Справа № 161/2998/16-ц
Провадження № 2/161/1808/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

законного представника малолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника третьої особи без

самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 у справах дітей Луцької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свій позов обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2009 року належить квартира № 128 по вул.Наливайка в м.Луцьку, в якій зареєстровані, але не проживають ОСОБА_6 та її малолітня дочка ОСОБА_3 Вказує, що реєстрація останніх порушує її право власності на нерухоме майно, перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися квартирою. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою місто Луцьк, вул.Наливайка,2/128.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з підстав, викладених в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог. Просили позов задовольнити.

Законний представник малолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.03.2009 року належить квартира № 128 по вул.Наливайка в м.Луцьку. Дана обставина також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.3,4,19-20).

З будинкової книги на зазначену квартиру також вбачається, що з 28.09.2010 року у ній зареєстровані ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_4 та ОСОБА_6В.(а.с.17).

Згідно ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, ОСОБА_6 не є членом її сімї, була зареєстрована разом з малолітньою дитиною в належній їй квартирі з її, як власника дозволу, який вона надала, перебуваючи з останньою в дружніх відносинах, зважаючи на конфліктну ситуацію в сімї ОСОБА_6 та відсутність можливості бути зареєстрованою в іншому місці. ОСОБА_6 проживала в її квартирі періодично декілька років, її дочка ОСОБА_8 в квартирі за місцем реєстрації не проживала, оскільки проживала з батьком ОСОБА_4 Суду пояснила також, що вона зі своїм неповнолітнім сином у власній квартирі по вул.Наливайка, 2/128 в м.Луцьку не зареєстровані та не проживали, оплату комунальних послуг протягом шести років вона здійснювала саме виходячи з реєстрації відповідача ОСОБА_6 та її малолітньої дочки.

Факт не проживання відповідача та її дитини у вищезазначеній квартирі протягом останніх трьох років підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 15.01.2016 року, 14.12.2015 року, 16.02.2016 року а також повідомленням Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 24.02.2016 року (а.с.7-8).

Даний факт не заперечив в судовому засіданні законний представник малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який суду пояснив, що має місце реєстрації та знімає квартиру для проживання з дочкою не за місцем реєстрації. Можливість реєстрації дочки за його місцем реєстрації не заперечив.

Відповідно до ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом ч.1 ст. 405 ЦК України та ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником, а якщо такої угоди не було укладено, то - нарівні з власником.

Відповідно до до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Саме таку правову позицію висловила колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у рішенні від 31 січня 2011 року та Верховний Суд України в постанові від 16.01.2012 року.

Відповідач не є членом сім'ї власника квартири, між сторонами відсутня угода про користування нею разом з дитиною спірним жилим приміщенням. Будучи зареєстрованим у квартирі, проти чого власник на даний час заперечує, відповідач ОСОБА_6 порушує її права та законні інтереси. Створювані нею перешкоди полягають у тому, що реєстрація відповідача та її дитини у спірній квартирі позбавляє позивача, як власника, можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, зокрема, вона несе додаткові безпідставні витрати по оплаті комунальних послуг за відповідача та її дитину, позбавлена можливості оформити субсидії на оплату житлово-комунальних послуг тощо.

Згідно ст.3 Конвенції про права дитини, дитині забезпечується захист та піклування, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст.27 зазначеної Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, позов слід задовольнити, визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою місто Луцьк, вул.Наливайка,2/128.

На підставі ст.ст.319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.156 ЖК України, керуючись ст.ст.3, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою місто Луцьк, вул.Наливайка,2/128.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк