Справа № 450/3232/15-ц Провадження № 2/450/559/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Зварич С.В.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з цивільним позовом до ОСОБА_4, третьої особи Сихівської районої адміністрації Львівської міської ради, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківський прав відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матір'ю дитини була ОСОБА_6, яка померла у 2009 році від завданих відповідачем тілесних ушкоджень, за що останнього вироком суду першої інстанції було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та засуджено до 9 років позбавлення. Зазначений вирок суду першої інстанції апеляційною та касаційною інстанціями залишено без змін. У 2009 році, позивач, як баба по матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, оформила опіку над останнім. У 2015 році відповідача умовно достроково звільнено від відбування покарання. Після повернення з місць позбавлення волі відповідач прийшов провідати сина без відома та згоди позивача, як опікуна, придбав йому планшет, пропонував жити разом, проте дитина - ОСОБА_5 відмовився жити разом із батьком, відповідачем у справі, заявивши, що бажає жити з бабою, позивачем у справі, яка також є опікуном дитини.

Вважає, що відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, останній боїться батька, через винні дії якого померла матір дитини.

У 2015 році органом опіки та піклування, розглянувши заяву позивача, було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому зазначено, що відповідач не має належного впливу на дитину, між батьком та сином відсутній емоційно-позитивний контакт.

На підставі наведеного позов просить задовольнити.

У судовому засіданні позивач, та її представник ОСОБА_1, заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві, просили позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав до відношенню до сина ОСОБА_5 Зазначили, що у березні 2016 року судом прийнято рішення про стягнення аліментів із відповідача на утримання дитини. Крім того, коли позивача було допитано як свідка, остання дала покази про те, що відповідач приходив до сина у школу, в цей час вчителька подзвонила до неї та дитину від батька заховали. Після цього відповідач звертався в орган опіки та піклування. Дитина з власної волі не хоче спілкуватись з батьком, перешкод у такому спілкуванні позивач не чинила. Зазначила, що відповідач попередньо дав сину 1 000,00 грн., купив йому планшет вартістю 2 000,00 грн., батько і син ходили разом в піцерію на піццу, а також у Макдональдс. Причини відсутності у сина бажання спілкуватись з батьком їй не відомі, дитина має власну точку зору. Також вказала, що у зв'язку із тим, що в дитини порушена нервова система, вона разом із ним кожні 6 місяців відвідує психолога.

Відповідач у судове засідання з'явився, зазначив, що після того, коли його було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі за спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть матері дитини, відповідач, разом із дочкою, матір'ю якої була померла, поїхав в орган опіки та піклування щоб вияснити порядок спілкування з дитиною. До початку 2016 року у нього були хороші стосунки із сином, з яким він спілкувався і зустрічався, давав гроші, також купляв речі, зокрема телефон, іграшки, відвідував школу дитини. Проте, в подальшому позивач налаштував негативно дитину проти нього та чинить перешкоди у їх спілкуванні, однак це не стало перешкодою для відповідача належним чином сплачувати аліменти на утримання сина.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_2 у судове засідання з'явився, зазначив, що опікуном двох дітей, сина і доньки, батьками яких є відповідач у справі та померла у 2009 році ОСОБА_6, на підставі рішення органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, була позивач ОСОБА_3 Проте через 1 рік це рішення було оскаржено і опікуном доньки, ОСОБА_7, 1996 року народження, стала матір відповідача. Після звільнення від відбування покарання відповідач у встановлений законом двомісячний термін звертався до органу опіки та піклування про повернення йому дитини ОСОБА_4 Проте, оскільки з дитиною працював психолог, а сама дитина заперечувала проти повернення до батька, то щодо повернення дитини батьку було відмовлено.

В судовому засіданні 30.05.2016 року було з'ясовано думку сина відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо якого позивач звернувся в суд із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, який вказав, що батько до нього дзвонить, проте він не піднімає трубку. Зазначив, тато купив йому планшет, що разом ходили у Макдональдс та два рази давав йому гроші, одного разу 1 000,00 грн., а іншого 100,00 або 500,00 грн. Розповів, що уроки робить разом із бабою (позивач у справі), а також, що має старшу сестру з якою спілкувався коли не було тата, останній раз приблизно у вересні 2015 року. З татом жити та бачитись не хоче, оскільки він вбив маму, також вказав, що батько бив і його, коли він маму захищав. Висловив бажання бачитись з сестрою.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка надала покази про те, що її батьками є ОСОБА_4, відповідач у справі, та померла у 2009 році ОСОБА_6 На даний час із бабою, ОСОБА_3, яка є позивачем у справі, не спілкується. Раніше представники органу опіки та піклування лякали її та брата повідомляючи, що віддадуть їх у інтернат. Зазначила, що ОСОБА_3 завжди негативно ставилась до батька і його родини, а тому ОСОБА_7 пішла жити до матері батька. Вказала, що на даний час спілкується з батьком, а з молодшим братом спілкувалась до початку 2016 року, після цього брат перестав з нею та батьком спілкуватись з невідомих причин. Менше ніж через тиждень часу після звільнення від відбування покарання батько зустрівся з братом, а взагалі таких зустрічей було декілька. Наголосила, що батько систематично дзвонив до сина ОСОБА_5

Заслухавши пояснення сторін, свідка, думку дитини, щодо якої виник спір про позбавлення батьківських прав, а також розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.09.2003 року, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.07.2009 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_6.

Із лікарського свідоцтва про смерть №78/09 від 08.07.2009 року вбачається, що причиною смерті останньої є внутрішньочерепна травма заподіяна внаслідок нападу на неї з використанням тупого предмету, який було використано з метою вбивства або нанесення ушкодження.

Згідно вироку суду від 19.12.2011 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4, який є відповідачем у справі, визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України та засуджено до дев'яти років позбавлення волі за заподіяння ОСОБА_6 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останнього.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від ІНФОРМАЦІЯ_5 року №673 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дітей позбавлених батьківського піклування та призначено їх опікуном ОСОБА_8.

12.07.2010 року Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №396, внесено зміни до вказаного вище розпорядження №673 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, згідно яких опікуном над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено ОСОБА_8, а піклувальником над ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначено ОСОБА_9.

Згідно довідки про звільнення серії ЛЬВ №12851 02.09.2015 року ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, яке було призначене вказаним вище вироком суду від 19.12.2011 року.

Із психодіагностичного дослідження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яке проведено у Комунальному закладі «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» 20.10.2015 року вбачається, суб'єкт дослідження демонструє свою прив'язаність до бабусі та підкреслює її значимість для нього, щодо батька займає ізольовану позицію, в хлопчика високий рівень особистісної тривожності, в ході розмови демонструє тугу за матір'ю.

У характеристиці учня 7 В класу СЗШ м. Львова ОСОБА_5 зазначено, що належний контроль за навчанням та дисципліною у школі ведеться з боку бабусі, яка є його опікуном. Остання відвідує батьківські збори, завжди цікавиться поведінкою онука. Зовнішній вигляд хлопця охайний, він одітий у чистий одяг, підстрижене волосся, доглянутий.

Згідно характеристики 19.10.2015 року виданої ЛКП «Старий Сихів» ОСОБА_3 за період проживання по АДРЕСА_1 від сусідів та мешканців будинку на останню скарг не поступало.

Відповідно до висновку № 46 від 19.11.2015 року органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4 не має належного впливу на свою дитину ОСОБА_5, між ними відсутній емоційно-позитивний контакт, в хлопчика виявляється високий рівень особистісної тривожності, деяка агресивність, дитина демонструє тугу за померлою матір'ю, а тому, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківський прав по відношенню до сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст.164 СК України мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідного для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідач належним чином сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5, крім того, після звільнення з місць позбавлення волі звертався в орган опіки та піклування з метою отримання інформації щодо продовження спілкування з дитиною, неодноразово гуляв із сином, окрім сплати аліментів давав гроші останньому, купляв речі, зазначені обставини сторонами визнано у судовому засіданні, а тому у відповідності до вимог ст.61 ЦПК України такі доказуванню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. ст. 57, 58, 59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відтак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що він жорстоко поводиться з дитиною або є хронічним алкоголіком чи наркоманом, вдається до будь-яких видів експлуатації дитини, примушує її до жебракування та бродяжництва, засуджений за вчинення умисного злочину щодо дитини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відбув покарання за вчинений ним злочин щодо матері дитини ОСОБА_5, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть останньої, проте зазначена обставина законодавством не передбачена підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд, на підставі наведеного, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, зокрема взаємовідносини батька та дитини, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, прийшов до переконання, що відсутня необхідність застосувати крайні заходи та позбавити відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_4, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 164, 165 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський