"22" листопада 2016 р.
Справа № 642/4057/16-ц
Провадження № 2/642/1439/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В. В.

за участю секретаря Лозоватої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, суми інфляційних збитків та трьох процентів річних, -

В с т а н о в и в:

У липні 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на свою користь борг у сумі 6 450 грн., суму інфляційних збитків у розмірі 5 711,76 грн., суму інфляційних збитків у розмірі 572,55 грн., а також судові витрати у розмірі 551,20 грн.

В обгрунтування позову зазначив, що у 2013 році відповідач ОСОБА_2 позичив у нього грошові кошти у розмірі 6 450 грн. строком до 30 червня 2013 року, що підтверджується письмовою розпискою. У встановлений строк та до сьогоднішнього часу відповідач борг йому не повернув, чим порушив взяті на себе зобов'язання, у звязку з чим він вимушений був звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що ОСОБА_2 дійсно писав розписку, однак писав її під тиском та грошові кошти від позивача не отримував.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовим розглядом встановлене наступне:

Згідно оригіналу розписки ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 450 грн., зобов'язавшись повернути їх до 30 червня 2013 року, про що свідчить написана ОСОБА_2 розписка, яка відповідає вимогам п. 2 ст. 1047 ЦК України, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи а.с. 18.

Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно умовам договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач умови договору виконав цілком та вчасно. Однак, відповідач свої зобовязання не виконав, до теперішнього часу борг у сумі 6 450 грн. не повернув.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, станом на 14.06.2016 року відповідач прострочив виконання зобов'язання у період з 01.07.2013 року по 14.06.2016 року на 1088 днів.

Таким чином, три відсотки річних від простроченої суми становлять (6450 грн. : 365 : 100% х 3 % х 1080 днів) = 572,55 грн.

Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 572,55 грн.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання, він повинен сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 5 711,76 грн.

Перевіривши суму визначену позивачем по розрахункам індексу інфляції, суд дійшов висновку, що розрахунок індексу інфляції здійснений позивачем з урахування вимог листа Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».

Так, індекс інфляції розраховується за формулою:

1) сума боргу * сукупний індекс інфляції за період прострочення = сума боргу з урахуванням індексу інфляції;

2) сума індексу інфляції становить різницю між сумою боргу та боргу з урахуванням індексу інфляції.

При розрахунку суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення застосовуються показники індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь із періодів індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Згідно розрахунку сукупний індекс інфляції становить 188,554%

Отже, сума боргу з врахуванням індексу інфляції становить: 6 450 грн. * 188,554% : 100% = 12 161,76 грн.

Збитки від інфляції становлять: 12 161,76 грн. 6 450 грн. = 5 711,76 грн.

Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача суму інфляційних збитків у розмірі 5 711,76 грн.

У судовому засідані свідок ОСОБА_4 пояснила, що їй не відомі обставини написання розписки між позивачем та відповідачем. Про них вона знає лише зі слів, тому суд не приймає до уваги показання даного свідка.

Свідок ОСОБА_5, яка є дружиною відповідача, у судовому засіданні пояснила, що вона була присутньою під час написання розписки. Зазначила, що під час написання розписки її чоловік був хворий на виразку шлунку та об'єктивно не розумів свої дії. Крім того, пояснила, що жодних коштів її чоловік від позивача не отримував, оскільки у них була вантажівка, яку вони виставили на продаж. Колеса вантажівки були у поганому стані, тому позивач придбав нову резину, вартістю 6 450 грн. Однак, вантажівку вони так і не продали.

Суд також не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5, оскільки зазначені показання жодним чином не підтверджені доказами. У судовому засіданні представником відповідача не доведена та обставина, що відповідач не отримував від позивача кошти.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача витрати за сплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, суми інфляційних збитків та трьох процентів річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: 4, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, адреса реєстрації: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Калініна, буд. 144, суму боргу у розмірі 6 450 (шість тисяч чотириста п'ятдесят) грн., суму інфляційних збитків у розмірі 5 711 (п'ять тисяч сімсот одинадцять) грн. 76 коп., а також три проценти річних у сумі 572 (п'ятсот сімдесят дві) грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: 4, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, адреса реєстрації: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Калініна, буд. 144, витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В.В. Вікторов