Справа № 161/2552/13-ц
Провадження № 2-др/161/14/16
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Царюк Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними,
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2013 року, ухваленому у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними вимоги задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 02 червня 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними повернуто до Луцького міськрайонного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення.

Суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2013 року, ухваленому у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними вимоги задоволено, проте не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 229,40 гривень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Доповнити рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2013 року, ухваленому у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко