Номер справи 623/1631/16-ц
Номер провадження 2-з/623/2/2016
УХВАЛА

іменем України

17 червня 2016 року м. Ізюм

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Вергун І. В.

розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову ,-

В с т а н о в и в:

В червні 2016 року заявники звернулися до суду з заявою про забезпечення позову, де просять суд винести ухвалу про накладення арешту на приміщення магазину «Чарівниця», розташованого по вулиці Гагаріна,12 в м. Ізюмі Харківської області, з подальшою забороною відчуження цього приміщення, посилаючись на те що в подальшому будуть звертатися до суду з позовом про визнання права власності на 2/3 частини магазину «Чарівниця» в порядку спадкування за законом.

Заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

01 березня 1999 року між ЗАТ «Гарант» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу відповідно до умов якого останні придбали приміщення магазину «Чарівниця» в наступних частках: ОСОБА_3М -2/3 частки, ОСОБА_2К-1/3 частки .

Організацією оформлення вказаного договору купівлі-продажу займалася ОСОБА_4, використовуючи дружні стосунки з сімєю ОСОБА_2, зловживаючи їх довірою, в порушення попередньої домовленості, шляхом надання нотаріусу недостовірних даних щодо домовленості між покупцями, оформила на ОСОБА_3 -2/3 частки магазину.

В подальшому ОСОБА_4 самостійно, без попередньої домовленості з ОСОБА_2, здійснила реконструкцію магазину шляхом знесення стіни,та оформила договір оренди 2/3 частин приміщення магазину.

Також ОСОБА_4 склала підроблений договір оренди магазину, відповідно до умов якого ОСОБА_2К передала належну їй на праві власності частку магазину ОСОБА_3 з правом суборенди.

Позичені грошові кошти у сімї ОСОБА_2 розмірі 15700 доларів США для придбання магазину «Чарівниця» ОСОБА_4 повертати відмовилась.

Постановою Ізюмської міжрайонної прокуратури від 12 квітня 2013 року встановлено, що ОСОБА_3 отримала від доньки- Форкерт І.Ю. кошти за умови виконання зобов»язань, які в подальшому не виконала, оскільки не мала на це наміру, а переслідувала лише мету заволодіти майном потерпілих у звязку з чим в її діях вбачається склад кримінального правопорушення -шахрайство.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з її смертю.

З тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_3 ,маючи злочинний намір,направлений на заволодіння майном родини ОСОБА_2 та переслідуючи злочинну мету -наживу, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_4.за ініціативи останньої, скоїла шахрайство. Так ОСОБА_4 в січні 1999 року, використовуючи дружні відносини з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зловживаючи їх довірою запропонувала їм, за їх гроші, придбати приміщення магазину «Чарівниця», що розташоване за адресою м. Ізюм вул. Гагаріна 12 в м. Ізюмі, з метою подальшого сумісного використання в якості кафе, обумовивши при цьому умови оформлення цього магазину в рівних частках, які буде оформлено на імя матері ОСОБА_4Ю- ОСОБА_3 та на ім»я доньки подружжя ОСОБА_1 - ОСОБА_2 з умовою подальшого сумісного використання та виплатою ОСОБА_3 боргу з майбутнього прибутку від експлуатації кафе подружжю ОСОБА_2. Після чого ОСОБА_4 перебуваючи вдома у подружжя ОСОБА_2 за адресом м.Ізюм провул.Сухий Ізюмець 13 отримала від них грошові кошти в сумі 58000 грн. з метою укладення з ЗАТ «Гарант» договору купівлі продажу нежитлового приміщення рівних долях.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном подружжя ОСОБА_2 -ОСОБА_4 з отриманої грошової суми в розмірі 58000 грн. від імені ОСОБА_2 внесла в касу ЗАТ «Гарант» грошову суму в розмірі 19800 грн , а грошові кошти в сумі 38200 грн. було внесено на ОСОБА_3 на своє їм»я. Зважаючи на що, грошові кошти було внесено не в рівних долях, як було обумовлено раніше. Після чого ОСОБА_4, завершуючи реалізацію свого злочинного наміру направленого на заволодіння майном подружжя ОСОБА_4 01 березня 1999 року оформила договір купівлі-продажу нежилого приміщення в порушення попередньої домовленості наступним чином 2/3 частки приміщення магазину «Чарівниця», вартістю 38666.60 грн. на імя ОСОБА_3, а лише 1/3 частки на імя ОСОБА_2, чим заподіяла родині ОСОБА_2 значну матеріальну шкоду у розмірі 38666.60 грн.

Зазначена постанова Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області оскаржена не була, набрала законної сили.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2015 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину ,передбаченого ч.2 ст.190 КК України, стягнуто на користь ОСОБА_1 5000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном до якого входить -2/3 частки вищевказаного магазину.

Згідно рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 01.06.2016 року до договір купівлі-продажу магазину «Чарівниця», розташований за адресою м. Ізюм, вул. Гагаріна 12 ,укладений 01 березня 1995 року між закритим акціонерним товариством «Гарант» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнаний частково недійсним в частині покупця ОСОБА_3 , яка придбала 2/3 частки цього нежилого приміщення. Анульована державна реєстрація 2/3 часток цього нежитлового приміщення, а саме магазину «Чарівниця», що розташований за адресою : м. Ізюм, вул. Гагаріна 12, здійснена на ім»я ОСОБА_3.

Згідно рішення апеляційного суду Харківської області 01.06.2016 року по справі № 623/3836/15-ц « під час розгляду справи було встановлено,що 2/3 частини цього приміщення були придбані за грошові кошти ОСОБА_5,зважаючи на що є правові підстави для визнання його покупцем зазначених 2/3 часток нежилого приміщення.

ОСОБА_5 на час розгляду справи судами помер.

В матеріалах справи відсутні будь-які письмові дані, з яких вбачається факт прийняття після смерті спадщини,та даних про осіб, які її прийняли».

В даний час ОСОБА_4 фактично продовжує свій злочинний намір на заволодіння майном,яке належить нашій родині.

09.06.2016 року ОСОБА_4 направила в Ізюмський міськрайонний суд Харківської області клопотання в якому вона просить скасувати арешт з приміщення магазину »Чарівниця», накладений на підставі постанови слідчого Ізюмського МРВ ГУМВС України в Харківській області від 28.07.2003 року та постанови ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області від 23.02.2012 року .

ОСОБА_4 у своєму клопотанні вказує, що на сьогоднішній день вона має намір прийняти спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, що підтверджує злочинний намір ОСОБА_4 на заволодіння чужого майном родини ОСОБА_5

ОСОБА_4 достовірно відомо про те, що згідно вищевказаного рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області державна реєстрація 2/3 часток магазину «Чарівниця», розташованого за адресою : м. Ізюм вул. Гагаріна 12 Харківської області здійснена на імя ОСОБА_3, належить анулюванню, а договір купівлі-продажу магазину «Чарівниця» визнан недійсним в частині покупця ОСОБА_3, яка придбала 2/3 частки цього нежитлового приміщення. Однак всупереч вимогам закону ОСОБА_4 не надає суду даного рішення. Вона має намір встигнути до анулювання державної реєстрації переоформити на себе спадщину -2/3 частини магазину «Чарівниця» після смерті матері - ОСОБА_3, хоча договір купівлі-продажу даного магазину визнаний недійсним.

При таких даних суд вважає, що існують підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду..

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України суд, -

У х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити .

Накласти арешт на приміщення магазину «Чарівниця», розташованого по вулиці Гагаріна,12 в м. Ізюмі Харківської області, з подальшою забороною відчуження цього приміщення.

Копію ухвали для виконання направити в Ізюмський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Ізюмській державній нотаріальній конторі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: