Справа № 522/4640/16-ц
Провадження № 2/522/4443/16
14 червня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
судді -Тарасова А.В.
за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,
розглянувши в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних від простроченої суми та процентів за користування грошовими коштами, -
До Приморського районного суду м. Одеси 17.03.2016 року звернулася позивач ОСОБА_1 із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 230 000,00 доларів США, які відповідач зобовязався повернути в строк до 01.08.2015 року, що підтверджується розпискою від 19.07.2015 року. Оскільки відповідач не виконав обовязку з повернення суми позики, позивач просить стягнути на його користь суму боргу з урахуванням відсотків за користування грошовими коштами та 3% річних від простроченої суми.
20.05.2016 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути грошові коши в розмірі 230 000,00 доларів США, що еквівалентно 5 807 500,00 грн. станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ, 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 531,00 доларів США, що еквівалентно 139 657,00 гривень станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ та процентів за користування грошовими коштами в розмірі 47 593,00 доларів США, що еквівалентно 1 201 723,00 грн. станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ, а всього 7 148 880,00 грн.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та позичав грошові кошти в інтересах сімї, позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідачів солідарно.
У судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_5 не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали.
Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19.07.2015 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 230 000,00 доларів США, які останній зобовязався повернути в строк до 01.08.2015 року, що підтверджується розпискою, засвідченою підписами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми.
З розрахунку заборгованості вбачається, що підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 230 000,00 доларів США, що еквівалентно 5 807 500,00 грн. станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ, 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 531,00 доларів США, що еквівалентно 139 657,00 гривень станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ та процентів за користування грошовими коштами в розмірі 47 593,00 доларів США, що еквівалентно 1 201 723,00 грн. станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ, а всього 7 148 880,00 грн.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували повне або часткове виконання відповідачем обовязку в частині повернення позики, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим суд зазначає, що вимога позивача щодо солідарного стягнення грошових коштів з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки факт перебування відповідачів у шлюбі та отримання коштів в інтересах сімї не підтверджено жодними доказами, що позбавляє суд можливості встановити відношення відповідача ОСОБА_3 до грошових коштів, отриманих відповідачем ОСОБА_2
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції №24 від 11.05.2016 року позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 6 890,00 грн.
Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 206, 212- 214 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних від простроченої суми та процентів за користування грошовими коштами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 230 000,00 доларів США, що еквівалентно 5 807 500 (пять мільйонів вісімсот сім тисяч пятсот) гривень станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ, 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 531,00 доларів США, що еквівалентно 139 657 (сто тридцять девять тисяч шістсот пятдесят сім) гривень станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ та процентів за користування грошовими коштами в розмірі 47 593,00 доларів США, що еквівалентно 1 201 723 (один мільйон двісті одна тисяча сімсот двадцять три) гривні станом на 19.05.2016 року за курсом НБУ, а всього 7 148 880 (сім мільйонів сто сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 6 890 (шість тисяч вісімсот девяносто) гривень.
В частині вимоги солідарного стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Приморського районного суду м. Одеси протягом 10-ти днів, після отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.
Суддя А.В. Тарасов