Справа № 636/843/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Ганенко Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Філатова Д.С.,

представника скаржника адвоката ОСОБА_1,

представника субєкта оскарження Чугуївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови ДВС,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою до Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови ДВС, в якій зазначив, що 19.06.2014 року державним виконавцем Сергєєвою Т.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43746663 за виконавчим листом Чугуївського міського суду Харківської області відносно боржника ОСОБА_3 26.06.2014 року, тим самим державним виконавцем по ВП № 43742398 було винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору. 26.09.2014 року виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 були обєднані в зведене ВП № 43945482. При цьому боржники за виконавчим провадженням: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 самостійно, не будучі обізнаними про винесені постанови, провели переговори з банком «Фінанси та Кредит» та погасили суму основного боргу та судові витрати за позовом банку. В банку при підписанні мирової угоди, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зясували про існування виконавчого провадження в Чугуївському Відділі ДВС, куди ними було надіслано мирову угоду з банком. ОСОБА_3 було подано адміністративний позов до Харківського окружного адміністративного суду з вимогою про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, в якому він посилався на те, що хоча заборгованість і була погашена з пропуском встановленого строку на добровільне виконання, проте сам по собі сплив строку на добровільне виконання не може бути достатньою підставою для стягнення виконавчого збору, оскільки виконавчою службою не вчинено дій, повязаних із виконанням рішення суду. Крім того, боржниками було самостійно погашено суму боргу, а тому примусового стягнення в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» не відбулось, у звязку з чим не має підстав для стягнення виконавчого збору. 15.10.2014 року була винесена постанова Харківського окружного адміністративного суду, якою було скасовано постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору. 08.06.2015 року Харківський апеляційний адміністративний суд, розглянувши справу, залишив рішення Харківського окружного адміністративного суду без змін, та було підтверджено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово. 17.12.2015 року дану справу в касаційному порядку було розглянуто колегією Вищого адміністративного суду України і винесено ухвалу про закриття провадження, та зазначено, що спір повинен вирішуватись місцевим судом загальної юрисдикції. Скаржник та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги, викладені у скарзі, просили її задовольнити, посилаючись на те, що відділом Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції не було зроблено ніяких дій, спрямованих на примусове виконання рішення та безпосередньо на стягнення боргу, боржниками заборгованість була погашена самостійно. Окрім того, ОСОБА_3 не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження, він дізнався про існування вказаного виконавчого провадження від представників банку «Фінанси та Кредит», тому не можна говорити про порушення строків добровільного виконання рішення. Також, ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, якою було скасовано постанову про стягнення з виконавчого збору, яку було залишено без змін Харківським апеляційним адміністративним судом, а ухвалою суду касаційної інстанції винесено ухвалу про закриття провадження, та зазначено, що спір повинен вирішуватись місцевим судом загальної юрисдикції. Представник Чугуївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження та постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Факт вручення боржнику ОСОБА_3 вищевказаних постанов підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа, яке було повернуто до відділу 08.07.2014 року та вручено боржнику 03.07.2014 року, до спливу строку самостійного виконання рішення. Отже, він вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору з боржника винесена в строки та у порядку, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Також, представник відділу наголосив на тому, що скаржник у своїй скарзі не просить поновити строки для оскарження постанови про стягнення виконавчого збору, які давно минули. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 19.06.2014 року державним виконавцем Сергєєвою Т.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43746663 за виконавчим листом Чугуївського міського суду Харківської області відносно боржника ОСОБА_3 26.06.2014 року, тим самим державним виконавцем по ВП № 43742398 було винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору. 26.09.2014 року виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 були обєднані в зведене ВП № 43945482. При цьому боржники за виконавчим провадженням: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 самостійно, не будучі обізнаними про винесені постанови, провели переговори з банком «Фінанси та Кредит» та погасили суму основного боргу та судові витрати за позовом банку. В банку при підписанні мирової угоди, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зясували про існування виконавчого провадження в Чугуївському Відділі ДВС, куди ними було надіслано мирову угоду з банком. ОСОБА_3 було подано адміністративний позов до Харківського окружного адміністративного суду з вимогою про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, який постановою Харківського окружного апеляційного суду від 15.10.2014 року було задоволено та скасовано постанову про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору. 08.06.2015 року Харківський апеляційний адміністративний суд, розглянувши справу, залишив рішення Харківського окружного адміністративного суду без змін. 17.12.2015 року дану справу в касаційному порядку було розглянуто колегією Вищого адміністративного суду України і винесено ухвалу про закриття провадження, та зазначено, що спір повинен вирішуватись місцевим судом загальної юрисдикції. Вищевказаними рішення було встановлено та підтверджено, що державним виконавцем 19.06.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та запропоновано боржнику, ОСОБА_3 в строк до 25.06.2014 року добровільно виконати судове рішення. Дана постанова була отримана ОСОБА_3 лише 03.07.2014 року, тобто після спливу строку на добровільне її виконання, а тому доводи щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження на надання йому строку для добровільного виконання судового рішення є необґрунтованими. Отже, з наведеного вбачається, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору має виноситись лише після закінчення строку, встановленого для добровільного виконання рішення суду, при встановленні обставин, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано, та за умови направлення боржникові копії постанови про відкриття виконавчого провадження у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК України Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Керуючись ст. 383-388 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови ДВС задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної виконавчої служби та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням № 43742398 від 26.06.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя