АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3611/16 Головуючий 1 інст. Сиротников Р.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого -Кругової С.С.,

суддів: Зазулинської Т.П., Міненкової Н.О.,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету імені ОСОБА_2» про поновлення на роботі, зміну умов трудового договору, скасування наказу та запису у трудовій книжці та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просила вважати продовженою дію трудового договору від 08.09.2014 року укладеного між ДП «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка» та ОСОБА_1 на невизначений строк, поновити її на посаді артистки допоміжного складу з моменту звільнення 27.06.2015 року, скасувати наказ про звільнення №82к від 19.06.2015 року та запис у трудовій книжці за №6 від 27.06.2015 року, стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за 1 місяць в сумі 4064,27 грн. та заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 29418 грн.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 12 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що висновки суду щодо її фактичного звільнення 27.06.2015 року не відповідають обставинам справи, оскільки наказ про звільнення №82/к від 19.06.2015 року було змінено наказом №84к від 22.06.2015 року згідно якого термін строкового трудового договору з ОСОБА_1 продовжено та який діяв з 22.06.2015 року по 30.06.2015 року.

Крім того, у своїх запереченнях відповідач стверджував, що 30.06.2015 року було скасовано положення наказу №84к від 22.06.2015 року в частині продовження терміну дії строкового договору та введено в силу положення наказу №82/к від 19.06.2015 року про звільнення, отже він набув чинності через 3 дні після факту звільнення. Також, було проведено розрахунок з позивачем та видана трудова книжка 30.06.2015 року, тобто звільнення відбулось 30 червня 2015 року, що не заперечують обидві сторони та не підлягає доказуванню.

Зазначає, що строковий трудовий договір відповідно до змісту ст.36 та 36-1 КЗпП не був з нею розірваний і трудові відносини тривали з 27 червня по 30 червня 2015 року, при цьому сторони не вимагали припинення трудових відносин, а позивач 16.06.2015 року та 23.06.2015 року просила продовжити термін дії строкового трудового договору. На підставі цього вважає, що дія трудового договору від 08.09.2014 року продовжена на невизначений строк.

Стверджує, що висновок суду щодо відсутності підтверджень знаходження позивача у хворобливому стані, який суттєво впливав на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, під час написання заяви від 27.06.2015 року про відмову продовження трудового договору є невірним, оскільки з 26.06.2015 року по 27.06.2015 року згідно лікарняного листа вона була непрацездатною.

Вказує, що судом застосовано закон, який не поширюється на дані правовідносини, оскільки він посилався на наказ Мінкультури України від 23.09.2013 року за №888, яким закріплена форма трудового договору, яка застосовується у випадку проведення конкурсу на вакантну посаду. Позивача було звільнено 07.09.2014 року і укладено трудовий договір 08.09.2014 року, у звязку з чим, вона вважає, її посада вакантною не була.

Посилається також на порушення судом норм ст.218 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, оскільки звільнення відбулось з дотриманням чинного законодавства, відповідно до укладеного між сторонами трудового договору від 01.02.2015 року.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що із записів в трудовій книжці позивача, копія якої долучена до справи, вбачається, що ОСОБА_1, 10.12.1996 року призначена на посаду артистки мімансу Харківського державного драматичного театру опери та балету ім. М.В. Лисенка.

13.08.2003 року у зв'язку зі змінами штатного розкладу її переведено на посаду артиста допоміжного складу. 01.01.2009 року позивачу встановлено 12 розряд ЄТС. 07.09.2014 року позивач звільнена з займаної посади за згодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України, на підставі наказу №105к від 05.09.2014 року. 09.09.2014 року позивача знову прийнято на посаду артистки допоміжного складу за 12 розр. ЄТС, на підставі наказу №106-к від 08.09.2014 року. Наступний запис в трудовій книжці позивача зроблений 27.06.2015 року - про її звільнення у зв'язку із закінченням терміну дії строкового договору на підставі наказу №82к від 19.06.2015 року.

З копії трудового договору вбачається, що у пункті 11 договору встановлено, що цей договір припиняється: а) після закінчення строку дії договору; б) за згодою сторін; г) з інших підстав, передбачених законодавством.

Термін дії договору встановлено у п. 12 - з 09 вересня 2014 року до закінчення театрального сезону 2014-2015 років.

З копії договору вбачається, та не заперечувалось позивачем при розгляді справи, що він підписаний позивачем власноруч, із текстом договору, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими обовязками, умовами праці вона ознайомлена.

Вказаний строковий трудовий договір укладений на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.09.2014 року, копія якої є в матеріалах справи (а.с. 7).

З вказаної заяви вбачається, що позивач просила прийняти її на роботу саме по строковому трудовому договору на посаду артистки допоміжного складу цеху допоміжного складу з 09 вересня 2014 року і до закінчення театрального сезону 2014-2015 років.

Матеріали справи містять копію наказу №106/к від 08.09.2014 року про прийняття позивача на посаду артистки допоміжного складу з 09.09.2014 року до закінчення театрального сезону 2014-2015 років. Позивач із вказаним наказом ознайомлена, про що свідчить її підпис.

19.06.2015 року адміністрацією театру видано наказ №82/к, яким позивача звільнено в зв'язку із закінченням терміну строкового трудового договору з 27.06.2015 року, з виплатою грошової компенсації за щорічну оплачувану відпустку протягом 25 календарних днів.

23.06.2015 року позивач звернулась до адміністрації театру із заявою про продовження трудового договору через її вагітність. 22.06.2015 року винесено наказ про зміну параграфу 1 наказу №82/к від 19.06.2015 року про звільнення артистки допоміжного складу ОСОБА_1 у зв'язку із наданням нею медичної довідки про вагітність, продовжено її термін строкового договору.

27.06.2015 року позивач звернулась до адміністрації театру із заявою, в якій просила відкликати її заяву від 23.02.2015 року про подовження трудового договору у звязку із вагітністю через сімейні обставини, та вважати його не дійсним, трудовий договір не продовжувати.

На підставі вказаної заяви адміністрацією театру видано наказ №87/к від 30.06.2015 року наступного змісту: у зв'язку із тим, що артистка допоміжного складу ОСОБА_1 відкликала 30.06.2015 року свою заяву про продовження трудового договору, відмінити дію параграфу 2 наказу від 22.06.2015 року про скасування наказу про звільнення та подовження трудового договору. Вважати дійсним параграф 1 наказу від 19.06.2015 року №82/к.

Доводи апеляційної скарги, що вона перебувала в нервово-емоційному стані після лікарняного, та не розуміла (не уяснювала) своїх дій під час написання заяви 27.06.2015 року, суд вважає надуманими, оскільки вона написана позивачем власноручно, доказів на підтвердження того факту, що її змушували писати вказану заяву і вона не відповідає її волі матеріали справи не містять. Посилання на те, що 27.06.2015 року вона була непрацездатною не свідчить про те, що позивач не усвідомлювала своїх дій.

Доводи позивача, що в наказі від 22.06.2015 року про зміну параграфу 1 наказу від 19.06.2015 року про звільнення артистки допоміжного складу ОСОБА_1 у зв'язку із наданням нею медичної довідки про вагітність, продовжено і не зазначено термін строкового договору, не робить його таким, що укладений безстроково. Отже, доводи апеляційної скарги , що т рудовий договір слід вважати таким що укладений на невизначений строк, недоведені і протирічать матеріалам справи.

Згідно положень ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно положень п.1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону України «Про театри і театральну справу» діяльність професійних творчих працівників театрів здійснюється за індивідуальними трудовими договорами (контрактами) і (або) цивільно-правовими договорами.

Відповідно до переліку посад професійних творчих працівників театрів та посад (спеціальностей) працівників інших специфічних театральних професій, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2006 р. № 208, посада артист допоміжного складу відноситься до професійних творчих працівників.

Наказом Міністерства культури України від 23.09.2013 р. № 888 (зі змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції 10.10.2013 р. № 1735/24267, затверджена форма трудового договору між працівником і керівником закладу культури, відповідно до якої можливо укладати договори зі строком дії на визначений строк, встановлений за погодженням сторін (п.6).

Згідно наказу ДП «Харківський національний академічний театр опери та балету імені ОСОБА_2» від 22.04.2015 р. № 45 театральний сезон 2014-2015 р.р. закінчений 27.06.2015 р.

В звязку з чим, наказом № 82/к від 19.06.2015 року ОСОБА_1 звільнено у звязку з закінченням терміну строкового трудового договору 27.06.2015 р. з виплатою грошевої компенсації, на підставі п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України, із зазначеним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимоги про їх припинення.

Суд дійшов правильного висновку, що доводи позивача, що її трудові правовідносини із відповідачем фактично тривали до 30.06.2015 року, в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки фактичне звільнення позивача відбулось саме 27.06.2015 року на підставі наказу №82к від 19.06.2015 року, про що і зроблено відповідний запис в трудовій книжці позивача.

Судова колегія погоджується з тим, що звільнення позивача з 27.06.2015 року, з часу закінчення театрального сезону 2014-2015 р.р., за наказом № 82/к від 19.06.2015 р. відбулось з дотриманням чинного законодавства, відповідно до укладеного між сторонами трудового договору від 01.02.2015 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 12 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Т.П. Зазулинська

ОСОБА_3