Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1233/16-ц Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія 48 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Павицької Т.М.., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку, починаючи з 31 жовтня 2011 року й до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач вказує, що в подальшому рішенням цього ж суду від 18 липня 2016 року виключено з актових записів про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відомості про нього як про батька дітей.

Зазначена обставина свідчить про відсутність у нього обов'язку утримувати даних дітей, проте аліменти продовжують стягуватись на підставі виконавчого листа №2-699/11, виданого 11 листопада 2011 року.

Також вказує, що він позбавлений можливості ставити питання про перегляд рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки за правилами ч.2 ст.361 ЦПК України відповідна заява може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання рішенням суду законної сили.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 просив припинити з 28 липня 2016 року стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яків стягуються на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року.

Також просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-699/11, виданий 11 листопада 2011 року Радомишльським районним судом Житомирської області.

Рішенням Радомишльського районного суду від 28 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що виконавчий лист про стягнення з нього аліментів повернуто ОСОБА_3 за її завою та 18 серпня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з цим в судовому засіданні він підтримав лише позовні вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Однак, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та всупереч положенням ст.ст.88-89 ЦПК України не вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами.

При вирішенні даного спору суд не надав належної оцінки тій обставині, що ОСОБА_3 не позбавлена можливості в будь-який час повторно пред'явити виконавчий лист до виконання, що призведе до порушення його прав.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу, зазначивши, що з метою процесуальної економії її довіритель звернувся до суду з вимогою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в одному провадженні з вимогою про припинення стягнення аліментів.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2011 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2011 року до досягнення повноліття старшою дитиною, а в подальшому в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку щомісячно, до повноліття ОСОБА_5.

Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 31 жовтня 2011 року до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до 4 жовтня 2014 року.

На підставі даного рішення 18 листопада 2011 року Радомишльським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист.

В подальшому ОСОБА_2 оспорив своє батьківство, звернувшись до суду з відповідним позовом, та рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 липня 2016 року його позовні вимоги задоволено.

Виключено з актового запису про народження №47 від 29 березня 2007 року, здійсненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, відомості про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з актового запису про народження №184 від 20 жовтня 2011 року, здійсненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, відомості про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції від 18 серпня 2016 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей згідно із заявою стягувача.

За правилами ч.3 ст.15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Позовне провадження має універсальний характер, тобто усі підвідомчі судам справи, визначені у ч.1 ст.15 ЦПК України, розглядаються у позовному провадженні, якщо ЦПК не встановлено інше. Підставою такого провадження є позов як матеріально-правова вимога, що випливає зі спірних правовідносин.

Цивільне процесуальне законодавство також містить норми, які визначають процесуальні способи (засоби) захисту прав як стягувача, так і боржника після вирішення судом спору та відкриття виконавчого провадження.

Одним з таких способів захисту прав боржника є визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 фактично порушив питання, пов'язане з виконанням судового рішення, яке вирішується в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, а не шляхом пред'явлення позову.

Отже, заявлена ОСОБА_2 вимога про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не є самостійною позовною вимогою та не може бути розглянута за правилами позовного провадження.

З огляду на вищезазначене, рішення в частині відмови у задоволенні вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід скасувати та закрити провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про припинення стягнення аліментів не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 205, 209, 303, 304, 307, 310, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча : Судді: