% річних на строк з 03.10.2008 року по 03.10.2029 року.

Зазначають, що Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим станом на 14.05.2013 року за Позичальником наявна заборгованість у сумі: 930 607, 48 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 595 920, 83 грн.; заборгованість за відсотками - 334 686, 66 грн.

Посилаються на те, що виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 232589 від 03.10.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (Поручитель), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 03.10.2008 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Божником зобов'язань за договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказують на те, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Зазначають, що відповідно до вказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув права вимоги, зокрема і по Кредитному договору № 0.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись, зокрема ст.ст. 512-519, 526, 530, 536, 553, 554, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, звертаються з даним позовом до суду та просять стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 930 607, 48 та судові витрати.

Представник позивача та відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, в прохальній частині позовної заяви представником позивача висловлено прохання (заявлено клопотання) згідно якого просять розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідачів суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 03.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником всіх та обов'язків є АТ «УкрСиббанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник або відповідач -1) було укладено Договір про надання споживчого кредиту з правилами № 0 (надалі - Кредитний договір) (а.с. 6-20).

Згідно п.п. 1.1.1, 1.1.2 Кредитного договору, підписуючи цей Договір, Позичальник погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», пропозицією банку надати Позичальнику споживчий кредит, на умовах, встановлених у цьому договорі та Правилах. Правила, після підписання Сторонами Договору, стають його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору «Умови кредитування»:

- Сума кредиту складає 74 750, 00 дол. США . Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 364 010, 08 грн.;

- Надання кредиту здійснюється у наступний термін: 03.10.2008 року;

- Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості: 03.10.2029 року;

- За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється 14,50% річних;

- Розмір ануїтетного платежу складає 950, 00 дол. США;

- Кредит надається у вигляді одного траншу в розмірі суми кредиту шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № 3100 у Банку.

Суд проаналізувавши зміст правовідносин, які виникли між сторонами приходить до висновку, що вони підпадають під регулювання ст.ст. 1054-1056-1 ЦК України (Кредит).

Так частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так згідно п. 1.1. Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», які є невід'ємною частиною Договору про надання споживчого кредиту з правилами № 0, Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі, встановленій Договором та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених Договором.

Як вже зазначалося вище, в п. 1.2 Кредитного договору, сторони погодили, що сума кредиту складає 74 750, 00 дол. США, яка дорівнює еквіваленту 364 010, 08 грн.

Судом встановлено, а відповідачами в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що відповідач-1 скористалася наданими Банком послугами, а саме отримала кредитні кошти у вищезазначеному розмірі, що об'єктивно підтверджується наданою суду Заявою на видачу готівки № 43 від 03.10.2008 року (а.с. 140) та Випискою по кредитному договору за період з 03.10.2008 року по 22.12.2011 року (а.с. 143-150), які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність посилань представника позивача в своєму позові про належне виконання Банком своїх зобов'язань за укладеним між сторонами Кредитним договором.

Як вбачається зі змісту умов Кредитного договору, Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі, встановленій Договором та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених Договором.

В п. 1.2 Кредитного договору сторони погодили, що розмір ануїтетного платежу складає 950, 00 дол. США; Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості: 03.10.2029 року; За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється 14,50% річних.

Статті 526, 525, 610 ЦК України, визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, а відповідачами в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що не зважаючи на вимоги вищезазначених норм ЦК України та умов Кредитного договору, відповідач-1 отримавши кредитні кошти на умовах забезпеченості, строковості, погашення та платності, порушила свої зобов'язання за Договором, що призвело до виникнення у неї заборгованості, яка станом на 14.05.2013 року складала 930 607, 48 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 595 920, 83 грн.; заборгованість за відсотками - 334 686, 66 грн., що об'єктивно підтверджується наданою суду Довідкою розрахунку заборгованості від 14.05.2013 року (а.с. 31), яку суд визнає достовірною та правильною, оскільки вона не спростована відповідачами, та приймає до уваги як належний і допустимий доказ в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, який підтверджує факт наявності у відповідача-1 зазначеної заборгованості та її розмір.

Судом встановлено, що з дня звернення позивача з позовом до суду по день ухвалення рішення, відповідачем-1 зазначена сума заборгованості в добровільному порядку не погашена.

За приписами статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом…

Частина друга статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, в розділі 6 Правил (договірних умов) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», які є невід'ємною частиною Договору про надання споживчого кредиту з правилами № 0 сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з подій, що зазначена у п. 3.1.2. Правил, Банк має право, зокрема визнати термін повернення кредиту таким, що настав та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит…….

Судом встановлено, що однією із подій, що визначена в п. 3.1.2. Правил з настанням якої Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, є порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за Договором строком більше ніж на один місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно умов якого до нового кредитора - АТ «Дельта Банк», перейшли, зокрема права вимоги за зобов'язаннями, які виникли у ОСОБА_1 на підставі Договору про надання споживчого кредиту з правилами № 0 від 03.10.2018 року (а.с. 32, 33-34).

Статті 512, 513, 514 ЦК України визначають, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З врахування зазначеного є доведеною та обставина, що по Договору про надання споживчого кредиту з правилами № 0 від 03.10.2008 року, укладеному між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є АТ УкрСиббанк» та ОСОБА_1, дійсно відбулася заміна кредитора з АТ «УкрСиббанк» на АТ «Дельта Банк».

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку про доведеність наявності порушення права позивача, як Кредитора у зобов'язанні, яке виникло між ним та відповідачем-1, та наявності в нього права вимагати усунення зазначених порушень в спосіб стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 930 607, 48 грн., що не суперечить умовам укладеного Кредитного договору та узгоджується із приписами ст. 16 ЦК України.

Крім того, статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Судом встановлено, а відповідачами не спростовано, що з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту з правилами № 0 від 03.10.2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк»» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 232589 від 03.10.2008 року, згідно умов якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх її зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03.10.2008 року, укладеного між Кредитором та Боржником, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом встановлено, що відповідач-1 порушила свої зобов'язання за Кредитним договором (Основним договором), зокрема не здійснює повернення кредитних коштів та не сплачує відсотки за його користування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості не тільки з Позичальника, а й з Поручителя знайшли своє доведення в судовому засіданні і є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Статті 15-16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За приписами статей 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про доведеність вимог позивача та необхідності задоволення його позову, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України також на його користь з відповідачів підлягає стягненню солідарно судовий збір в розмірі 3 441, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 509, 512, 513, 514, 525, 526, 533, 541, 543, 546, 548, 549, 553, 554, 610, 611, 612, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», :

- заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту з правилами № 0 від 03.10.2008 року в розмірі 930 607, 48 грн.;

- судовий збір в розмірі 3 441, 00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Декаленко