АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1196/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1832/16Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Карнауха П.М., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 травня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", філії «Полтавське головне регіональне управління Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про витребування грошових коштів з чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що Банком заблоковані його банківські картки, на яких знаходяться його власні грошові кошти.

Зазначає, що на його письмовий запит відповідач відмовив у наданні будь-якої інформації з приводу зазначених обставин, посилання відповідача на вчинення позивачем шахрайських дій при здійсненні фінансових операцій є безпідставним, в установленому порядку арешт на кошти не накладався. А тому вважає, що діями відповідача йому завдана не тільки матеріальна, а й моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях, що виникли у зв»язку з відсутністю грошових коштів, в переживаннях щодо порушення права власності.

У зв»язку з цим прохав зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» розблокувати банківські платіжні картки «Універсальна» №261069, «Золота картка для виплат» № 474 та «GOLD» №742078; зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_3 грошові кошти за правову допомогу, повязані з подачею позовної заяви до суду та представництвом інтересів у суді в розмірі 5000,00 грн.; зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» виплатити ОСОБА_3 компенсацію за моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.; вирішити питання судового збору.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від10 травня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобовязано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» розблокувати платіжні картки: «Універсальна» №261069, «Золота картка для виплат» № 474, картка «GOLD» №742078, видані на імя ОСОБА_3.

Зобовязано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 10939,76 грн., які знаходяться на карткових рахунках №261069, №107474, №742078.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

З цим рішенням не погодилось ПАТ КБ «ПриватБанк», представник якого, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, недостатньо повне дослідження письмових доказів та дійсних обставин справи, необґрунтованість рішення суду, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_3 і в цій частині ухвалити нове рішення по справі, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що судом, всупереч вимог ст.16 ЦК, якою передбачено вичерпний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, було задоволено позовну вимогу про зобовязання повернути грошові кошти.

Також вважає, що Банком правомірно було заблоковано карткові рахунки позивача, а звернення до правоохоронних органів при підозрі у здійсненні клієнтом незаконних операцій, не є обовязком Банку, та не передбачено нормами закону.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу не визнав та прохав її відхилити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши поясненняпредставника позивача, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» перебувають у договірних відносинах, на імя ОСОБА_3 відкриті карткові рахунки та Банком видано позивачу картки «Універсальна» №261069, «Золота картка для виплат» №474, картка «GOLD» №742078, які, починаючи з 07 березня 2016 року і на час розгляду справи заблоковані відповідачем, строк дії карток визначений до 2018 року (а.с.10-15).

Згідно роздруківки з електронної системи Приват24 ПАТ КБ «Приватбанк» дані картки мають позначку як неактивні (заблоковані або прострочені) (а.с. 16-17) .

Відповідно до даної роздруківки станом на 07 березня 2016 року на картці № 261069 залишок коштів складає - 1510,18 грн., на картці «Золота картка для виплат» №474 - 9375,58 грн., на картці «GOLD» №742078 - 54,00 грн., а всього кошти на загальну суму - 10939,76грн.

18.11.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив листа № 20.1.0.0.0/7-20151110/2494 ОСОБА_3 щодо звернення останнього з приводу заблокування карток (а.с.18-19).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано суду жодного доказу наявності законних підстав для блокування карток позивача, а саме звернення до уповноваженого органу щодо порушення кримінального провадження з приводу незаконних дій відповідача, порушення позивачем вимог чинного законодавства, у звязку з чим і було встановлено обмеження на його картки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд виходив з того, що не надано доказів, що договорами, які укладені між сторонами про відкриття карткових рахунків, передбачений такий вид відповідальності як відшкодування моральної шкоди. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то матеріали справи не містять відомостей щодо сплати зазначеної суми позивачем, а тому ці кошти не можуть бути стягнені.

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічну норму містить ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України. суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до п.1.1.3.2.13 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій.

Згідно з п.2.1.1.4.2 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право зупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення порушень держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору, Умов і правил надання банківських послуг і/або у разі виникнення овердрафту.

Оформлюючи карткові рахунки ОСОБА_3 був ознайомлений та приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк».

Проте, відповідно до п.91 постанови Правління Національного Банку України «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» від 26.06.2015 року №417Банк зобов'язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов'язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

З урахуванням наведеного, оскільки Банком не надано суду жодного доказу наявності законних підстав для блокування карток позивача, які б підтверджувалися належними та допустимими доказами, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» розблокувати платіжні картки: «Універсальна» №261069, «Золота картка для виплат» №474, картка «GOLD» №742078, видані на імя ОСОБА_3 та повернення ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 10939,76 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом вимог ст.16 ЦК, якою передбачено вичерпний перелік способів захисту цивільних права та інтересів, до якого не входить вимога про зобовязання повернути грошові кошти, колегію суддів до уваги не приймається, оскільки. відповідно до п.2 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що Банком правомірно було заблоковано карткові рахунки позивача, а звернення до правоохоронних органів при підозрі у здійсненні клієнтом незаконних операцій, не є обовязком Банку, та не передбачено нормами закону, також не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

З урахуванням вище викладеного, оскільки Банком не було надано доступ позивачу до грошових коштів, не перевипущено картки, які б дозволяли йому користуватися власними грошовими коштами, а постановою Правління Національного Банку України «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» від 26.06.2015 року №417 встановлено обовязок Банку інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, щодо яких є підозра в їх незаконності, наведені доводи колегією суддів до уваги не приймаються.

Інші доводи апеляційної скарги не містять нових засобів доказування, не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 травня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1