233 № 233/5021/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
23 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи, що вони з відповідачем 18 серпня 2001 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дочок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою та на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 3000 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.
У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 26). За таких обставин з письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З*ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 18 серпня 2001 року зареєстрували шлюб (а.с. 8), від якого мають неповнолітніх дочок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10), які проживають з матір*ю, що вбачається з копії довідки № 1466 від 05 вересня 2016 року, виданою за місцем проживання позивачки (а.с. 11). Відповідач, який є працездатною особою, не має інших аліментних зобов'язань, на утримання дітей матеріальної допомоги не надає.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
З аналізу вище вказаного вбачається, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В даному випадку в обгрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей 2002 та 2005 р.н. в розмірі 3000 грн. щомісячно позивачкою суду не наведено та не надано жодних доказів в розумінні положень ст. 184 СК України, тому суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
При цьому, як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, гарантовано, що у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків.
Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, враховуючи покладення законом на батьків обов*язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, щомісячно, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дітей, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 15, 60, 88, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в селі Агуді Сисіанського району, Вірменія, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя