АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/384/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1632/16Головуючий у 1-й інстанції Колос Ю.А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М., Корнієнка В.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 06 травня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії начальника відділу Державної виконавчої служби Шишацького районного управління юстиції у Полтавській області Гордієнко А.І., -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із скаргою на дії начальника ВДВС Шишацького РУЮ у Полтавській області Гордієнко А.І. щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів.

В обґрунтування поданої скарги зазначив, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2006 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 29 вересня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

22.11.2006 року на підставі заяви ОСОБА_4 від 17 листопада 2006 року старшим державним виконавцем Ясківець М.П. ДВС у Шишацькому районі було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, копію постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів він не отримував.

Також посилався на те, що про існування вищезазначеного рішення та відкритого виконавчого провадження йому стало відомо тільки після винесення Шишацьким районним судом 04 лютого 2016 року судового рішення у справі № 551/1231/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

При цьому вказував, що 15.02.2016 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження по виконавчому листу №551/1231/15-ц виданого 04.02.2016 року він ознайомився з довідкою-розрахунком, де дізнався, що станом на 01.01.2011 року у нього існує заборгованість по сплаті аліментів. Загальна сума заборгованості станом на 28.03.2016 р. за виконавчим листом № 2-596/06 від 17.11.2006 р. за період часу з 22.11.2006 р. по 28.03.2016 р. становить 43 622,32 грн.

Нарахування вказаної заборгованості скаржник вважає незаконним, оскільки при розрахунку суми боргу державним виконавцем не враховано, що в період часу з 17.01.2013 року по 01.07.2014 року він перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шишацької РДА та одержував допомогу по догляду за дочкою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку та допомогу при народженні дитини з 01.07.2014 року по 31.07.2015 року, а також з 15.01.2007 року по 27.08.2007 року перебував на обліку у вказаному управлінні та одержував допомогу по догляду за дочкою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку. Крім того, на час подання скарги він не працює та здійснює догляд за хвороб матір'ю ОСОБА_8, яка за станом здоров'я потребує догляду. В зв'язку з чим, просив суд визнати дії начальника відділу державної виконавчої служби Шишацького районного управління юстиції ГТУЮ у Полтавській області Гордієнко А.І. в частині нарахування йому заборгованості за аліментами незаконними.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 06 травня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії начальника відділу Державної виконавчої служби Шишацького районного управління юстиції у Полтавській області Гордієнко А.І. - відмовлено.

З даною ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій прохав ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 06 травня 2016 рокускасувати та ухвалити нову ухвалу, якою визнати дії начальника відділу державної виконавчої служби Шишацького районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Гордієнко А.І. в частині нарахування йому заборгованості за аліментами незаконними.Вважає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Судове засідання проводилося за участю представників апелянта та стягувача, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно п. 1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2006 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 29.09.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому в мотивувальній частині судового рішення, в якості однією з підстав задоволення позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав та погодився сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини.

На виконання вказаного судового рішення, 17.11.2006 року стягувачці ОСОБА_4 було видано виконавчий лист № 2-596/06, який вона 22.11.2006 року подала до ВДВС Шишацького РУЮ для виконання, та цього ж дня 22.11.2006 року старшим державним виконавцем Ясківець М.П. ДВС у Шишацькому районі було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.13.02.2007 року копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику рекомендованим повідомленням за адресою, вказаною у виконавчому документі, яка ним особисто була отримана 16.02.2007 року.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що суб'єктом оскарження при вчиненні виконавчих дій за виконавчим листом №2-596/06 від 17.11.2006 року права скаржника не порушені, оскільки дії державного виконавця були вчинені в межах його повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», тому з цих підстав скарга є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком місцевого суду та вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону та такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи, виходячи з наступного .

В силу приписів ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Заборона вчиняти дії по фактичному виконанню судового рішення, яке набрало законної сили є недопустимою.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, згідно копії повідомлення про вручення поштового відправлення №681510 вбачається, що 16.02.2007 року боржнику ОСОБА_9 була особисто вручена копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, за адресою яка була зазначена у виконавчому документі (а.с.28). Крім того дапний факт також підтверджується іншими доказами по справі.

Тому доводи скаржника про те, що старший державний виконавець Ясківець М.П., яка виносила вищезазначену постанову в порушення вимог ч.1.ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» не надіслала йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в зв'язку з чим він не був належним чином повідомленим про виконання ним рішення суду є необґрунтованими та суперечать встановленим обставинам справи.

Колегія суддів, погоджується з висновком місцевого суду про те, що державний виконавець при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження діяв у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що доводи скаржника про неправомірність дій суб'єкта оскарження в частині неврахування при розрахунку заборгованості по сплаті аліментів перебування скаржника на обліку в управлінні праці соціального захисту населення Шишацької РДА у зв'язку з доглядом за дітьми та за хворою матір'ю є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що скаржник про існування цих обставин повідомляв державного виконавця. При цьому суд зазначає, що боржнику було відомо про дане рішення та перебування його на виконанні.

Окрім того, оскаржуючи дії державного виконавця, скаржником не зазначено, яке саме порушення вчинено начальником відділу державної виконавчої служби Шишацького РУЮ Гордієнко А.І.- дія чи бездіяльність, в чому полягає її неправомірність, а також яким чином і яке порушення саме цієї службової особи слід усунути.

Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Згідно положення пп.7.13, 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 2 квітня 2012 року (далі-Інструкція), державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апелянта в частині незаконності дій державного виконавця при нарахуванні заборгованості по сплаті аліментів на увагу не заслуговують.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала Шишацького районного суду Полтавської області від 06 травня 2016 року постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому задоволенню вона не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 06 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ Ю.М. Винниченко /підпис/ В.І. Корнієнко

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: