Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2016 Справа №607/1373/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Книш Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що внаслідок ДТП, яка сталась 26.03.2015 року з вини ОСОБА_4, було пошкоджено належний йому автомобіль НОМЕР_1. 24.04.2015 року він звернувся до відповідача СК «Універсальна» - який є страховиком ОСОБА_4 з заяво про виплату страхового відшкодування, однак оскільки страховою компанією кошти йому не виплачувалися він за власний рахунок відремонтував автомобіль. Вартість відновлювального ремонту становила 4014,00 грн. 16.12.2015 року він повторно звернувся до страхової компанії з заявою про відшкодування витрат, надавши документи про вартість проведеного ремонту автомобіля. Однак лише 28.04.2016 року відповідачем було перераховано на його рахунок 1926,27 грн. страхового відшкодування. Однак виплачена сума відповідачем не відповідає дійсній вартості матеріального збитку, завданого йому пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП. Відповідач ОСОБА_4 також не виплатив йому коштів, за завдану шкоду. Вважає, дії відповідачів неправомірними, оскільки Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. А на відповідача ОСОБА_4 законодавством покладено обов'язок сплатити розмір шкоди визначений, як франшиза у страховому полісі. Окрім того неправомірними діями відповідачів йому завдано моральних страждань, які полягають в тому, що він будучи інвалідом ІІІ групи, змушений був часто відлучатися з роботи для проведення ремонту автомобіля, а відсутність коштів на це спричиняли сварки та непорозуміння у сім"ї, порушення нормальних життєвих зв'язків і нормального укладу життя сім'ї, докладанні додаткових значних зусиль для їх налагодження та організації. Тому просить суд стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 1577 грн. 73 коп. страхового відшкодування, 1432 грн. 71 коп. пені за несплату страхового відшкодування, 135 грн. 67 коп. індексу інфляції, 91 грн. 71 коп. - 3% річних, 7000 грн. моральної шкоди, 6338,20 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір. А з відповідача ОСОБА_4 стягнути в його користь 510 грн. матеріальної шкоди (франшиза), 10000 грн. моральної шкоди та 551 грн. 20 коп. судового збору.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в судовому засіданні позову не визнав та подав суду письмове заперечення в якому зазначає, що заявлений позивачем розмір матеріального збитку значно завищений та непідтверджений відповідними документами. 24.04.2015 року у присутності позивача був проведений огляд автомобіля та зафіксовано завдані у ДТП пошкодження, про що складено протокол. На основі даного протоколу спеціалістами страховика було складено калькуляцію, згідно якої вартість відновлювального ремонту становить 2465,16 грн. Враховуючи розмір франшизи (510 грн.) визначену полісом №АІ/2847898, та дату набрання законної сили постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності (04.01.2016 року) страховою компанією 19.02.2016 року перераховано кошти в розмірі 1926,27 грн. для виплати позивачу, а тому підстави для стягнення матеріальної шкоди відсутні. Також зазначає, що вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України не поширюються на правовідносини, що виникають у зв'язку з завданням шкоди. Необґрунтованими вважає також вимоги про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Вважає, що права позивача порушені не були, а тому просить відмовити в задоволені позовних вимог до страхової компанії в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 25.12.2015 року встановлено, що 26 березня 2015 року близько 14.00 год. в м. Тернополі по вул. Гайовій громадянин ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Фіат», номерний знак НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та допустив зіткнення із транспортним засобом «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_3, який був припаркований позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3(6), 10.1. 10.9 Правил дорожнього руху України. Крім того 26 березня 2015 року близько 14.00 год. в м. Тернополі по вул. Гайовій ОСОБА_4 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10(а) Правил дорожнього руху. Даною постановою ОСОБА_4 визнаний винним у чинення правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В силу п.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/2847898 терміном дії з 13.09.2014 по 12.09.2012 року в страховій компанії «Універсальна». Ліміт відповідальності 50000,00 грн., франшиза 510,00 грн.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - автомобіля «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого 05.07.2008 року 1ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області.

24.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії «Універсальна» з заявою про відшкодування матеріального збитку завданого в ДТП.

Як вбачається з Протоколу огляду транспортного засобу від 24.04.2015 року складеного представником страхової компанії «Універсальна» у присутності ОСОБА_1, встановлено пошкодження бамперу переднього: ЛФН, тріщина та деформація.

Як вбачається з накладної та товарного чеку від 12 травня 2015 року виданих ФОП ОСОБА_6, позивачем ОСОБА_1 придбано матеріали для проведення ремонту бампера автомобіля на загальну суму 1070 грн.

Згідно Акту прийому передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля складеного 01.06.2015 року ПП ОСОБА_8, сума коштів сплачених ОСОБА_1 за проведення відновлювального ремонту переднього бампера автомобіля ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_3, становить 2944,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На підставі ст.29 зазначеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч.1. ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

На підставі ч.3 ст.998 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

В силу вимог ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 12 зазначеного Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З цього випливає, що потерпіла особа має право на відшкодування шкоди у повному обсязі в межах ліміту відповідальності страховика.

Згідно ремонтної калькуляції складеної 09.02.2014 року СК «Універсальна», вартість ремонту пошкоджень переднього бампера автомобіля ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_3, становить 2465,16 грн.

19.02.2016 року СК «Універсальна» було перераховано на рахунок в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кошти в сумі 165 030,32 грн. для страхових відшкодувань згідно відомості №16 від 19.02.2016 року.

Згідно відомості №16 від 19.02.2016 року виданої СК «Універсальна» сума матеріального відшкодування, що підлягає виплаті ОСОБА_1 становить 1926,27 грн.

29.04.2016 року СК «Універсальна» виплачено ОСОБА_1 1926,27 грн. страхового відшкодування, що підтверджується заявою на видачу готівки в «Райффайзен Банк Аваль».

Суд критично оцінює посилання СК «Універсальна» на виплату 19.02.2016 року позивачу ОСОБА_1 страхової виплати шляхом перерахунку на рахунок в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в сумі 165 030,32 грн., для страхових відшкодувань згідно відомості №16 від 19.02.2016 року, оскільки в судовому засіданні встановлено, що СК «Універсальна» лише 29.04.2016 року виплачено ОСОБА_1 страхову виплату в розмірі 1926,27 грн.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що: "Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Окрім цього законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що Страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування, і протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що з дня подання позивачем ОСОБА_1 заяви про страхове відшкодування 24 квітня 2015 року і до дня фактичної виплати коштів 29.04.2016 року ПАТ СК «Універсальна» не повідомляло позивача про прийняте рішення відносно заяви від 24.04.2015 року.

Матеріалами справи спростовано твердження відповідача ПАТ СК «Універсальна» на те, що заявлений позивачем розмір матеріального збитку значно завищений та непідтверджений відповідними документами.

Таким чином суд вважає, що розмір страхового відшкодування, який підлягає до стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» в користь ОСОБА_1 становить 1577 грн. 73 коп. (4014 грн. сума матеріального збитку - 1926,27 грн. сума проведеної страхової виплати - 510, 00 грн. франшиза), а матеріальна шкода, який підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача становить 510 грн. (франшиза).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).

Тож, положення стаття 625 ЦК регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що уклавши страховий договір ПАТ СК «Універсальна» взяла на себе грошове зобов'язання та вступила у договірні правовідносини, а тому критично оцінює посилання відповідача ПАТ СК «Універсальна» на те, що вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України не поширюються на правовідносини між сторонами, які є деліктні, а не договірні.

Частиною 1 статті 992 ЦК України передбачено: «У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом».

Згідно статті 36 пункту 36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Як вбачається з розрахунку складеного позивачем, пеня за період прострочення виконання зобов'язання з 24 липня 2015 року (90 днів з дня подання заяви про виплату страхового відшкодування) по 28.04.2016 року (день фактичної виплати) виходячи із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня складає 1432 грн.71 коп. За цей же період позивачем розраховано 3% річних в розмірі 91 грн. 71 коп., а також 135 грн. 67 коп. індексу інфляції.

Однак суд вважає, що позивачем допущено помилку при здійсненні розрахунку, оскільки за період прострочення виконання зобов'язання з 24 липня 2015 року по 28.04.2016 року, виходячи із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується, пеня складає 1255 грн.68 коп., 3% річних 80 грн. 06 коп., а індекс інфляції 133 грн. 15 коп., які підлягають до стягнення з відповідача ПАТ СК «Універсальна».

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Оскільки полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/2847898 не передбачена відповідальності у виді відшкодування за душевні страждання, які позивач зазнав, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням його майна, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в користь позивача в якості відшкодування завданої моральної шкоди, слід відмовити. При цьому, заподіяну моральну шкоду позивачу повинен відшкодувати відповідач ОСОБА_4

ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується посвідченням НОМЕР_5.

Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1, як інвалід ІІІ групи змушений був прикладати значних зусиль для організації свого життя у зв'язку з пошкодженням його транспортного засобу, суд вважає, що сума грошового відшкодування позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_4 - становить 2000,00 грн.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Відповідно до Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 08.02.2016 року ОСОБА_1 сплатив ТОВ КК «Такс Груп» 6338,20 грн. згідно Договору про надання правової допомоги від 01.05.2015 року. Беручи до уваги, об'єм проведеної роботи ТОВ КК «Такс Груп» згідно Договору про надання правової допомоги від 01.05.2015 року укладеного з ОСОБА_1, зважаючи на час судових засідань проведених по даній цивільній справі за позовом за участю представника позивача, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу підлягають до часткового задоволення в розмірі 2000,00 грн., які підлягають до стягнення з ПАТ «СК «Універсальна».

Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу відшкодовуються за рахунок відповідачів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачами, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_1 510 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 551 грн. 20 коп. судових витрат та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в користь ОСОБА_1 1577 грн. 73 коп. страхового відшкодування, 1255 грн. 68 коп. пені за несплату страхового відшкодування, 133 грн. 15 коп. індексу інфляції, 80 грн. 06 коп. - 3% річних, 2000 грн. витрат на правову допомогу та 551 грн. 20 коп. судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 510 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в користь ОСОБА_1 1577 грн. 73 коп. страхового відшкодування, 1255 грн. 68 коп. пені за несплату страхового відшкодування, 133 грн. 15 коп. індексу інфляції, 80 грн. 06 коп. - 3% річних, 2000 грн. витрат на правову допомогу та 551 грн. 20 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий Р.М.Грицак