Справа № 521/4254/16-ц
Провадження №2/521/2524/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьяновій В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.04.1982 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей у сторін немає.

Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства.

Позивач приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач також приймав участь у судовому засіданні, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10.04.1982 року між сторонами укладено шлюб, про що Малиновським відділом РАЦС м. Одеси зроблено актовий запис за №337 (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №288855).

Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей у сторін немає.

Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сімю.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони наполягали на розірванні шлюбу.

Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Керуючись ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 10, 11, 130, 174, 213-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10.04.1982 року Малиновським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис №337 (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №288855), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з відповідача витрати при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у сумі 17 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий