Справа № 465/3361/13 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/6375/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря: Іванової О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4І, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року по справі за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду задоволено подання. Обмежено ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх боргових зобовязань.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_6-ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні подання. Вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права, при неповно з»ясованих обставинах справи. Зазначає, що ОСОБА_6 не ухиляється від виконання рішення суду. Зазначає, що ОСОБА_6Б . не був повідомлений про відновлення виконавчого провадження, він жодного разу не викликався у ВДВС. ОСОБА_6 працює за кордоном, це є єдиним джерелом його доходу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не пілягає.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду, - до виконання зобов»язань.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачені цим законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Франківському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист №2/465/2104/13 від 30 квітня 2014 року виданий Франківським районним судом м.Львова, про стягнення з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 кошти в сумі 1800 доларів США. Залишок боргу становить 1019,93 доларів США, який боржником на час розгляду подання не погашено.

Встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 7 червня 2016 року визнана незаконною постанова державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львів від 27 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження. 21 червня 2016 року, відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/465/2104/13 від 30 квітня 2014 року. Згідно акту прийому-передачі виконавче провадження передано на виконання заступнику начальника відділу ДВС ОСОБА_8

Згідно відповідей на запит державного виконавця з Державної податкової служби та пенсійного фонду України боржник ОСОБА_6 за трудовими та цивільно-правовими договорами доходів та пенсії не отримує. Банківських відкритих розрахункових рахунків боржник немає. Згідно акта державного виконавця від 18 липня 2016 року боржник за адресою м. Львів вул. Художня 4/66 не проживає, майна належного боржнику не виявлено.

У боржника наявні не виконані зобовязання. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 8 липня 2016 року ОСОБА_6 часто перетинає Державний кордон України.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України; встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Задовольняючи подання, суд виходив з того, що з часу видачі виконавчого документу по даний час пройшло більше двох років, боржник на виклики державного виконавця не зявляється, не вживає заходів до погашення заборгованості хоча б частинами, про зміну місця проживання і виїзд на роботу за кордон державного виконавця не повідомив, що призводить до ускладнення виконання рішення суду та є ухиленням від виконання зобовязань.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313, 314, 315, 319, ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: