ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1321/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шклянка М.П,

при секретарі Москаленко А.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, який дії в своїх інтересах і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України, Служба у справах дітей Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ

Позивач в травні 2014р. звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом проведення прилюдних торгів та виселення відповідачів.

Позов обґрунтований тим, що 10.10.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-03/235/2007.

Цього ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одної сторони, та банком, з другої сторони, було укладено договір іпотеки № PML-03/235/2007, відповідно до умов якого відповідачі надали в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

В порушення умов договору та вимог закону відповідачка зобов'язань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого, станом на 05.05.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 2034849,81 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 361269,92грн.; заборгованості по відсоткам в сумі 75834,34 грн.; заборгованості по пені в сумі 1597745,55 грн. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року договору про відступлення права вимоги від 05.11.2010 року ПАТ «ОТП БАНК» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-03/235/2007

Враховуючи невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором банк як іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, що передбачено договором. Позивачем також було з'ясовано, що в заставленій квартирі проживають та зареєстровані шість чоловік - відповідачі, яких позивач просить виселити з вказаного приміщення та зняти їх з реєстрації.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на те, що спірній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, іншого житла у нього немає, тому з врахуванням інтересів неповнолітніх дітей просив у позові відмовити. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Від представників третіх осіб до суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі

Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

10.10.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-03/235/2007.

Цього ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з одної сторони, та банком, з другої сторони, було укладено договір іпотеки № PML-03/235/2007, відповідно до умов якого відповідачі надали в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 року договору про відступлення права вимоги від 05.11.2010 року ПАТ «ОТП БАНК» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-03/235/2007

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували па момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вищевказаного кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кредитні кошти у вигляді кредиту в загальному розмірі 396515,84 грн. на строк по 10.10.2022 р. під 1,99 % річних.

Сторони договору домовилися, що кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3.

Згідно з п.п. 1.5 кредитного договору Позичальник зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки в касу банку щомісяця, згідно з графіком погашення заборгованості.

Вказана умова договору узгоджується з положеннями ст. 1049 ЦК України, яка на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовується до відносин за кредитним договором, відповідно до яких позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В порушення умов договору та вимог закону відповідачка зобов'язань за кредитним договором не виконала, внаслідок чого, станом на 05.05.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 2034849,81 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 361269,92грн.; заборгованості по відсоткам в сумі 75834,34 грн.; заборгованості по пені в сумі 1597745,55 грн.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням а неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно з приписами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_2 порушила зобов'язання за договором, яке є грошовим, а отже вона у відповідності з положеннями ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість його виконання.

Відповідно до ст.6 договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку затримання сплати частини кредиту та/або відсотків у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання та задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, включаючи відсотки, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмету іпотеки, а також на здійснення забезпечених іпотекою вимог.

Вказані положення договору узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" (надалі - Закон), згідно яких іпотекодержателю надане право у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до ст. 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки…; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.

Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі йогоЛї виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання -звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку»..

Враховуючи невиконання Відповідачем основного зобов'язання, Позивач має право звернутися до останнього з вимогою про звернення стягнення предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором Відповідача.

З огляду на вказане, наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки заявленим позивачем способом, так як такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя передбачений укладеним між сторонами договором, і вказані положення договору узгоджуються з положеннями ст. 38 Закону.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Як встановлено в судовому засіданні, у вказаній квартирі, що є предметом іпотеки проживають та зареєстровані шість осіб: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, суд ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

Таким чином, суд вважає, що у зв'язку з порушенням Відповідачем умов кредитного договору є підстави для задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах та виселення Відповідача та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки.

В той же час не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби у м.Києві зняти з реєстраційного обліку відповідачів, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, тощо, отже відсутня потреба додатково судовим рішенням зобов'язувати орган реєстрації зняти з реєстрації відповідачів, а також відсутня необхідність залучення даного органу до участі у справі в якості співвідповідача..

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,317, 346, 509,512, 514, 525, 526, 530, 549, 527, 575, 585, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 33, 35, 36, 37, 39, 40 ЗУ «Про іпотеку», 109, 116 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, ч. 1 ст. 77, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, який дії в своїх інтересах і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України, Служба у справах дітей Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № МЬ-003/235/2007 від 10 жовтня 2007 р. звернути стягнення на Предмет іпотеки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», а саме: квартиру АДРЕСА_1. та належить на праві власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (надалі - «Предмет іпотеки»), шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна, а кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, направити для погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Кредитним договором № МЬ-003/235/2007 від 10 жовтня 2007 р.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2

Микитівну, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12, з жилого приміщення, а саме - з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, який дії в своїх інтересах і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі по 81,20 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя