Справа № 635/7302/16-ц
Провадження № 2/635/3344/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря ЗуєнкоВ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 46,50 кв.м. з тамбуром літ. «а», навісом літ. «а1» та господарськими будівлями і спорудами: сарай літ. «Б» з погрібом літ. «п», літня кухня літ. «В» з тамбуром літ. «в», сарай літ. «Г», навіс літ. «Н», сарай літ. «О», вбиральня літ. «У», літній душ літ. «Л», літній душ літ. «Р», сарай літ. «С», сарай літ. «Т», гараж літ. «Ж», навіс літ. «З», огорожа 1-4, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що діду позивача ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Спадщину після його смерті прийняла дружина спадкодавця - бабка позивача ОСОБА_3. В 1980 році ОСОБА_3 знесла старий житловий будинок та побувала новий літ. «А-1», загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 46,50 кв.м. сарай з погрібом літ. «Б, п», літню кухню літ. «В»,сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», літній душ літ. «Р», вбиральню літ. «У», огорожу №1-4. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. За життя вона залишила заповіт, яким усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1. Спадщину після смерті бабки позивач прийняла фактично, оскільки на день смерті спадкодавці була зареєстрована та постійно проживала разом з нею. Позивач до спадкового будинку за адресою: АДРЕСА_1, добудувала господарські будівлі та споруди: навіс літ. «а1», навіс літ. «З», гараж літ. «Ж», тамбур літ. «в», сарай літ. «О», сарай літ. «С», сарай літ. «Т», літній душ літ. «Р», вигрібну яму літ. «М», колодязь літ. «к». З метою оформлення права власності у 1999 році позивач звернулася до Виконкому Коротичанської селищної ради Харківського району. Рішенням Коротичанської селищної ради Харківського району № 374 від 24 листопада 1999 року позивачу передано земельні ділянки площею 0.12 га та площею 0, 0398 га за адресою: АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку для ведення підсобного господарства відповідно. Відповідно до висновку технічного висновку з оцінки стану будівельних конструкцій житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: за результатами візуального огляду житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», навісом літ. «а1», та господарських будівель і споруд: сарай літ. «Б» з погрібом літ. «п», літня кухня літ. «В» з тамбуром літ. «в», сарай літ. «Г», навіс літ. «Н», сарай літ. «О», вбиральня літ. «У», літні душі літ. «Л», «Р», сарай літ. «С», сарай літ. «Т», гараж літ. «Д», гараж літ. «Ж», навіс літ. «З», за адресою:АДРЕСА_1, несучі та огороджувальні конструкції зазначених об'єктів не мають дефектів, які свідчать про зниження їх несучої здатності, в результаті чого, загальний стан будівельних конструкцій відноситься до ІІ категорії - задовільний. За результатами обстеження можливо встановити, що технічний стан конструкцій обстеженого житлового будинку забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя та здоров'я людей, технічний висновок додаю до позовної заяви. Проте постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори від 07 жовтня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутня реєстрація будинку в бюро технічної інвентаризації, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Відповідач по справі є сестрою позивача спадщину не прийняла і не претендує на неї.

Позивач в судове засідання не з'явилася подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові, також просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечувала, також просила розглядати справу за її відсутності.

Суд розглянувши заяви позивача, відповідача, дослідивши докази по справі приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 27 серпня 1951 року (виправлено на 20 вересня 1951 року) на підставі рішення виконкому Коротичанської селищної ради депутатів трудящих, протокол № 15 від 20 вересня 1951 року, реєстр № 352 від 27 березня 1952 року, про що свідчить лист Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 496 від 16 вересня 2015 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, що видано 11 листопада 1968 року Коротичанським селищним ЗАГС, запис № 40 у листопаді 1968 року.

Після смерті ОСОБА_4, спадкоємцем за законом залишилася його дружина - ОСОБА_3.

Родинний зв'язок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджується: даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, що видано повторно 20 грудня 1968 року Обласним архівом актів громадянського стану виконкому Харківської обласної ради депутатів трудящих, де вказано, що 11 лютого 1918 року одружилися ОСОБА_4 та ОСОБА_3, запис № 234/16 від 11 лютого 1918 року, дружині після реєстрацію шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_3».

Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_4 помер у 1968 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 розповсюджується дія саме цього закону.

Аналізуючи вказані вище докази суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та в порядку спадкування набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що за архівними матеріалами справи з технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1, знесений та у 1980 році на земельній ділянці за вказаною адресою зведено новий житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» (1980 рік), загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 46,50 кв.м., та господарськими будівлями: сарай з погрібом літ. «Б, п» (1985 рік), літня кухня літ. «В» (1986 рік), сарай літ. «Г» (1985 рік), гараж літ. «Д» (1982 рік), літній душ літ. «Л» (1983 рік), вбиральня літ. «У» (1983 рік), на які право власності не оформлено, про що свідчить лист Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 496 від 16 вересня 2015 року.

Згідно поточній інвентаризації станом на 20 серпня 2015 року на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, розташовано житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 46,50 кв.м. сарай з погрібом літ. «Б, б», літня кухня з тамбуром літ. «В, в», сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», гараж літ. «Ж», навіс літ. «З», літній душ літ. «Л», вигрібна яма літ. «М», навіс літ. «Н», сарай літ. «О», літній душ літ. «Р», сарай літ. «С», сарай літ. «Т», вбиральня літ. «У», огорожа літ. «№1 - №4», колодязь літ. «к», в тому числі самочинно зведено: гараж літ. «Ж», тамбур літ. «в», сараї літ. «О», «С», «Т».

Відповідно до даних технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, що виконаний Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 20 серпня 2015 року на ім'я ОСОБА_1, у період з 1990 року до 2010 року до житлового будинку АДРЕСА_1, добудовано господарські будівлі та споруди: навіс літ. «а1» (2010 рік), тамбур літ. «в» (1998 рік), гараж літ. «Ж» (2010 рік), навіс літ. «З» (1990 рік), вигрібна яма літ. «М» (1990 рік), навіс літ. «Н» (1998 рік), сарай літ. «О» (2000 рік), сарай літ. «С» (1997 рік), сарай літ. «Т» (2010 рік), літній душ літ. «Р» (1995 рік), огорожа літ. «№ 3- № 4», колодязь літ. «к».

Відповідно до висновку технічного звіту з оцінки стану будівельних конструкцій житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, виконаного ТОВ «Архітекторське бюро Харківського району» станом на 10 лютого 2016 року, за результатами візуального огляду житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а», навісом літ. «а1», та господарських будівель і споруд: сараю літ. «Б» з погрібом літ. «п», літньої кухні літ. «В» з тамбуром літ. «в», сараю літ. «Г», навісу літ. «Н», сараю літ. «О», вбиральні літ. «У», літніх душів літ. «Л», «Р», сараю літ. «С», сараю літ. «Т», гаражу літ. «Д», гаражу літ. «Ж», навісу літ. «З», розташованих в АДРЕСА_1, можливо зробити висновок, що несучі та огороджувальні конструкції зазначених об'єктів не мають дефектів, які свідчать про зниження їх несучої здатності, в результаті чого, загальний стан будівельних конструкцій відноситься до ІІ категорії - задовільний. За результатами обстеження можливо встановити, що технічний стан конструкцій обстеженого житлового будинку забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя та здоров'я людей.

Аналізуючи вказані вище докази суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 46,50 кв.м. з тамбуром, та господарськими будівлями: сарай з погрібом літ. «Б, п», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», літній душ літ. «Л», вбиральня літ. «У», за адресою: АДРЕСА_1.

Заповітом, що посвідчений виконавчим комітетом Коротичанської ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області, реєстр № 83, ОСОБА_3 усе належне їй майно заповіла онучці ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, що видано 25 березня 1988 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області, запис № 21 від 25 березня 1988 року.

Відповідно до листа Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1666/01-16 від 04 листопада 2016 року після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1, до нотаріальної контори 07 жовтня 2015 року звернулась її онука ОСОБА_1, яка на день звернення та на день смерті спадкодавці проживала за вищевказаною адресою, із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на фактично прийняте спадкове майно, що залишилося після смерті її баби ОСОБА_3, згідно заповіту. Інших заяв щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 до держнотконтори не надходило.

Постановою Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 07 жовтня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Також в якості доказів суду надано: рішення Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області № 374 від 24 листопада 1999 року, про передачу в приватну власність ОСОБА_1 безкоштовно земельну ділянку площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку та 0,0398 га для ведення підсобного особистого господарства, за адресою: АДРЕСА_1; копія будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1; копія паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків на ім'я позивача; свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, видане 16 квітня 1956 року Коротичанським селищним бюро ЗАГС Харківського району, де вказано, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, запис № 24 від 16 квітня 1956 року; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, що видано 09 липня 1977 року Ракитянським селищним ЗАГС Нововодолазького району Харківської області, де вказано, що 09 липня 1977 року укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, запис № 27 від 09 липня 1977 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1»; копія паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків на ім'я відповідача; свідоцтво про народження серії НОМЕР_6, видане 10 грудня 1954 року Коротичанським селищним бюро ЗАГС Харківського району, де вказано, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, запис № 84 від 10 грудня 1954 року; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_7, що видано 18 червня 1977 року Коротичанським ЗАГС Харківського району, де вказано, що 18 червня 1977 року укладено шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, запис № 17 від 18 червня 1977 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_2»; свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8, що видано 05 вересня 1986 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ново-Водолазької районної ради депутатів Харківської області; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_9, що видано 18 жовтня 1986 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області, де вказано, що 18 жовтня 1986 року укладено шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, запис № 38 від 18 жовтня 1986 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_2».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Спадкодавець ОСОБА_3 померла у 1988 році, в період дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому на правовідносини щодо спадщини, яка залишилась після її смерті розповсюджується дія саме цього закону.

Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд, системно аналізуючи норми цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, вважає доведеним, що позивач є власником житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 46,50 кв.м. з тамбуром літ. «а», навісом літ. «а1» та господарськими будівлями і спорудами: сарай літ. «Б» з погрібом літ. «п», літня кухня літ. «В» з тамбуром літ. «в», сарай літ. «Г», навіс літ. «Н», сарай літ. «О», вбиральня літ. «У», літній душ літ. «Л», літній душ літ. «Р», сарай літ. «С», сарай літ. «Т», гараж літ. «Ж», навіс літ. «З», огорожа 1-4, за адресою: АДРЕСА_1, при цьому виходить з тих обставин, що позивач є спадкоємицею ОСОБА_3 за заповітом та прийняла спадщину після смерті спадкодавиці, оскільки проживала разом із померлою на день її смерті та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і таким чином набула права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі та визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 46,50 кв.м. з тамбуром, та господарськими будівлями: сарай з погрібом літ. «Б, п», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», літній душ літ. «Л», вбиральня літ. «У», за адресою: АДРЕСА_1, при цьому суд також враховує, що відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечувала.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. 534, ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - повністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 77,80 кв.м., житловою площею 46,50 кв.м. з тамбуром літ. «а», навісом літ. «а1» та господарськими будівлями і спорудами: сарай літ. «Б» з погрібом літ. «п», літня кухня літ. «В» з тамбуром літ. «в», сарай літ. «Г», навіс літ. «Н», сарай літ. «О», вбиральня літ. «У», літній душ літ. «Л», літній душ літ. «Р», сарай літ. «С», сарай літ. «Т», гараж літ. «Ж», навіс літ. «З», огорожа 1-4, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна