У х в а л а

іменем україни

23 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 21 січня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та належного їй автомобіля марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням її сина ОСОБА_6, у результаті чого було пошкоджено належний їй автомобіль.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 застрахована в Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Україна» (далі - ПрАТ «СК Україна»).

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року ОСОБА_5визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 124 КУпАП України

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 18 лютого 2015 року, вартість збитків, нанесених належному їй автомобілю, становить 87 036 грн 96 коп.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого-Рогу від 18 лютого 2016 року стягнуто з ПрАТ «СК Україна» на її користь суму страхового відшкодування, в межах страхового ліміту в сумі 49 000 грн.

Враховуючи викладене, позивач, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь різницю між страховою виплатою та реально понесених нею збитків в сумі 38 036 грн 96 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 1 200 грн та 7 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду 38 036 грн 96 коп., 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1200 грн витрат на проведення експертизи.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасуватиоскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що згідно з висновку автотоварознавчого дослідження від 18 лютого 2015 року розмір майнових збитків, завданих позивачеві з вини ОСОБА_7 становить 87 036 грн 96 коп.

Разом з тим, заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року, стягнуто з ПАТ «СК Україна» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в межах страхового ліміту в сумі 49 000 грн, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між страховим відшкодуванням та реально понесеними нею збитками.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

І.М. Фаловська