Справа № 175/3392/16-ц
Провадження № 2/175/1382/16
Справа №175/3392/16-ц
Провадження №2/175/1382/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.,

за участю секретаря Єльшиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області, Новоолександрівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Степова, 42 в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області після смерті дружини ОСОБА_2, померлої 17 вересня 2015 року.

В обґрунтування позовної заяви вказав, що 17 вересня 2015 року померла його дружина ОСОБА_2. Після її смерті залишалась спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіння. Звернувшись до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не підтверджується належність домоволодіння померлій ОСОБА_3, у звязку з тим, що ОСОБА_1 не має можливості визнати право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 в позасудовому порядку, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Територіальної громади в особі Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Дніпропетровської районної державна нотаріальної контори надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, яка померла 17.09.2015 року (свідоцтво про смерть серії І-КИ №640194 видане 18 вересня 2015 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №122).(а.с.9).

Позивач є чоловіком ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (серії І-КИ №293020 видане 22 липня 1972 року Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №40).(а.с.8).

На момент своєї смерті ОСОБА_2 була власником домоволодіння №42, розташованого по вул. Степовій в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі Договору міни квартири на домоволодіння, згідно якого ОСОБА_2 обміняла належну їй квартиру №299 на ОСОБА_4 у м. Дніпропетровську на домоволодіння №42, розташоване по вул. Степовій в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що належало ОСОБА_5.(а.с.10)

ОСОБА_2 відповідно до спадкової справи №550-2015 наданої Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою - заповітів не складала.(а.с.30-84).

ОСОБА_2 право власності на домоволодіння, що знаходиться в Дніпропетровській області, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Степова 42 в Комунальному підприємстві «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» не зареєструвала.

02 червня 2016 року ОСОБА_1, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак в той же день державним нотаріусом ОСОБА_6 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 з посиланням на те, що не підтверджується належність їй житлового будинку в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Степова, 42.(а.с.16)

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України 2004 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Тобто, ОСОБА_2 хоча і не зареєструвала речове право на спірне домоволодіння в Комунальному підприємстві «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» після укладання договору міни від 12.08.2003 року, однак являється власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Степова буд. 42, оскільки діючим на час укладення договору міни законодавством (2003 рік) виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації таких прав в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Позивач у встановлений шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.ст.1268-1270 ЦК України.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись 10, 11, 60, 61, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст. п.11 ч. ст. 346, 392, 1217, ч.2 1258, 1261, 1268-1270, 1274, 1296 ЦК України року, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області, Новоолександрівська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АЕ 685507 виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2, померлої 17 вересня 2015 року на домоволодіння №42, що розташоване по вул. Степовій в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області та складається з:

- літ. А-будинок, загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м., допоміжною площею 28,6 кв.м.;

- а-тамбур;

- 1-коридор, площею 12,5 кв.м.;

- 2-кімната, площею 18,0 кв.м.;

- 3-кімната, площею 8,3 кв.м.;

- 4-передпокій, площею 9,0 кв.м.;

- 5-убиральня, площею 4,2 кв.м.;

- І-тамбур, площею 2,9 кв.м.

- літ. Б, загальною площею 14,6 кв.м.;

- 1-л.кухня, площею 7,8 кв.м.;

- 2-л.кухня, площею 6,8 кв.м.;

- В Н-гараж;

- в-прибудова;

- Г Д-сараї;

- Е Ж Л-сараї;

- З-лазня;

- И-убиральня;

- к-колодязь;

- І-мостіння;

- №3-4-огорожа.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Борисов