Справа № 368/839/16-ц
Провадження № 2/368/464/16
Рішення

іменем України

"24" червня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, треті особи: Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі, Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Юшки, вул. Шурухіна, кадастровий номер земельної ділянки :01:321:0015, та на земельну ділянку площею 0,226 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Юшки, вул. Шурухіна, кадастровий номер земельної ділянки :01:321:0014, посилаючись на те, що 18.01.2011 року помер ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2О на підставі державного акту на земельну ділянку серія ІУ-КВ № 079518 від 27.10.1999 року належала земельна ділянка площею 0,476 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,226 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Юшки, вул. Шурухіна.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

20.04.2008 р. ОСОБА_2 було складено заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Гребенівської сільської ради ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за №79. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право ОСОБА_1.

Отже, ОСОБА_2 все своє майно, в тому числі і земельну ділянку площею 0,476 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,226 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована з адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Юшки, вул. Шурухіна, А заповів йому.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги залишився лише він - єдиний син ОСОБА_1. Інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_4 не залишилось.

У зв'язку з відкриттям спадщини він у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся із заявою до Ржищівської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після батька ОСОБА_4

Після прийняття спадщини ОСОБА_4 він звернувся до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка залишились після ОСОБА_4

У Ржищівській міській державній нотаріальній конторі йому повідомили, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, необхідно надати оригінал державного акту. Проте, він не було надано оригінал державного акту, оскільки він був втрачений. У зв'язку з чим, державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, про що йому було направлено лист №87-2011/02-14 від 30.10.2013 р.

У своєму листі завідувач Ржищівської міської державної нотаріальної контори пояснила йому, що питання щодо визнання за спадкоємцями права власності на земельну ділянку необхідно вирішувати в судовому порядку.

В зв'язку з чим, йому було рекомендовано звернутись до суду щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на зазначену вище зазначену земельну ділянку, яка залишилась після ОСОБА_4

Таким чином, у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 був втрачений, він не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво на спадщину, тому для успадкування земельної ділянки йому необхідно звернутись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після ОСОБА_4

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подавши до суду , в якій просить суд справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Просить суд стягнути з нього судовий збір.

Представник відповідача в особі Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити у відсутність представника сільської ради.

Представник третьої особи в особі Управління Держгеокадастр у Кагарлицькому районі в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник третьої особи в особі Відділу державної реєстрації Кагарлицької РДА в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивача, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

18 січня 2011 року помер ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 на підставі державного акту на земельну ділянку серія ІУ-КВ № 079518 від 27.10.1999 року належала земельна ділянка площею 0,476 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,226 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Юшки, вул. Шурухіна.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

20.04.2008 р. ОСОБА_2 було складено заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Гребенівської сільської ради ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за № 79. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 його син ОСОБА_1 звернувся до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини батька ОСОБА_2, а інший син ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

Державним нотаріусом Ржищівської міської державної нотаріальної контори 03.06.2016 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,8790 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У Ржищівській міській державній нотаріальній конторі позивача повідомили, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, необхідно надати оригінал державного акту. Проте, позивач не було надано оригінал державного акту, оскільки він був втрачений. У зв'язку з чим, державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, про що позивачу було направлено лист №87-2011/02-14 від 30.10.2013 р.

У своєму листі завідувач Ржищівської міської державної нотаріальної контори пояснила позивачу, що питання щодо визнання за спадкоємцями права власності на земельну ділянку необхідно вирішувати в судовому порядку.

Відповідно до пункту 11 статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Отже, після смерті власника неможливо здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Враховуючи те, що право на земельну ділянку за померлою ОСОБА_2 підтверджено належними доказами, вони є об'єктами права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України можу бути об'єктом спадкування.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість .

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. ст. 392, 1223 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір в 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного ОСОБА_2 України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, треті особи: Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі, Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Юшки, вул. Шурухіна, кадастровий номер земельної ділянки :01:321:0015

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,226 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Юшки, вул. Шурухіна, кадастровий номер земельної ділянки :01:321:0014.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко