АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 647/815/16-ц
Номер провадження:22-ц/791/1864/16
Головуючий в І інстанції Миргород В.С.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13.09.2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа: відділ державної виконавчої служби Бериславського районного управління юстиції в Херсонській області про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 13.09.2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 8000 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 сплачений та документально підтверджені судові витрати: судовий збір в сумі 551,20 грн., оплату юридичних послуг в сумі 1000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої не вірно застосував норми матеріального та процесуального права в частині стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 8000 грн. та 1000 грн. оплати юридичних послуг. Суд першої інстанції не обґрунтував належними та допустимими доказами, з яких саме розрахунків він виходив стягуючи саме 8000 грн. При цьому звертає увагу, що 13.09.2016 року представник ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області повідомив, що надана довідка, про заборгованість по сплаті аліментів є невірною та надав у судовому засіданні довідку про заборгованість на суму 28913 грн., а не 30229,51 грн. як було зазначено в довідці про заборгованість від 01.05.2016 року. Також рішення суду є необгрунтованим в частині стягнення з відповідача на користь позивача юридичних послуг у сумі 1000 грн., оскільки дані вимоги не обґрунтовані належними та допустимими доказами. У звязку з чим, просив рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 8000 грн., стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 оплату юридичних послуг в сумі 1000 грн. В решті рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13.09.2016 року залишити без змін.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_8, у судовому засіданні, на задоволенні апеляції наполягав, з підстав зазначених у скарзі.

Представниця ОСОБА_6 ОСОБА_9, у судовому засіданні, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Інші учасники процесу до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили,заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 01.06.2005 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 19.05.2005 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.91).

Постановою ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області ВП № 914360 від 06.06.2005 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-948 виданий 01.06.2005 року Бериславським районним судом Херсонської області щодо стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини на користь ОСОБА_6 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно (а.с.92-93).

Згідно довідки державного виконавця від 04.05.2016 року заборгованість по аліментам станом на 01.05.2016 року складає 28913,71 грн.

Згідно ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», за якою розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. Стаття 195 СК України визначає, що розмір заборгованості по аліментам також обчислюється державним виконавцем.

Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру неустойки до 8000 грн., оскільки відповідач частково виконував свої зобовязання по сплаті аліментів, не має постійної роботи, має мінливий дохід, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, а також не має майна на праві власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не обґрунтував належними та допустимими доказами, з яких саме розрахунків він виходив стягуючи з відповідача 8000 грн., колегія суддів до уваги не приймає, оскільки суд першої інстанції діяв у відповідності до вимог ч. 2 ст.196 СК України.

Посилання апелянта на безпідставність стягнення витрат на правову допомогу також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до договору від 07.03.2016 року про надання послуг адвоката представника в цивільному процесі вбачається, що така правова допомога була надана позивачці,представниця приймала участь у судових засіданнях,за які ОСОБА_11 згідно квитанції від 18.04.2016 року сплатила 1000 грн., які відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13.09.2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3