Справа № 204/3291/16-ц
Провадження № 2-о/204/55/16
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Духневича В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в:

11 травня 2016 року до суду надійшла вищевказана заява, у якій заявник просить встановити факт того, що ОСОБА_2, 27.03.1935р.н., уродженка м.Торез Донецької області, померла 29.04.2016р. у віці 81 рік у м.Торез Донецької області.

Вимоги обґрунтовано тим, що заявник є донькою ОСОБА_2, 27.03.1935р.н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1. 28.07.1979р. заявник уклала шлюб з ОСОБА_3, який був зареєстрований у відділі ЗАГС м.Тореза Донецької області і змінила своє прізвище на «Головко». 03.12.1980р. шлюб між заявником та ОСОБА_3 було розірвано. 28.06.1988р. заявник уклала шлюб з ОСОБА_4, і змінила прізвище з «Головко» на « Овчаренко». До початку антитерористичної операції заявник проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, а її мати за адресою: АДРЕСА_2. У листопаді 2014 року заявник перемістилася з тимчасово окупованої території в м.Дніпропетровськ за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Театральна, буд.3 -а, кв.1. 30.01.2016р. заявник з матірю тимчасово повернулися до м.Торез Донецької області, але не змогли виїхати назад до м.Дніпропетровська у звязку з тим, що стан здоровя її матері - ОСОБА_2, якій виповнилося 81 рік, значно погіршився і в неї стався інфаркт головного мозку, у звязку з чим вона потребувала негайної госпіталізації і з 19.02.2016р. по 14.03.2016р. була невідкладно госпіталізована в Торезську центральну міську лікарню у відділення реанімації. Після виписки з лікарні, довідкою ЛКК за №89 від 20.04.2016р. Центра первинної медико-санітарної допомоги м.Тореза зафіксовано, що вона за станом і здоровя пересуватися поза межі дома не може. 27.03.2016р. мати заявника ОСОБА_2, 27.03.1935р.н. померла. Факт її смерті зафіксований лікарським свідоцтвом про смерть №72 від 30.04.2016р. МУ ЦПМАД м.Тореза, амбулаторія №1 та свідоцтвом про смерть ДНР №027436, виданого Торезським міським відділом ЗАГС Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР 30.04.2016р. Таким чином, отримане заявником свідоцтво про смерть ОСОБА_2, 27.03.1935р.н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої 29.04.2016р. у віці 81рік Серії ДНР №027436, видане Торезським міським відділом ЗАГС Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР 30.04.2016р. є недійсним і не створює для заявника правових наслідків. Факт того, що мати заявника - ОСОБА_2, 27.03.1935р.н., уродженка м.Торез Донецької області тяжко хворіла і померла 29.04.2016р. у м.Торез Донецької області підтверджується доданими до заяви доказами.

Заявник у судове засідання не зявилась. Від неї надійшла заява, у якій заяву підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за своєї відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Заявник є донькою ОСОБА_2, 27.03.1935р.н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 279066 від 01.11.1955р., де в графі мати зазначено - ОСОБА_2 (а.с.9).

28 липня 1979р. заявник уклала шлюб з ОСОБА_3, який був зареєстрований у відділі ЗАГС м.Тореза Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії ІІІ - НО № 325023, і змінила своє прізвище на «Головко» (а.с.10).

03 грудня 1980р. шлюб між заявником та ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії ІІ-НО №372883 від 22.06.1981p., яке видано відділом ЗАГС м.Тореза Донецької області (а.с.11).

28 червня 1988р. заявник уклала шлюб з ОСОБА_4, який був зареєстрований у Торезському міському відділі ЗАГС Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії V-НО №300946, і змінила прізвище з «Головко» на « Овчаренко» (а.с.12).

У листопаді 2014 року заявник перемістилася з тимчасово окупованої території в м.Дніпропетровськ за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Театральна, буд.3 -а, кв.1, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської у місті Дніпропетровську ради від 05.11.2014р. за № НОМЕР_1 (а.с.13).

Заявник з матірю тимчасово повернулися до м.Торез Донецької області та не змогли виїхати назад до м.Дніпропетровська у звязку з тим, що стан здоровя ОСОБА_2, якій виповнилося 81 рік, значно погіршився і в неї стався інфаркт головного мозку у звязку з чим вона потребувала негайної госпіталізації.

У період з 19.02.2016р. по 14.03.2016р. ОСОБА_2 була невідкладно госпіталізована в Торезську центральну міську лікарню у відділення реанімації ().

Довідкою ЛКК за №89 від 20.04.2016р. Центра первинної медико-санітарної допомоги м.Тореза зафіксовано, що ОСОБА_2 за станом і здоровя пересуватися поза межі дома не може (а.с.16).

29 квітня 2016р. ОСОБА_2, 27.03.1935р.н. померла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №72 від 30.04.2016р. МУ ЦПМАД м.Тореза, амбулаторія №1 (а.с.17) та свідоцтвом про смерть ДНР №027436, виданого Торезським міським відділом ЗАГС Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР 30.04.2016р. (а.с.18).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України для заявника має юридичне значення, тому що створює для неї відповідні правові наслідки.

Оцінюючи у сукупності надані докази, встановлені у судовому засіданні обставини, суд доходить висновку, що обставини, викладені заявником, знайшли своє підтвердження, ґрунтуються на вимогах закону, а заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.209, 212-215, 256 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, 27.03.1935р.н., уродженка м.Торез Донецької області, померла 29 квітня 2016 року у віці 81 рік у м.Торез Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Тітова