Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1600/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2016 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Боголюбової Л.М.,

при секретарі Кондратюк О.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №НМКWGA000000003 від 24.04.2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 38 550,08 грн. на термін до 24.04.2028 року.

В забезпечення виконання зобов»язання за договором №НМКWGA000000003 від 24.04.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Відповідно до п.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав.

В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 04.06.2015 року має заборгованість 136921,86 грн., що складається :

- 30267,00 грн. заборгованість за кредитом;

- 50224,03 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом,

- 1515,09 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

- 48157,56 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до договору 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 6508,18 грн. - штраф (процентна складова), які також просить стягнути з відповідачів.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному об»ємі, оскільки взяте відповідачем зобов»язання по поверненню кредиту не виконано.

Представник відповідача заявлені вимоги не визнав, подавши письмові заперечення.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 24.04.2008 року уклала кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» та отримала кредит у розмірі 38550,08 грн. на термін до 24.04.2028 року, однак взяті на себе зобовязання вона не виконала. В забезпечення виконання даного договору було укладено договір поруки з ОСОБА_4

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст..610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст..614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Представник відповідачки в судовому засіданні пояснив, що відповідачка регулярно здійснює платежі на погашення заборгованості, виходячи з відсоткової ставки, яка була вказана в договорі. Зміна відсоткової ставки проведена банком без згоди відповідачки була визнана рішенням суду нікчемною, проте банк продовжує рахувати борг виходячи із зміненої відсоткової ставки, що є неправомірним. В зв»язку із цим розрахований банком борг є недійсним, тому в позові просить відмовити.

Згідно ст..261 ЦК України за зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання.

В позовній заяві позивачем не зазначається з якої дати виникла заборгованість по кредитному договору і відповідно право банку на пред»явлення вимоги про виконання забов»язання.

Виходячи із наданої суду банком роздруківки руху коштів по кредитному договору укладеному ОСОБА_3 видно, що регулярно щомісячними платежами проводиться погашення кредитної заборгованості, починаючи з 28.05.2008 року по 29.09.2015 року.

Посилання відповідачки на безпідставне збільшення банком відсоткової ставки по укладеному кредитному договору підтверджується наданим рішенням суду від 13.01.2010 року, яке не скасоване. Визнання банком безпідставної зміни відсоткової ставки по даному кредитному договору підтверджується також відповіддю наданої банком для ОСОБА_3 від 14.06.2012 року на її звернення від 01.06.2012року про те, що відсоткова ставка буде перерахована банком протягом найближчого часу і банк готовий встановити відсоткову ставку в розмірі 23,04% річних для подальшого обслуговування кредитного договору. У разі якщо ОСОБА_3 не погодиться із запропонованими умовами банк буде змушений розірвати кредитний договір, проте виходячи із заявлених позовних вимог банк станом на момент звернення до суду із вказаними позовними вимогами не ставить питання про розірвання кредитного договору із відповідачкою, а продовжує рахувати заборгованість із відсоткової ставки яка визнана судовим рішенням нікчемною.

При таких обставинах суд находить наданий банком суду розрахунок заборгованості відповідачки ОСОБА_3 по укладеному нею кредитному договору №НМКWGA000000003 від 24.04.2008 року не відповідаючим дійсності.

Окрім того як пояснив представник відповідачів з поручителя ОСОБА_4 також на погашення кредиторської заборгованості ОСОБА_3 стягувались банком кошти з його зарплатної картки, що не відображено у розрахунку заборгованості доданому до позовної заяви.

В зв»язку з наведеним позовні вимоги банку судом визнаються безпідставними і не підлягаючими задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 261, 526, 527, 530, 610,611,614 ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5