Провадження № 2-н/761/366/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2016 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла зазначена заява.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 борг за спожиту електроенергію, індекс інфляції та три проценти річних, що становить 3456,72 грн.

Проте, в матеріалах заяви відсутні договори між боржником та заявником про надання послуг на споживання електроенергії, а тому не можна зробити висновок про те, що у випадку наявності у боржника заборгованості, заявник має право стягувати заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних саме з боржника.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності. Зокрема, заява подається до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фізичної особи або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування чи місцезнаходженням юридичної особи.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про наявність спору про право та відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви, оскільки з матеріалів заяви вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 96, 100 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з боржника ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її отримання шляхом направлення апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва.

Суддя: Н.Г.Притула