Провадження № 2/521/5216/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О. В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення упущеної вигоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником квартири за адресою АДРЕСА_1, відповідачі проживають у вказаній квартирі, відмовляються укласти з ним договір найму вказаної квартири або її частини, за проживання в квартирі не сплачують, позивач позбавлений можливості розпоряджатись належним йому майном, в т.ч. шляхом здачі квартири в найм третім особам з метою отримання доходу, у звязку із чим йому спричинено збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 45 000 грн., з яких 3000 грн. просить стягнути з відповідача ОСОБА_2, решту суми солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, пояснив, що у виселенні його та членів його родини з квартир судом було відмовлено, він сплачує за комунальні послуги, укласти договір найму квартири на запропонованих позивачем умовах не має фінансової можливості.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 21.08.2010, посвідченого ОСОБА_5, державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр. № 2-1270, належить на праві власності квартира за адресою м.Одеса, в. БалківськаАДРЕСА_2, що підтверджується копією зазначеного договору дарування, витягу про реєстрацію права власності № 27158582 від 30.08.2010 р. (а.с. 6-7).

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 29.01.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: вселено ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в квартиру №151, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Балківська, 141 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 21 серпня 2010року; зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей, не чинити ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою вказаної квартири; виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 із спірної квартири, без надання іншого житлового приміщення (а.с.10-12)

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 03.04.2014 року скасовано рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 29.01.2014 року в частині задоволення вимог про виселення без надання іншого житлового приміщення та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні вказаної вимоги (а.с.13-15)

Позивач звертався до відповідача ОСОБА_2 із пропозицію щодо укладення договору найму частини вказаної квартири на період 6 місяців за ціною 3000 грн., що підтверджується копією свідоцтва, виданого ОСОБА_11, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 27.05.2014 р., реєстр. 695 (а.с. 16), а також до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з пропозицією укласти договір оренди вказаної квартири на період 6 місяців зі сплатою орендної плати в сумі 7000 грн. на місяць, що підтверджується копією свідоцтва, виданого ОСОБА_11, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 26.01.2015 р., реєстр. 130 (а.с. 17). Відповідні договори укладено не було, що визнається сторонами в судовому засіданні.

Згідно ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Таким чином, у визначенні розміру збитків у частині упущеної вигоди судам слід виходити з показників, які звичайно характеризують доходи суб'єкта відповідного права.

Позивачем, всупереч зазначених норм закону, не надано суду належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження відповідності заявлених до стягнення сум показникам, що звичайно характеризують доходи від здачі нерухомості в оренду, можливості отримання позивачем відповідних доходів у період часу, зазначений в пропозиціях щодо укладення договорів найму (оренди) спірної квартири, що є правовою підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 22 ЦК України, ст.10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко