Категорія 59Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтко Ю.Б.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва - Морозової Наталії Іванівни про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

встановила:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва - Морозової Н.І. про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах викладених в ній, просив задовольнити скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти вимог апеляційної скарги заперечував на тій підставі, що суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без руху, а в подальшому - визнаючи її неподаною та повертаючи позивачу виходив із того, що права, за захистом яких звернувся позивач, не належать до таких, що потребують нагального захисту.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_2 неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до ухвали суду в установлений ним строк не усунув її недоліки.

Проте такий висновок судом першої інстанції зроблений поспішно, без урахування всіх обставин справи, та з порушенням норм процесуального права.

Так, ухвалою судді від 23 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва - Морозової Н.І. про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, залишено без руху та надано п'ятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків, зазначених у даній ухвалі суду.

Як вказано в ухвалі, поданий позов не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено встановлений розмір судового збору, а в задоволенні клопотання про звільнення від сплати останнього від судового збору судом відмовлено.

На думку суду першої інстанції підстави, зазначені позивачем в заяві про звільнення його від сплати судового збору, в своїй сукупності не свідчать про наявність виняткових обставин, які в розумінні статті 82 ЦПК України слугують підставою для звільнення від слати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 82 ЦПК України визначає підстави та порядок відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 Постанови від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" відповідно до ст. 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та заяви про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_2 подано докази на підтвердження його скрутного майнового стану, який перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством розмірі, зокрема: копію довідки про перебування останнього на обліку як безробітного у Лівобережному МРЦЗ, копію медичної довідки про перебування на диспансерному обліку та потребу в постійному лікуванні, копію акта про обстеження житлових умов - незадовільність останніх.

У п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 судам роз'яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, незалежно від того подано його юридичною чи фізичною особою, суд повинен врахувати особу заявника, характер спору, питання, яке вирішується в суді, а також забезпечити належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору, та правом заявника на судовий захист.

В разі відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, слід обговорювати можливість відстрочення та розстрочення судових витрат з тим, щоб забезпечити право особи на судовий захист із подальшим розподілом судових витрат між сторонами за результатами розгляду справи.

За таких умов ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року про визнання неподаною та повернення позивачу позовної заяви не можна вважати законною і обґрунтованою, вона відповідно до п. 3, 4 частини 1 статті 311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в цивільній справі.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 311, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2016 року скасувати, а матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до директора Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. К.А. Тімірязєва - Морозової Наталії Іванівни про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії - повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в цивільній справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду /підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.