Справа № 442/2493/11 Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Провадження № 22-ц/783/3513/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Павлишина О.Ф., Ніткевича А.В.

секретар Фейір К.О.

З участю представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, представника відповідачки ОСОБА_5- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору-Михайлевицької сільської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов»язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_7 в користуванні її земельною ділянкою, площею 0,2281 га, що по вул. Дрогобицькій, 88, с. Михайлевичі, демонтувати та перенести металеву огорожу, що розмежовує земельну ділянку ОСОБА_7 та земельну ділянку відповідача ОСОБА_5, з земельної ділянки ОСОБА_7 на земельну ділянку ОСОБА_5 по лінії Б-В межі в точці 8.09 м.- на 0, 42 м. для відновлення фактичної довжини лінії А-Б з 34,58 п.м. до 35,00 п.м.; в точці 2.67- на 0,91 м. у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №491726, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди за №92, з урахуванням додатку №1 до висновку №1074, судової земельно - технічної експертизи у цивільній справі №2-2493/11, складеного 21.04.2015 року старшим судовим експертом лабораторії будівельно - та земельно - технічних досліджень Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8.

Відновити межу земельної ділянки ОСОБА_7 у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №491726, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди за №92.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 8,50 грн. судового збору, 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 3552,00 грн. витрат на проведення експертизи, а всього разом 3590,50 грн.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та необґрунтованим. На думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку, що має місце порушення меж земельної ділянки позивачки відповідачкою по лінії межі в точці 8,09м.-на 0,42 м. для відновлення фактичної довжини лінії А-Б з 34,58 п.м. до 35,00 п.м.; в точці 2,67- на 0,91 м., тобто з сторони ОСОБА_4, а пізніше ОСОБА_5 Зазначає, що огорожа по межі «Б-В» між земельними ділянками на відрізку «В-О»(2,67м-8,09м) не переставлялася протягом тридцяти років. Вказує на те, що при проведенні повторних замірів і співставлення двох кадастрових планів земельних ділянок по межі «Б-В» спеціалістами МПП «Землемір» від 10 листопада 2011 року було встановлено , що межі земельних ділянок відповідають розмірам вказаних в держаних актах в межах допустимої похибки. Таким чином можна зробити висновок , що встановлення факту пригородження земельної ділянки ОСОБА_7 є надуманим та не відповідає фактичним обставинам, а технічна документація позивачки розроблена внаслідок інвентаризації не відповідає дійсності та є сфальсифікованою. Крім цього, під час розгляду справи судом допущено ряд порушень процесуального закону, а саме не задоволено клопотання про допит свідків, що свідчить про те, що судом не всебічно з»ясовано обставини, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_4 та представника відповідачки ОСОБА_5- ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивачки ОСОБА_7- ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статі 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі проживають по сусідству в с.Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області.

Житловий будинок позивачки ОСОБА_7 знаходиться на земельній ділянці площею 0,2281 га по вул..Дрогобицька 86 в с.Михайлевичі , яка передана у приватну власність на підставі Державного акту про право власності на землю серії ЯД № 491726, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 392, виданого Дрогобицьким РВЗР ( а.с.8).

По вул.Дрогобицькій 88 в с.Михайлевичі знаходиться земельна ділянка площею 0,1360 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 487527, виданого 16.11.2009 року належала відповідачці ОСОБА_4 та 14.12.2010 року остання подарувала її своїй дочці ОСОБА_5 , яка є відповідачкою по справі.

Обидві земельні ділянки межують між собою.

09 червня 2010 року комісія Михайлевицької сільської ради склала акт про порушення меж на 40 см від сусіда ОСОБА_4, відповідачки по справі. ( а.с.12).

Задовольняючи позовні вимоги позивачки, суд виходив із Висновку судової земельно-технічної експертизи № 1074 від 21.04.2015 року , складеного судовим експертом Львівського НДІСЕ ОСОБА_8. (а.с.113-115).

Відповідно до Висновку судової земельно-технічної експертизи № 1074 від 21.04.2015 року фактичні межі земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 не відповідають межам по лініях Б-В та Б-А, визначеним Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 491726, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92 ( додаток №1 до Висновку).

Невідповідність фактичних меж земельної ділянки в конфігурації, позначеної на плані меж земельної ділянки точками 40.00, 17.17м, 2.67м, 8.09 ; по лінії Б-В. яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7, межам по цій же лінії, визначеним Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 491726, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92, полягає у зміні фактичного розміру по лінії Б-В та невідповідності розмірів по лінії Б-А. який на 0,42 м менший від розміру, що зазначений в Державному акті ( див.Додаток №1 до Висновку).

Відповідно до статті 152 ч.3 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав , запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом способів захисту.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть, якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до статтей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, апеляційна скарга подана відповідачкою ОСОБА_4, яка з 14.12.2010 року не є власником спірної земельної ділянки, а відтак не надала суду доказів про порушення її прав.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного дослідження обставин справи через недопит свідків судом першої інстанції не є підставою для скасування рішення суду, оскільки є неналежними доказами.

Відповідно до статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачка ОСОБА_5, яка є відповідачем по справі та власником земельної ділянки по вул. Дрогобицькій №88 в с.Михалевичі та якої постановлене судом першої інстанції рішення суду стосується безпосередньо, не оскаржувала його в апеляційному порядку, хоч її представник підтримував апеляційну скаргу ОСОБА_4 В суді апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_4 та представник ОСОБА_5 не надали суду доказів на спростування Висновку судової земельно-технічної експертизи, клопотань про вчинення інших процесуальних дій не заявляли.

Відповідно до статті 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи вище наведене, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в і д х и л и т и .

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

ОСОБА_9