Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Шлюб зареєстрований 30.08.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 1643.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в судовому засіданні уточнивши свої вимоги підтримує вимоги лише в частині розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті привело до припинення шлюбних відносин, вважає, що сім'я повністю розпалась, оскільки стало зрозумілим, що втрачені почуття і сенсу підтримувати спільне життя не має. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої атмосфери, з його ініціативи виникали постійно сварки свідком яких була дитина, відповідач ображав морально, принижував її гідність,будучи в нетверезому стані допускав рукоприкладство. З 18 серпня 2016 року сталась чергова сварка, відповідач ображав її фізично та словесно, затим зібравши свої речі залишив сім'ю. З вказаного часу проживають окремо, переконалась, що є зовсім різними людьми, сімейні стосунки не підтримують, ведуть роздільне господарство та мають різний бюджет уже на протязі більше півроку і тому в подальшому підстав для збереження їх сім'ї не має. В сім'ї виникали конфлікти через відсутність взаєморозуміння, різності поглядів на життя та сімейні відносини, побутові проблеми. Вважає, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

Зазначає, що житлових спорів на час звернення до суду з цією позовною заявою про розірвання шлюбу не існує, дитина проживатиме з нею за спільною згодою з чоловіком. Просить позов задовольнити, в розпаді сім'ї вважає винні обоє. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судовому засіданні проти вимог не заперечує, обґрунтувавши свої пояснення, вважає, що зберегти сім'ю дійсно неможливо. Зазначає, що спору щодо розподілу майна та житла не існує, на утримання дитини надаватиме допомогу добровільно по домовленості з дружиною, не заперечує щодо проживання дитини з дружиною. Просить вимоги задовольнити, в розпаді сім'ї вважає винні обоє.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Зі змісту статті 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та бюджету, проживають окремо і сторони не бажають відновлення сімейних стосунків.

Вирішуючи питання про розірвання шлюбу суд враховує також ту обставину, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів в підтвердження намірів для збереження сім'ї та належних доказів, які б свідчили про його дії які б переконали в можливості відновлення стосунків сторін в майбутньому і мали суттєве значення при розгляді справи та були підставою для відмови в позові. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. За погодженням сторін дитина залишається проживати з матір'ю після розірвання шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому суперечить їх інтересам, що має істотне значення.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 213-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Шлюб зареєстрований 30.08.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1643 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище: «ОСОБА_1».

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, відповідно до вимог ч. 2 ст. 115 СК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко