У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання права власності на транспортний засіб та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником - ОСОБА_6, на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 12 квітня 2012 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого він набув у власність автомобіль BMW 530 D, 2003 року випуску, легковий седан за 13 500 доларів США. Того ж дня автомобіль зареєстрований за ним в органах Державної автомобільної інспекції з видачеюномерних знаків НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2. Проте у зазначеному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу був неправильно вказаний тип автомобіля «універсал легковий» замість «седан легковий», у зв'язку з чим 2 серпня 2012 року свідоцтво замінено на нове НОМЕР_3, з виправленням указаної помилки.

На данийчас він не може провести перереєстрацію транспортного засобу та зняти його з обліку, оскільки за повідомленням МРЕВ ДАІ УМВС України в Херсонській області від 3 березня 2015року скасовано реєстрацію транспортного засобу на ім'я позивача та оголошено спірний автомобіль у розшук з метою вилучення номерних знаків та свідоцтва про його реєстрацію, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу продавцю автомобіля ОСОБА_5 не видавалося.

Позивач зазначав, що він є добросовісним набувачем, при здійснені реєстрації транспортного засобу ним дотримано усіх процедур, автомобіль оглядався відповідними фахівцями, а відтак він не повинен нести відповідальності за порушення, допущені працівниками Державної автомобільної інспекції, які під час реєстрації за ним транспортного засобу не встановили, що спірний автомобіль не був зареєстрований за відповідачем.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд: визнати за ним право власності на автомобіль BMW 530 D, 2003 року випуску, легковий седан, державний номерний знак НОМЕР_1; виключити інформацію про розшук спірного автомобіля із відповідних баз даних УДАІ УМВС України; вирішити питання розподілу судових витрат.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 11 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що підстав, передбачених ст. 329 ЦК України, для визнання за позивачем права власності на транспортний засіб немає, оскільки спірний автомобіль було ввезено на територію України поза митним контролем, не реєструвався. Вчинені органами УДАІ дії позивачем не оскаржені.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником - ОСОБА_6, відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.П. Штелик