АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 760/3457/15-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Українець В.В. Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/9504/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Синявському Д.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представник відповідача: Василевський О.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення коштів

за апеляційною скаргою Гедз Юлії Володимирівни в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з вказаним позовом до ПрАТ СК «Українська страхова група», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_6 в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь 50930 грн 46 к. страхового відшкодування; 23852 грні 20 к. пені, три проценти річних у розмірі 1373 грн 03 к. та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 19372 грн 73 к.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року позов ОСОБА_4 до ПрАТ СК «Українська страхова група», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_4, 50930 грн 46 к. страхового відшкодування, 16705 грн 04 к. пені, інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 19372 грн 73 к, три проценти річних у розмірі 1373 грн 03 к. та 3072 грн витрат за проведення судової експертизи.

Стягнуто з ПрАТ СК «Українська страхова група» на користь держави 883 грн 81 к судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Гедз Ю.В. в інтересах ПрАТ СК «Українська страхова група» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та з порушенням та неправильним застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що висновок експерта КНІДСЕ було невірно розраховано вартість відновлюваного ремонту. Також вказує, що виплата страхового відшкодування, у випадку не надання рахунків на проведення ремонтних робіт та/або доказів ремонту на погодженій, рекомендованій СТО, проводиться виключно на підставі довідкових матеріалів, а не висновку (звіту, експертизи).

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Треті особи у судове засідання не з'явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому у відповідності до ст..305 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 979 ЦК України визначено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язується виплатити страхову виплату страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі.

Частиною 1 ст.990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ОСОБА_4 та ПрАТ СК «Українська страхова група» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-14-00583 від 24 жовтня 2014 року, відповідно до якого застраховано автомобіль марки «Форд Мустанг».

ОСОБА_6 09 листопада 2014 року керуючи автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 по пр.. Московському, в м. Києві порушивши правила дорожнього руху здійснив зіткнення з автомобілем марки «Чері», д.н.з. НОМЕР_4 та автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_3, що спричинило пошкодження зокрема застрахованого автомобіля, належного на праві власності позивачу.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді.

11 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до наявного в матеріалах справи звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу № 219/12-14 від 18 грудня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 150161 грн 24 к.

Також, на замовлення відповідача ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» проведено автотоварознавче дослідження, за яким вартість відновлювального ремонту складає 98421 грн 90 к.

На підставі вказаного дослідження ПрАТ СК «Українська страхова група» розрахувало страхове відшкодування за формулою, наведеною у п.п. 12.2. договору страхування, та з урахуванням франшизи, виплатило позивачу 62243 грн 16 к., а 1540 грн 80 к. зарахувало як несплачену частину страхового платежу за договором.

На підставі ухвали суду було проведено судову автотоварознавчу експертизу за результатами, якою складено висновок № 12131/15-54 від 19 листопада 2015 року. Відповідно до даного висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Форд Мустанг» д.н.з. (на день дорожньо-транспортної пригоди) АА01250Р без урахування зносу, станом на 09 листопада 2014 року - день дорожньо-транспортної пригоди, складала 144465 грн 53 к.

Також судовим експертом визначено вартість відновлювального ремонту на момент проведення судової експертизи, яка становить 205951 грн 84 к.

У суді апеляційної інстанції було допитано у якості свідка судового експерта - ОСОБА_9, який пояснив, шо висновок було зроблено на підставі цін, які були на час скоєння ДТП. Судовим експертом застосовувалось значення «+100%», у зв'язку з тим, що вказані ціни в програмі «Аудатекс» були з позначкою «У», а тому експертом перевірялись ціни та виявлено, що вони занижені у два рази. Також експерт зазначив, що вказана програма «Аудатекс» несе лише рекомендаційний характер.

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що висновок № 12131/15-54 від 19 листопада 2015 року відповідає вимогам ст.66 ЦПК України, містить докладний опис проведених експертом досліджень, зроблених у результаті цього висновку, а тому має прийматись до уваги колегією суддів.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки страхова компанія виплатила позивачу 62243 грн 16 к., а 1540 грн 80 к. зарахувала як несплачену частину страхового платежу за договором, франшиза за договором складає 858 грн, то недоплачена суму страхового відшкодування складає 50930 грн 46 к.

Також суд першої інстанції вірно вирішив, що на підставі п.п. 19.1 договору страхування зі страховика на користь позивача підлягає стягненню пеня за період прострочення з 17 січня 2015 року 10 грудня 2015 року складає 16705 грн 04 к.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційного збільшення суми боргу та три проценти річних необхідно зазначити таке.

Частино 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року визначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Отже суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки відповідач в повній мірі не виконав грошове зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-14-00583 від 24 жовтня 2014 року з нього на користь позивача підлягають стягненню інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 19372 грн 73 к. та три проценти річних становить суму 1373 гривні 03 копійки за 328 днів прострочення за період з період з 17 січня 2015 року по 10 грудня 2015 року.

Посилання апелянта на те, що виплата страхового відшкодування, у випадку не надання рахунків на проведення ремонтних робіт та/або доказів ремонту на погодженій, рекомендованій СТО, проводиться виключно на підставі довідкових матеріалів, а не висновку (звіту, експертизи) колегією суддів не приймаються до уваги у зв'язку з їх необґрунтованістю та не відповідністю вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, і на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Гедз Юлії Володимирівни в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: