АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/105/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 22-ц/789/823/16 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Кузьма Р. М., Сташків Б. І.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

за участю представника апелянта - ОСОБА_1,

прокурора - Марцун Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2014 року в справі за заявою прокурора Чортківського району в інтересах держави в особі Угринської сільської ради Чортківського району, заінтересована особа: відділ Держземагенства у Чортківському районі про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2014 року прокурор Чортківського району в інтересах держави в особі Угринської сільської ради Чортківського району звернувся до Чортківського районного суду Тернопільської області із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, якому на праві приватної власності належала земельна частка (пай) розміром 0.93 га в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Угринської сільської ради Чортківського району. У зв'язку з тим, що померлий немає спадкоємців і вказане майно ніким не успадковане прокурор просив визнати спадкове майно ОСОБА_4 відумерлою спадщиною та передати його у власність Угринської сільської ради Чортківського району.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2014 року заяву задоволено.

Визнано земельну частку (пай) розміром 0.93 в умовних кадастрових гектарах, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 згідно державного акту НОМЕР_1, зареєстрованого 19 березня 1998 року Чортківською районною державною адміністрацією, що розташована на території Угринської сільської ради Чортківського району, відумерлою спадщиною та передано її у власність Угринської сільській раді Чортківського району.

ОСОБА_2 подала на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Зазначає, що судом при винесені рішення не було враховано, що на час смерті ОСОБА_3 залишилися спадкоємці першої черги, які вступили у фактичне управління спадковим майном, (дружина та неповнолітні діти померлого), а тому, у відповідності до положень ЦК УРСР (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), вважаються такими, що прийняли спадщину. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Прокурор Марцун Л.А. проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних міркувань.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву прокурора суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні. Із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину померлого ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Наведені обставини, на думку суду, є підставою для визнання спадщини відумерлою.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки він суперечить діючому законодавству, зроблений на неповно з'ясованих обставинах, які мають значення для справи

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті жителя с.Угринь, Чортківського району ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 0.93 в умовних кадастрових гектарах. Належність права на дану земельну частку (пай) ОСОБА_3 підтверджується довідкою Відділу Держземагенства у Чортківському районі Тернопільської області №77 від 17 січня 2014 року, згідно якої ОСОБА_3, житель с.Угринь Чортківського району, отримав сертифікат на земельну частку (пай) по КСП «Угринське» НОМЕР_1, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку 19 березня 1998 року Угринівської сільської ради. Згідно довідки Відділу Держземагенства у Чортківському районі Тернопільської області №77 від 17 січня 2014 року вартість земельної частки паю на день смерті особи становить 9435.32 грн. Згідно довідки Відділу Держземагенства у Чортківському районі Тернопільської області нормативна грошова оцінка паю станом на 01 січня 2014 року становить 31132.67 грн.

Відповідно до статті 275 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру Чортківської районної державної нотаріальної контори №36612707 від 13 лютого 2014 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 залишилися спадкоємці першої черги за законом (дружина та неповнолітні діти померлого).

Зокрема, згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 15 квітня 2016 року, виданого відділом РАГСу Чортківського міськрайонного відділу управління юстиції, актовий запис за №14, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 18 жовтня 1980 року (а.с.27).

Відповідно до довідки № 448 від 14 квітня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області стверджується, що в по АДРЕСА_1 з 1981 року по день смерті проживав і був зареєстрований гр.ОСОБА_3 Крім того, разом із ОСОБА_3 були зареєстровані дружина - ОСОБА_2, діти померлого - ОСОБА_5, 1984 р.н., ОСОБА_6, 1981 р.н. та ОСОБА_7, 1983 р.н. (а.с. 28).

В апеляційні скарзі апелянт ОСОБА_2, яка є дружиною ОСОБА_3, зазначила, що в травні 2016 року в сільській раді їй стало відомо, що земельну частку (пай), яка залишилась після смерті її чоловіка,судом визнано відумерлою спадщиною та передано у власність Угринської сільської ради.

Пунктом 4, 5 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного Кодексу України передбачено, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 525 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР).

За приписами ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Статтею 555 ЦК УРСР передбачено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави.

За змістом ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ст.278 ЦПК України встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, безумовною підставою для визнання спадщини відумерлою є відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення спадкоємців від права на спадкування, або неприйняття спадкоємцями спадщину чи відмова від її прийняття.

Вирішуючи справу по суті заявлених вимог суд першої інстанції, в порушення ст.ст.212-215 ЦПК України, належним чином не з»ясував в повному обсязі фактичних обставин справи, не перевірив, чи існують інші спадкоємці ОСОБА_3, які прийняли спадщину або відмовились від її прийняття, або спадщина перейшла до держави.

При розгляді даної справи суд першої інстанції не визначився належним чином з колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі, враховуючи доводи апелянта щодо прийняття нею спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном, з урахуванням положень ст.549 ЦК УРСР.

У відповідності до ч.6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи наведені вище обставини колегія суддів вважає, що в даному випадку вбачається спір про право, в зв»язку із чим апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2014 року - скасувати, а заяву прокурора Чортківського району в інтересах держави в особі Угринської сільської ради Чортківського району, заінтересована особа: відділ Держземагенства у Чортківському районі про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Керуючись ч.6 ст.235, п.4 ч.1 ст.307, ст.310, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2014 року - скасувати.

Заяву прокурора Чортківського району в інтересах держави в особі Угринської сільської ради Чортківського району, заінтересована особа: відділ Держземагенства у Чортківському районі про визнання спадщини відумерлою - залишити без розгляду.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.З. Костів