Справа № 495/8303/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
14 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.
при секретарі Мамончик К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди договору купівлі продажу дійсною та визнання права власності,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі продажу дійсним, вказуючи, що укладений 28.05.1998 року між нею та відповідачкою договір купівлі продажу № 1607/Б в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі не був нотаріально засвідчений, що спричиняє його недійсність, у зв'язку з чим порушуються її майнові права, що змушує позивачку звернутися до суду з зазначеним позовом.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без застосування технічного запису судового засідання.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується судовою повісткою. Яка повернута до суду з відміткою за збігом терміну зберігання.
Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України..
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 28.05.1998 року між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_2 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі був укладений договір купівлі-продажу № 1607/Б нерухомого майна, згідно якого відповідачка ОСОБА_2 продала, а позивачка ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 51,60 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, яка в цілому складається з: 1-коридору, площею 8,6 кв. м, 2.4 жилих кімнат, площею 16,6 кв.м, та площею 11,8 квм, 3-кухні, площею 7,8 кв.м, 5-ванної, площею 2,5 кв.м, 6-туалету, площею 1,3 кв.м, 7-лоджії, площею 3,0 кв.м.
Згідно п. 5 вищезазначених укладених договорів позивачкою була виплачена повна вартість придбаного нею спірного нерухомого майна, тобто виконана одна з істотних умов договору. Однак даний договір був укладений у порушення ст.ст. 209, 657 ЦК України, а саме: не був нотаріально засвідчений, що стало надалі перешкодою для позивачки в оформленні її майнових прав.
У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і виникло повне або часткове виконання договору, однак одна зі сторін ухиляється від його нотаріального виконання, суд може визнати такий договір дійсним.
Після укладення договору, позивачкою було повністю прийняте у своє володіння та розпорядження придбане нерухоме майно. Прийняття до свого володіння та розпорядження позивачем нерухомого являється складовою права власності, на яке позивач має право як субєкт права приватної власності відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Враховуючи вищевикладене, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди, що підтверджується письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди договору купівлі продажу дійсною та визнання права власності, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 209, 218 ч. 2, 220 ч.2, 317, 318, 325, 334, 657 ЦК Україна, ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 213, 214- 215 ЦПК України, суд
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди договору купівлі продажу дійсною та визнання права власності та визнання права власності.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1607/Б нерухомого майна, згідно якого відповідачка ОСОБА_2 продала, а позивачка ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 51,60 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, яка в цілому складається з: 1-коридору, площею 8,6 кв. м, 2.4 жилих кімнат, площею 16,6 кв.м, та площею 11,8 квм, 3-кухні, площею 7,8 кв.м, 5-ванної, площею 2,5 кв.м, 6-туалету, площею 1,3 кв.м, 7-лоджії, площею 3,0 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 51,60 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, яка в цілому складається з: 1-коридору, площею 8,6 кв. м, 2.4 жилих кімнат, площею 16,6 кв.м, та площею 11,8 квм, 3-кухні, площею 7,8 кв.м, 5-ванної, площею 2,5 кв.м, 6-туалету, площею 1,3 кв.м, 7-лоджії, площею 3,0 кв.м.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: