Справа № 344/4034/16-ц
Провадження № 2/344/3204/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат повязаних з оплатою комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат повязаних з оплатою комунальних послуг в сумі 4145 грн. 83 коп., як ? частину від понесених нею витрат.

У позовній заяві зазначено, що позивач, як співвласник житла квартири АДРЕСА_1 несла витрати по оплаті комунальних платежів, за послуги які надаються різними організаціями. Однак відповідач, який є співвласником жила, проживає та зареєстрований в даній квартирі і використовує спільно з іншими мешканцями надані комунальні послуги, постійно ухиляється від оплати за дані послуги та не відшкодовує добровільно понесені витрати за дані послуги позивачем.

Позивач просили позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи.

Суд дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної власності, згідно договору купівлі-продажу від 08.12.1998р. (а.с.7), та зареєстровані в цій квартирі окрім ОСОБА_2, ОСОБА_3, також і їх дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8-12).

Шлюб між сторонами розірвано 28.05.2002 року (а.с.6), однак сторони продовжують проживати разом в даній квартирі.

В період з 01.04.2013р. по 31.03.2016р. позивач, як співвласник житла несла витрати по оплаті комунальних платежів, за послуги які надаються різними організаціями, а саме: за електроенергію, водопостачання гаряче та холодне, водовідведення, газопостачання, послуги за утримання будинку, понесені витрати на вищезазначені послуги з врахуванням частки ? на відповідача становлять розмір 4145.83грн. за даний період, що підтверджено платіжними квитанціями (а.с.13-50). Зазначена обставина нічим не спростована.

Однак відповідач, який є співвласником житла, проживає в квартирі і використовує спільно з іншими співвласниками надані комунальні послуги, постійно ухиляється від оплати за дані послуги та не відшкодовує добровільно понесені витрати за дані послуги позивачем, що не спростовано іншими доказами.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань.

За вимогою ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Це ж і передбачає ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки, як встановлено судом, такі послуги надавалися до квартири АДРЕСА_1, власники і споживачі якої приймали і використовували дані послуги, а позивач їх оплачувала.

За нормами ст. 64, 66, 67, 68 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені відповідними органами.

За таких обставин та доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.526, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 64, 66, 67, 68 ЖК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215,224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - невідомий, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки м.Івано_Франківськ, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, грошові кошти в сумі 4145 грн. 83 коп (чотири тисячі сто сорок пять гривень 83 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - невідомий, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки м.Івано_Франківськ, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Заочне рішення може бути переглянути за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 17 червня 2016 року.

Суддя Польська М.В.