Справа № 645/3210/16-ц
Провадження № 2/645/1992/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання Савченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення без надання іншого житлового приміщення,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення без надання іншого житлового приміщення.
В обґрунтування позову посилалася на те, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.11.2003 року, та яке зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».
У вказаній квартирі разом із ОСОБА_1 зареєстровані її чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_4, донька ОСОБА_5, онук ОСОБА_6 Також в квартирі без реєстрації мешкає мати чоловіка 92-річна ОСОБА_7
В середині грудня 2015 року ОСОБА_2 приїхав до ОСОБА_5 та залишився проживати. Згодом ОСОБА_8 систематично почав вчиняти сварки, не погоджувався добровільно виселитись з квартири, висловлювався на адресу позивача та її сімї нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Також позивачка зверталася до Харківської місцевої прокуратури № 3 зі скаргою на неправомірні дії ОСОБА_2 та проханням виселити його з квартири, проте у висновку за результатами перевірки скарги безпідставно вказано, що на даний момент ОСОБА_2 сварки не вчиняє.
ОСОБА_1 вказує, що неправомірна поведінка відповідача, який вселився у квартиру всупереч волі позивача, створює нестерпні умови для проживання в квартирі, постійно принижує позивача та її чоловіка, висловлюється на їх адресу нецензурною лайкою та погрожує розправою, тому вона вимушена звернутися до суду.
Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявилися.
ОСОБА_1 надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.
Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.
Квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 листопада 2003 року серії САА № 475046, видане на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 21.10.2003 року за № 235/17, зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером № 3980541 (а.с. 6, 7)
Згідно довідки ОЖК «Екран» № 243 від 24.05.2016 року, за адресою: АДРЕСА_3, проживають та зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с. 10)
Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 358777 від 30 травня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.
ОСОБА_2 вселився у квартиру АДРЕСА_4 як гість доньки позивача у середині грудня 2015 року та залишився проживати по теперішній час, згоду на вселення відповідача ОСОБА_1 згоду не надавала, що підтверджується актом огляду квартири ОЖК «Екран» від 17 травня 2016 року.
Згідно висновку ст. інспектора поліції Немишлянського відділення Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 за результатами перевірки заяви від 26.04.2016 року (ЖЄО № 6652 від 19.04.2016 року), 19.04.2016 року до Фрунзенського ВП надійшла заява ОСОБА_3 щодо вжиття заходів щодо ОСОБА_2, який за місцем мешкання вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував. При перевірці обставин, в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.06.2016 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, постанова набрала законної сили.
13 травня 2016 року ОСОБА_1 зверталася до Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 зі скаргою щодо вжиття заходів відносно ОСОБА_2
Згідно висновку ст. інспектора поліції Немишлянського відділення Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 за результатами перевірки заяви від 26.05.2016 року (ЖЄО №8574 від 19.05.2016 року), вищезазначені відносини між громадянами мають цивільно-правовий характер і вирішуються у судовому порядку.
Так, права власника жилого будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статтей 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Оскільки квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, ОСОБА_2 не є членом сімї власника, згоди на проживання ОСОБА_2 у вказаній квартирі позивач не надавала, тому відповідач підлягає виселенню.
Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести шляхом надання належних і допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. До справ даної категорії такі випадки не відносяться.
Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження квартирою № 31 у будинку № 3/2 по вулиці Танкопія у місті Харкові та виселити ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_5 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. С. Шевченко