У х в а л а

іменем україни

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Карпенко С.О.,

Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства України, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, а також відповідачем не надані нотаріусу первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому у нотаріуса відсутні підстави вважати безспірним розмір заборгованості за кредитним договором.

Позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07 жовтня 2014 року № 1252, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано виконавчий напис від 07 жовтня 2014 року № 1251, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського округу Кобелєвою А.М., таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 09 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 60 898,72 доларів США.

У якості забезпечення виконання кредиту між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 09 квітня 2008 року укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № НОМЕР_1.

07 жовтня 2014 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинений виконавчий напис № 1252, за яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий № НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» у розмірі: заборгованість за кредитом - 59 907,22 доларів США, еквівалент у гривні становить 785 423 грн 25 коп.; заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом - 48 007,63 доларів США, еквівалент у гривні становить 629 411 грн 76 коп.; пеня - 6 891,66 доларів США, еквівалент у гривні 90 354 грн 22 коп.; штраф - 6 089,87 доларів США, еквівалент у гривні 79 842 грн 25 коп. Витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1 700 грн. Період заборгованості за який провадиться стягнення визначений з 09 квітня 2008 року по 13 серпня 2014 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦПК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно із п. 2.3 п. 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідно до п. 3.1 п. 3 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що строк, за який проводиться стягнення, - з 09 квітня 2008 року по 13 серпня 2014 року, а виконавчий напис вчинений 07 жовтня 2014 року, правильно вважали, що у приватного нотаріуса були відсутні підстави для його вчинення, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше 3 років.

При цьому, встановивши, що стягувачем не надано засвідченої виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості при її стягненні, як це передбачено Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суди правильно вважали, що у такому випадку не можливо погодитися із безспірністю заборгованості за кредитним договором.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їхзміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: С.О. Карпенко

В.О. Кузнєцов