Ухвала

Іменем України

20 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про усунення перешкод та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_8 та її представника - ОСОБА_9, на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками домоволодінь в с. Підлозіївці Охтирського району Сумської області, які розташовані по сусідству з домоволодінням, що належить на праві власності ОСОБА_8 та розташоване по АДРЕСА_1. Остання побудувала на території свого домоволодіння свиноферму площею близько 300 кв.м., на якій протягом кількох років ведеться вирощування свиней та їх забій. Відповідно довідки Кардашівської сільської ради від 17 квітня 2015 року в господарстві ОСОБА_8 значиться така кількість поросят: в 2011 році 105 голів, в 2012 році 25 голів, в 2013 році 70 голів, в 2014 році 100 голів, станом на 1 січня 2015 року 15 голів. Внаслідок діяльності свиноферми спостерігається в радіусі 500 метрів поширення неприємних запахів, гній вивозиться на огород, спостерігається значне збільшення кількості гризунів (щурів) та мух, що створює загрозу для безпечного епідеміологічного стану довкілля та загрожує життєдіяльності мешканців домоволодінь, які проживають по сусідству, та є порушенням санітарних правил та норм.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що відповідачем систематично протягом тривалого часу порушуються правила утримання свиней щодо дозволеної кількості голів, та санітарних норм та правил, позивачі просили визнати дії відповідача протиправними та стягнути з неї моральну шкоду у розмірі 7 тис. грн. кожному, зобов'язати відповідача припинити вирощування поголів'я свиней у кількості, яка перевищує допустимі норми визначені Санітарними правилами та нормами розміщення, влаштування та експлуатації малих ферм для утримання тварин (худоби, птиці, звірів) у населених пунктах Української РСР, затверджених Головним Державним санітарним лікарем Української РСР 01 жовтня 1989 року, на земельній ділянці, розташованій по пров. Поперечний, 7 с. Підлозіївці Охтирського району Сумської області та зобов'язати відповідача надати можливість Кардашівській сільській раді Охтирського району Сумської області контролювати (перераховувати) кількість поголів'я свиней щоквартально.

Ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2015 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 7 тис. грн., про зобов'язання відповідача припинити вирощування поголів'я свиней у кількості, яка перевищує допустимі норми, про зобов'язання відповідача надати можливість Кардашівській сільській раді контролювати поголівя свиней; залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 в частині надання можливість Кардашівській сільській раді контролювати (перераховувати) кількість поголів'я свиней щоквартально; залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_8 в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 7 тис. грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 22 червня 2016 року, позов ОСОБА_6 задоволено. Позовні вимоги ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_7 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_8 припинити вирощування поголів'я свиней у кількості, яка перевищує допустимі норми, визначені Санітарними правилами та нормами розміщення, влаштування та експлуатації малих ферм для утримання тварин (худоби, птиці, звірів) у населених пунктах Української РСР, затвердженими Головним Державним санітарним лікарем Української РСР 01 жовтня 1989 року, тобто у кількості більше дев'яти голів свиней, на земельній ділянці, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_7 по 2 тис. грн. кожному на відшкодування заподіяної моральної шкоди. В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_7 залишено без задоволення. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 та її представник просять скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ч. 1 ст. 383, ст. ст. 386, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 103, ст. ст. 103, 104 ЗК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що утримання відповідачем у житловій зоні та безпосередній близькості від будинків позивачів поголів'я свиней, що перевищує допустимі санітарні норми, має для позивачів негативні наслідки, які пов'язані з їх протягом тривалого часу проживанням в умовах поширення неприємних запахів, несвіжого повітря, значної кількості мух, що створює загрозу для здоров'я їх і членів їх сімей, безпечного епідеміологічного стану, що завдало позивачам моральної шкоди (ст. ст. 22, 1167 ЦК України). Визначаючи суму відшкодування моральної шкоди, суди виходили з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнали позивачі у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, їх тривалості, враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів на законність рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 та її представника - ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М.Фаловська