У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Екоінтервуд», мале приватне підприємство «СКІФ» про скасування тимчасового обмеження права виїзду за кордон,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із заявою в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон застосоване щодо неї , як до керівника ТзОВ «Екоінтервуд» , встановлене ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15.09.2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.09.2015 року апеляційний суд Закарпатської області постановив ухвалу, якою задоволив подання головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області та встановив керівнику ТзОВ «Екоінтервуд» ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобовязань.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відкритті провадження за цією заявою слід відмовити, так як у відповідності до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п.2 ст.6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст. 377-1 ЦПК України, у відповідності з якою питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 12.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконаннядо Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Пунктом 12.4 цієї Інструкції чітко визначено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи скасовується у разі винесення державним виконавцем постанови про:

- повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), на підставі частини першої статті 48 Закону;

-закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 -6,8-9,11-14 частини першої статті 49 Закону;

- скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

У постанові вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.Постанова затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Діючим ЦПК України не передбачено порядок та вирішення питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Водночас, положеннями Закону України «Про порядок тимчасового виїзду з України та в'їзду в Україну» не передбачено вирішення судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон, розгляд таких питань не врегулюванний нормам и цивільного процесуального законодавства, в тому числі в порядку визначеному Розділом VІ Цивільного процесуального кодексу України.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч. 1 п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

При узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ВСУ 01.02.2013 року дійшов висновку, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Таким чином, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Отже, відсутні підстави згідно ст. 377-1 ЦПК України для розгляду питання про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки, виходячи зі змісту ч.1 ст. 377-1 ЦПК України не передбачено такого способу захисту.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п.1 ч. 2 ст. 122 , ст. ст. 208-210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Екоінтервуд», мале приватне підприємство «СКІФ» про скасування тимчасового обмеження права виїзду за кордон- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2