Справа № 522/1128/16-ц
Провадження № 4-с/522/61/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою до Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, та просить зобовязати державного виконавця Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції провести рецензування звіту про оцінку офісу-магазину, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48, на підставі заперечень ОСОБА_2; зобовязати державного виконавця Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції відкликати заявку на реалізацію майна , а саме офісу-магазину, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48, від 02 грудня 2015 року; заборонити державному виконавцю Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції проводити будь-які дії з майном, а саме офісом-магазином, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48, до отримання рецензії звіту про його оцінку.

Скаржниця зазначає, що на виконанні у Проморському ВДВС м. Одеси знаходиться виконавчий лист виданий Приморським районним судом м. Одеси 20 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 796 364, 96 грн. та суми судового збору у розмірі 3 219, 00 грн. 23 листопада 2015 року скаржниця отримала від Проморського ВДВС м. Одеси звіт про ринкову вартість офісу-магазину, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Також скаржниця посилається на те, що 28 листопада 2015 року в порядку ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», вона надіслала на адресу відділу заперечення проти вищевказаного звіту з вимогою про проведення його рецензування. Однак, вищевказані заперечення надійшли до Приморського ВДВС ОМУЮ лише 07 грудня 2015 року, а державним виконавцем не були проведені дії повязані з рецензуванням звіту про оцінку майна, що на її думку, порушує її права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 доводи викладені в скарзі підтримала у повному обсязі та просила суд скаргу задовольнити.

Представник Приморського ВДВС м. Одеси у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_2, та зазначив, що всі дії, повязані з оцінкою та реалізацією вищевказаного майна вже були виконані Приморським ВДВС м. Одеси, та на прилюдних торгах, які відбулись 24 березня 2016 року, офіс-магазин, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48, був реалізований на користь ПП «Юридична компанія «Діол». В останнє судове засідання представник відділу не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повістки.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши думки сторін, та прийнявши до уваги доводи скарги, суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 24 Інформаційного листа ВССУ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2013 року, яке набрало чинності, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки суму боргу у розмірі 796 364, 96 грн. та суму судового збору у розмірі 3 219, 00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

20 червня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист по виконанню вищевказаного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, наданих до суду представником Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, 29 квітня 2015 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №1522/23681/12, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому, постановою 02 жовтня 2015 року державним виконавцем Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_4 вищевказане виконавче провадження було обєднано зі зведеним виконавчим провадженням за виконавчим листом №2-1445/10, виданим Київським районним судом м. Одеси 30 травня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Південний» суми у розмірі 140 926, 98 дол. США.

23 вересня 2015 року державним виконавцем Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_4 було винесено акт опису й арешту майна, яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме офісу-магазину, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48.

Постановою державного виконавця Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_4 від 01 жовтня 2015 року було призначено експертизу ТОВ «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада», та доручено оцінювачу ОСОБА_5 надати письмовий висновок з визначення вартості вищевказаного арештованого майна.

15 жовтня 2015 року ТОВ «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада» було надано звіт про незалежну оцінку майна, за яким ринкова вартість офісу-магазину, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48 була визначена у розмірі 716 348, 00 грн.

28 жовтня 2015 року вищевказаний звіт на підставі ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» був надісланий на адресу ОСОБА_2, про що свідчить відповідний супровідний лист та копія фіскального чека Укрпошти.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 отримала вищевказаний звіт про оцінку ринкової вартості майна 23 листопада 2015 року.

У встановлений ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденний строк ОСОБА_2 надіслала на адресу Приморського ВДВС ОМУЮ заперечення проти вищевказаного звіту з вимогою про проведення рецензування звіту, про що свідчить відповідна копія накладної експрес-доставки «Меркурій» від 28 листопада 2016 року.

Вищевказані заперечення надійшли до Приморського ВДВС ОМУЮ лише 07 грудня 2015 року, про що свідчить відповідна відмітка канцелярії відділу.

В порушення ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», листом Приморського ВДВС ОМУЮ за №6107 від 07 грудня 2015 року скаржницю було повідомлено про пропуск строку на оскарження висновку про ринкову вартість майна від 15 жовтня 2015 року, не звертаючи уваги на дату направлення нею заперечень на адресу відділу.

Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем відділу 02 грудня 2015 року була оформлена заявка на реалізацію арештованого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно ч. ч. 3, 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим.

Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Тому, дії державного виконавця щодо непроведення рецензування звіту про оцінку майна на вимогу ОСОБА_2 були неправомірними і такими, що не відповідають вимогам ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 24 березня 2016 року були проведені електронні торги щодо реалізації офісу-магазину, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48, переможцем яких стало ПП «Юридична компанія «Діол» та придбало вищевказані приміщення за ціною 871 079, 17 грн.

У звязку з вищевикладеним, 24 травня 2016 року державним виконавцем Приморського ВДВС м. Одеси ОСОБА_4О було винесено акт про реалізацію арештованого майна, а постановою державного виконавця від 25 травня 2016 року вищевказане майно було звільнено з-під арешту. Вищевказані кошти були перераховані виконавчою службою в рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_1 перед ПАТ «АБ «Південний».

Виходячи з вищевикладеного, вимоги ОСОБА_2 про зобовязання державного виконавця провести рецензування звіту про оцінку офісу-магазину, загальною пл. 43, 6 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 48, зобовязання державного виконавця відкликати заявку на реалізацію майна, а також заборони проводити будь-які дії з майном, є неактуальними, оскільки вищевказане майно вже реалізовано на прилюдних торгах, які відбулись 24 березня 2016 року.

Аналогічна позиція закріплена також в ухвалі ВССУ від 26 жовтня 2016 року по справі № 640/20554/14.

Тому, виходячи з вищевикладеного, вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 14 Інформаційного листа ВССУ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» судовим рішенням у справі про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі є ухвала (стаття 387 ЦПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, п. 14 Інформаційного листа ВССУ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», ч. ч. 3, 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п. 1 ч. 1 ст. 19, . 1 ст. 25, ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 60, 102, 103, 119, 208-210, 212, 383-387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 до Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, про зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.Б.Свячена