Справа № 132/1473/16-ц
Провадження № 2/132/566/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2016 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що 24.01.1997 року померла її баба ОСОБА_3, яка проживала і померла в с.Дружне Калинівського району Вінницької області.

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Гагаріна,40 в с.Дружне Калинівського району Вінницької області.

Згідно заповіту, посвідченого 01.04.1991 року секретарем Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за №32, дублікат якого виданий 01.07.2004 року секретарем Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в книзі для реєстрації заповітів за №32 ОСОБА_3 заповідала їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено, не відмінено і не скасовано.

В передбачений законом 6-місячний термін спадщину після смерті баби вона прийняла, відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області №148 від 11.04.2016 року.

Іншою спадкоємицею на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є її дочка-відповідачка по справі ОСОБА_2, яка спадщину після смерті маткері не прийняла та на неї претендує.

Проте, оформити свої спадкові права після смерті баби в Калинівській державній нотаріальній конторі, по місцю відкриття спадщини, вона не має можливості, оскільки за життя баба не виготовила правовстановлюючий документ на житловий будинок-свідоцтво про право власності, яке не може бути видане в звязку зі смертю власника будинку. Тому звертається в суд з даним позовом.

Позивачка в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання також не зявилась, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за її відсутності.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, 24 24.01.1997 року померла баба позивачки-Комаринська ОСОБА_4, яка проживала і померла в с.Дружне Калинівського району Вінницької області.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийнятгя спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 померла до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, до виниклих правовідносин слід застосовувати правила та положення ЦК УРСР 1963 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Гагаріна,40 в с.Дружне Калинівського району Вінницької області, який належав ОСОБА_3 згідно записів погосподарської книги, що підтверджується довідкою №147 від 11.04.2016 року виконавчого комітету Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Згідно заповіту, посвідченого 01.04.1991 року секретарем Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за №32, дублікат якого виданий 01.07.2004 року секретарем Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в книзі для реєстрації заповітів за №32 ОСОБА_3 заповідала їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено, не відмінено і не скасовано.

В передбачений законом 6-місячний термін спадщину після смерті баби позивачка прийняла, відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Дружненської сільської ради Калинівського району Вінницької області №148 від 11.04.2016 року.

Іншою спадкоємицею на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є її дочка-відповідачка по справі ОСОБА_2, яка спадщину після смерті матері не прийняла та на неї претендує.

Проте, оформити свої спадкові права після смерті баби в Калинівській державній нотаріальній конторі, по місцю відкриття спадщини, позивачка не має можливості, оскільки за життя баба не виготовила правовстановлюючий документ на житловий будинок-свідоцтво про право власності, яке не може бути видане в звязку зі смертю власника будинку.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти визнання за позивачкою право власності на спадковий житловий будинок, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524, 527, 534, 549 ЦК України в ред. 1963 року, ст.ст.10, 11, 60, 61, 158, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок літ. А, з ганком, загальною площею 39,2 кв. м ., житловою 14,0 кв.м., сарай літ.Б , погріб з шиєю літ.Г, убиральню літ.В, колодязь №1, ворота №2, хвіртку №3, огорожу №4, вартістю 44712 грн., розташовані в Вінницькій області Калинівському районі с.Дружне по вул.Гагаріна,40, в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3, яка померла 24.01.1997 року в с.Дружне Калинівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: