Справа № 752/4410/16-ц
Провадження №: 2/752/3031/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарях Рожок В.В., Тіткової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого батька ОСОБА_4 до Шостої Київської державної нотаріальної контори.

Свої позивні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_4, який проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті батька відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1

За життя батько склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черемхою Н.В. 01.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10652, відповідно до якого заповів квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, його сестрі ОСОБА_3(Відповідачу 1) та ОСОБА_2 (Відповідачу 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України будучи пенсіонером, а отже непрацездатною особою, позивач вказує що він є спадкоємцем обов'язкової частки у спадщині батька.

11 лютого 2016 року він звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса від 22 лютого 2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як він не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив у права спадкоємця фактично.

Позивач вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як є людиною похилого віку, тривалий час хворів сам та доглядав за дружиною, яка потребувала постійного догляду тривалий час, що співпав з часом наданим законом на подання заяви про прийняття спадщини.

Через свою юридичну необізнаність, та за твердженнями ОСОБА_2 (Відповідача 1), яка вводила його в оману(вона посилалась на смерть свого чоловіка і казала що зараз не може займатись справами про спадщину і просила зателефонувати пізніше,потім сказала, що за телефонує сама, він мав звернутись разом з нею до нотаріальної контори з метою подання заяви.

З огляду на необхідність постійного нагляду за дружиною, з'ясовувати самостійно порядок прийняття спадщини в нього не було можливості, а ОСОБА_2 (Відповідач 1) весь період, що був визначений йому для подання заяви запевняла, що як тільки буде необхідність у моїй присутності, вона його повідомить.

Відповідачем ОСОБА_2 не була надана згода в наданні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, і єдиним способом відновлення своїх прав позивач вважає звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримують та просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, сестра позивача, в судовому засіданні позов визнає.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вважає що у позивача не було об'єктивних непереборних, істотних труднощів для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. Позивач ОСОБА_1 був присутнім на похоронах свого батька та є повністю дієздатним. ОСОБА_2 для позивача є сторонньою особою і не має зобов'язань інформувати родичів померлого про існування заповіту та необхідність заявляти про право на спадщину.

Свідок ОСОБА_6 пояснив в судовому засіданні що знаходиться в дружніх стосунках з позивачем. З позивачем проживала дружина та син. Дружина хворіла та майже не ходила. Він був свідком як в кінці листопада на початку грудня позивач дзвонив ОСОБА_2 та спілкувався з приводу спадщини.

Вислухавши в судовому засіданні позивача, представника позивача, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2, пояснення свідка ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, який проживав за адресою: АДРЕСА_1.(батько позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є братом та сестрою.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1

За життя ОСОБА_4 був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черемхою Н.В. 01.12.2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 10652, відповідно до якого квартиру за адресою АДРЕСА_1, на випадок смерті останній заповів його ОСОБА_3(дочці) та ОСОБА_2 (відповідачу 2).

Спадкове майно померлого складається з квартири за адресою АДРЕСА_1 та грошових вкладах на п?яти рахунках у ТВБВ № 10026/012 ПАТ «Державний ощадний банк України».

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У визначений законом 6-ти місячний строк з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (звернулись 17.07.2015 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України позивач будучи пенсіонером, а отже непрацездатною особою, має право на отримання обов'язкової частки у спадщині батька.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 19.02.2016 року більше чим на два місяці пропустивши визначений законом шестимісячний строк.

Постановою державного нотаріуса від 22 лютого 2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як він не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив у права спадкоємця фактично.

Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні не встановлено об'єктивних, непереборних, беззаперечних труднощів у позивача для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини.

Довідка про хворобу дружини позивача(а.с.39) на яку позивач посилається як на поважність причини пропуску ним строку подання заяви свідчить про перебування дружини позивача на стаціонарному лікування з 14.12.2015 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку для подання заяви та на думку суду не може враховуватись як поважна причина пропуску відповідного строку.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 був присутнім на похоронах свого батька, знав про час його смерті є дієздатним. Посилання позивача на те що ОСОБА_2, не проінформувала його про необхідність подання заяви про прийняття спадщини суд розцінює критично, бо вона не має зобов'язань інформувати родичів померлого про необхідність заявляти про право на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.10,11,57-61,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко