АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22 -ц/790/3544/16 Головуючий 1 - інстанції ОСОБА_1
Категорія компенсація майнової
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів КРУГОВОЇ С.С.,

ОСОБА_2,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 11 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про компенсацію майнової шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 компенсацію майнової шкоди у розмірі 43 723 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що в 2008 році передав ОСОБА_3грошові кошти у сумі: 8430 грн. для реєстрації договору купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою: місто Харків, вул. Підлісна, 1- «а», кв.51. Квартира була придбана на ім"я відповідача за 454 500, 00 грн., які вона отримала в банку у кредит .

В 2008-2009 р.р. за рахунок його грошових коштів були проведені ремонтні і оздоблювальні роботи, необхідні для приведення вказаної квартири в житловий стан. Витрати особистих коштів позивача на придбання будівельних матеріалів, обладнання і виконання робіт склали 35293 грн., з яких 16843 грн. витрати на придбання матеріалів і обладнання, 18450 грн. вартість виконаних робіт. Загалом витрати позивача на придбання і ремонт квартири склали 43723 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалою цього ж суду від 05 квітня 2016 року заяву відповідача про перегляд вказаного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення в частині стягнення 8680 грн. та ухвалити нове, яким зменшити розмір стягнення майнової шкоди до суми 35043 грн.

В обгрунтування скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність рішення вимогам ст. ст. 212, 213, 214 ЦПК України.

Зазначає, що оскаржуване рішення ґрунтується лише на показаннях свідка ОСОБА_5, але при цьому свідок не бачила ніяких розрахунків між сторонами, тому доказів, що ці роботи виконувались за рахунок саме позивача немає.

Стверджує, що про час судового засідання її повідомлено не було, тому вона не змогла надати суду такі докази, як показання свідків - осіб які саме проводили роботи з монтажу гіпсокартону; свої показання як відповідача щодо обставин оплати за виконані роботи по монтажу гіпсокартону; письмові розрахунки по оплаті за ремонтні роботи та інше.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції ввідповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. колегія суддів доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглянувши справу суд вважав встановленим, що позивач у 2008 році передав відповідачці грошові кошти у сумі 8430 грн. для реєстрації договору купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою: м. Харків, вул. Підлісна, 1- «а», кв.51. Протягом 2008-2009 року за рахунок грошових коштів позивача було проведено придбання будівельних матеріалів, обладнання і виконано ремонтні роботи на суму 35293 грн. Загалом позивач витратив на придбання і ремонт квартири, яка знаходиться у власності відповідачки 43723 грн. і ці збитки позивача до цього часу відповідачем не компенсовані, виходив з того, що вказані обставини підтверджуються договором купівлі продажу на імя відповідачки однокімнатної квартири за адресою: м. Харків, вул. Підлісна, 1- «а», кв.51, довідкою про реєстрацію договору в КП «Харківське міське БТІ», технічним паспортом вказаної квартири, з яких відомо, що квартира була придбана в будівельному стані. Згідно з наданими чеками та товарними накладним, які надала сторона позивача протягом 2008 2009 року в будівельних магазинах Харкова було придбано будівельні матеріали та побутове обладнання на суму 16843 грн. Висновок незалежної оцінки квартири АДРЕСА_1 «а» м. Харкова, від 16.11.2009 р. містить відомості про те, що кв.51 має оздоблений вигляд, встановлені внутрішні перегородки між приміщеннями, квартира обладнана сантехнічним обладнанням, автономною системою опалення та додатковими входами. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 11.12.2015 року пояснила, що знає позивача і відповідача, які спільно проживають в квартирі 51 будинку, 1- «а» по вул. Підлісній в м. Харкові, де вона сама працює в обслуговуючій компанії. В 2008-2009 роках позивач проводив ремонтні роботи у вказаній квартирі. Свідок особисто бачила, як позивач привозив будівельні матеріали, розраховувався з водієм, проводив ремонтні роботи, зокрема встановлював перегородки з гіпсокартону. Свідок повідомила, що вона неодноразово допомагала позивачу прибирати після виконаних робіт в квартирі, при цьому він особисто сплачував їй гроші. Також спілкуючись з позивачем і відповідачкою вона знає, що відповідачка визнавала факт витрати позивачем своїх особистих коштів на ремонт вказаної квартири. Але закупівлю будівельних матеріалів позивач в її присутності не проводив і в будівельні магазини вона з ним не їздила.

До спірних правовідносин судом застосовані ст. ст.11.22,509,526 ЦК України.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 22 ЦК України встановлено право особи на відшкодування збитків, завданих у результаті порушення її цивільного права, визначено поняття збитків як витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) ; передбачає відшкодування збитків у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв"язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватись особі, право якої прорушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. (ч.ч.1-3)

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи не містять будь-яких договорів або інших письмових зобов"язань між сторонами. Звіт про оцінку квартири виконаний на замовлення відповідача з метою визначення її ринкової вартості для укладання договору застави і не містить висновків щодо вартості конкретних робіт, які проведені в квартирі на час оцінки та щодо осіб, які їх виконували. Проте, відповідач не заперечує того, що між ними існували певні відносини, за якими позивач здійснював власні витрати під час придбання нею квартири та здійснення в ній ремонту і оскаржує рішення тільки частково, стверджуючи, що роботи з монтажу гіпсокартону були виконані іншими особами, з якими вона розрахувалась особисто. 17 квітня 2015 року ОСОБА_3 подавала до суду заяву. в якій просила допитати в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зазначивши, що вказаним особам відомі обставини щодо проведення ремонтних робіт.

ОСОБА_5 допитана в якості свідка в судовому засіданні 11.12.2015 року, в якому відповідач участі не брала. Питання щодо участі інших, крім позивача, осіб у виконанні ремонтних робот в квартирі відповідача перед вказаним свідком не ставилось.

Відповідач в судове засідання на 11-00 11.12.2015 року була викликана телефонограмою, хоча відповідна заявка на отримання судових повісток у формі SMS повідомлення нею не подавалась.

Звернувшись з заявою про перегляд заочного рішення відповідач на відміну від позивача. надала до суду розрахунок робот, сплачених нею особисто, у тому числі з монтажу гіпсокартону та посилалась в заяві на те, що вказані отсбавини можуть бути підтверджені особами, які виконували ці роботи.

Наведені обставини свідчать про неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, що у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 8680,00 грн. оплати за виконання робіт з монтажу гіпсокартону і відмови у задоволенні цих вимог. Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п.п.1,2 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 11 грудня 2015 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 8680 (вісім тисяч шістсот вісімдесят) грн. оплати за виконання робіт з монтажу гіпсокартону і у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення апеляційним судом не перегядалось.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий підпис) ОСОБА_7

Судді (підпис) С.С. Кругова

(підпис) ОСОБА_2