УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 серпня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року позивач - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 030/04.08/71-456К від 11 квітня 2008 року в сумі 776 414,83 грн.

Позов мотивовано тим, що 11 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 030/04.08/71-456К, відповідно до умов якого остання отримала кредит на суму 36 000 доларів США, терміном на строк до 10 квітня 2033 року зі сплатою 11,9% річних. В забезпечення виконання зобов'язань умов вказаного кредитного договору, між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 030/04.08/71-456П. За умовами п.1, п.2 вказаного договору поруки ОСОБА_5 зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань, укладеного між банком та ОСОБА_4 кредитного договору від 11 квітня 2008 року. У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість, яка у добровільному порядку погашена не була.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 030/04.08/71-456К від 11 квітня 2008 року в сумі 776 414,83 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк»(правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останній грошові кошти в розмірі 36000 доларів США строком до 10 квітня 2033 року зі сплатою 11,9% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 030/04.08/71-456К від 11 квітня 2008 року, який укладено між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 22 лютого 2015 року відповідач має прострочену заборгованість в сумі 27 136,66 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 755 986,47 грн, за відсотками 678,85 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 18 911,74 грн; пеня за 12 місяців складає 54,44 долари США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 1 516,62 грн.

Місцевий суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_4, всупереч положенням статей 526, 1054 ЦК України, обов'язки по погашенню кредиту та процентів виконувала неналежним чином, тому суди, відповідно до наданих позивачем розрахунків, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення в солідарному порядку із відповідачів заборгованості по кредитному договору № 030/04.08/71-456К від 11 квітня 2008 року.

Доводи касаційної скарги щодо наявності доказів переходу прав вимоги за кредитним договорам до нового кредитора, спростовуються наявними в матеріалах справи завіреними копіями договорів купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами (а.с. 18-26, 54-83).

Посилання відповідача на збільшення обсягу відповідальності шляхом стягнення з останньої відсотків та пені, спростовується п. 8.1 укладеного договору, відповідно до якого, передбачена відповідальність відповідача за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями договору, позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Крім того, відповідачі попереджались про необхідність сплати боргу, що підтверджується вимогою про дострокове повернення боргу від 10 березня 2015 року № 23270-102-б/б (а.с. 32).

Інші доводивідповідача, викладені в касаційній скарзі аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та були відхилені.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 серпня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.В. Кафідова
І.М. Фаловська