У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.,

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до Хустської Державної нотаріальної контори про визнання за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,0249 га. для ведення комерційної діяльності, в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 9 грудня 2007 року помер спадкодавець ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 позивачі, як спадкоємці, звернулися до Хустської державної нотаріальної контори та 21 листопада 2008 року отримали Свідоцтво про спадщину за законом та Договір про розподіл спадкового майна, згідно яких спадщина після смерті ОСОБА_5 складається з: 1/2 частини складських приміщень, що розташовані за адресою: м.Хуст, вулиця І.Франка, будинок №199; 1/2 частини складу №1, що розташований за адресою: м.Хуст, вулиця І.Франка, будинок №201; магазину продовольчих та супутніх товарів, що розташований за адресою: м.Хуст, майдан Незалежності, будинок №18/1; кафе - магазину «Тонік», що розташований за адресою: м.Хуст, вулиця К.Січі, б/н; гаражу, що розташований за адресою: м.Хуст, вулиця К.Січі, №6/3; земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Хуст, вулиця Кукольника, будинок №26; транспортного засобу, марки «MITSUBISHI Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1; транспортного засобу, марки ЗИЛ 431610, реєстраційний номер НОМЕР_2; транспортного засобу, марки ЗИЛ 431412, реєстраційний номер НОМЕР_3;

До складу спадкового майна, що перейшло їм в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, площею 0,0249га, для ведення комерційної діяльності, яка розташована за адресою: м.Хуст, майдан Незалежності, №18, яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2002 року;

За життя ОСОБА_5, не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку та виготовити на власне імя державний акт на право власності на цю земельну ділянку.

Позивачу вернулися із заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 на цю земельну ділянку, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва в зв'язку з не подачею правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку;

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 бажають відмовитися від прийняття цієї земельної ділянки на користь позивача ОСОБА_2, яка після укладення шлюбу змінила прізвище з «Браєр» на «Вучкан».

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2016 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погодившись з таким рішення ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення, в звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,0249 га для ведення комерційної діяльності, яка розташована за адресою м.Хуст, майдан Незалежності, 18/1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь-судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, що зявилися в судове засідання приходить до висновку, що остання не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем предявлено позовні вимоги до неналежного відповідача. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином по даній справі у якості відповідачів обовязково мали бути залучені спадкоємці, що прийняли спадщину, а також особа, яка вказана як власник спірної земельної ділянки у Державному акті на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ФМ №056265 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського РУЮ Закарпатської області 20 грудня 2007 року, ОСОБА_5 помер 19.12.2007 року про що було зроблено актовий запис №393 (а.с.6).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Після смерті ОСОБА_5 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 як спадкоємці звернулися до Хустської державної нотаріальної контори та 21 листопада 2008 року отримали свідоцтво про спадщину за законом та Договір про розподіл спадкового майна, згідно яких спадщина після смерті ОСОБА_5 складається з : ? частини складських приміщень, що розташовані за адресою :м.Хуст, вулиця І.Франка, будинок №199; ? частини складу №1, що розташований за адресою : м.Хуст, вулиця І.Франка, будинок №201; магазину продовольчих та супутніх товарів, що розташований за адресою: м.Хуст, майдан Незалежності, будинок №18/1; кафе-магазину «Тонік», що розташований за адресою : м.Хуст, вулиця К.Січі, б/н; гаражу, що розташований за адресою : м.Хуст, вулиця К.Січі, №6/3; земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Хуст, вулиця Кукольника, будинок №26; транспортного засобу, марки «MITSUBISHI Paero», реєстраційний номер НОМЕР_1; транспортного засобу, марки ЗИЛ 431610, реєстраційний номер НОМЕР_2; транспортного засобу, марки ЗИЛ 431412, реєстраційний номер НОМЕР_3.(а.с.7-8)

В свідоцтві про право власності на спадщину до складу спадково майна, що перейшло їм в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, площею 0,0249 га, для ведення комерційної діяльності, яка розташована за адресою: м.Хуст, майдан Незалежності, №18, та яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2002 року (14-15).

За життя ОСОБА_5 не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають намір відмовитися від прийняття цієї земельної ділянки на користь позивача ОСОБА_4 Звернулися до суду з позовом та просять визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,0249 га для ведення комерційної діяльності, яка розташована за адресою м.Хуст, майдан Незалежності, 18/1

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого предявити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Предявляючи даний позов, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якості відповідача зазначили Хустську Державну нотаріальну контору. В процесі розгляду справи, в порядку ст.33 ЦПК України, не здійснювалася заміна відповідача чи залучення до справи співвідповідача.

Разом з тим, нотаріус лише здійснює нотаріальні дії щодо оформлення права на спадкове майно і у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі в якості відповідачів.

Належним відповідачем у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а також особа, яка вказана як власник спірної земельної ділянки у Державному акті на право приватної власності на цю земельну ділянку, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки даний позов заявники предявили до неналежного відповідача.

При цьому в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідачів в порядку ст. 33 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду визначених ст. 307 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 29 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: