Провадження № 2/761/386/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бешировій Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 12 грудня 2014 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Київської міської ради (далі - Відповідач), про визнання за нею права власності на 1/12 частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 18 листопада 2004 року, визнання за нею права власності на 8/12 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_2. До складу спадкового майна входила, зокрема, 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. Його спадщину прийняли діти - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_1. Однак спадкоємці не отримали свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належала померлому на праві власності. ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_4 спадщину після якої прийняв ОСОБА_3 Позивач відмовилась від частки майна, яке належало їй в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 Разом з тим, ОСОБА_3 не отримав свідоцтво про право на спадщину на 7/12 частин квартири АДРЕСА_1, оскільки його сестра ОСОБА_4 не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про визнання права власності після померлої сестри ОСОБА_4, разом з тим провадження по справі було закрито у зв'язку із його смертю. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, зокрема, 5/12 частин спірної квартири, яку за життя не встиг оформити ОСОБА_3 Позивач звернуся до нотаріуса, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що Позивачем не надані правовстановлюючі документи. Крім того, Позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину і на 1/12 спірної квартири, з тих же підстав. У зв'язку з вище викладеним, Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В подальшому Позивач подала заяву, відповідно до якої змінила позовні вимоги, а саме просила визнати право власності за нею на 1/12 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати за нею право власності на 5/12 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав письмові пояснення, відповідно до яких просив суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, а судове засідання просив проводити без його участі.

Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність сторони Відповідача, на підставі зібраних у справі доказів, оскільки представник Позивача не заперечував щодо розгляду справи у відсутність представника Відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_2, Позивач та ОСОБА_2 27 грудня 1975 року уклали шлюб (том перший, а.с. 79).

Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (том перший, а.с. 78).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Акціонерним товариством закритого типу «Будінвестсервіс» 15 лютого 1996 року, квартира АДРЕСА_1, належала ОСОБА_3 та членам його сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, в рівних долях.

07 лютого 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали Договір дарування частини квартири, відповідно до якого брат відчужив на користь своєї рідної сестри 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (том перший, а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер чоловік Позивача - ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (том перший, а.с. 73).

В судовому засіданні встановлено, що Позивач разом з дітьми звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого.

Разом з тим, Позивачем та її дітьми Свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 на частину квартири АДРЕСА_1, отримано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла донька Позивача - ОСОБА_4 (том перший, а.с. 138).

ОСОБА_3, брат померлої, звернувся до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (том перший, а.с. 132).

Позивач, в свою чергу, відмовилась від належної їй частини спадкового майна після померлої доньки (том перший, а.с. 133).

Разом з тим, ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на частину спірної квартири отримано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року, відповідно до Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3, помер син Позивача - ОСОБА_3 (том перший, а.с. 174).

Позивач 18 липня 2014 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлого сина (том перший, а.с. 170).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, на частину спадщини, а саме на 5/12 часток квартири АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року сина - ОСОБА_3, з яких 1/4 частка квартири належала ОСОБА_4, спадкоємцем якої був померлий, який прийняв, але не оформив спадщину, 1/12 частка належала батьку померлого, спадкоємцем якого була ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, але не оформила її, спадкоємцем якої був ОСОБА_3, який теж прийняв спадщину, але не оформив її, 1/12 частка належала батьку померлого, спадкоємцем якого був ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але не оформив її, державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Рева І.М. 27 серпня 2015 року Позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів.

Також Позивачеві було відмовлено і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що Позивачем не наданий правовстановлюючий документ про належність спадкодавцеві спірної частини квартири, що підтверджується наявною в матеріалах справи постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 28 липня 2015 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Майхеркевич О.І.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої с нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до пункту 4.15. вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього манна.

Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України)

Крім того, відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Питання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статтей 16, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270, 1296, 1297, 1299 Цивільного кодексу України, Закону України "Про нотаріат", Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57, 60, 81, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на об'єкт нерухомого майна - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Радянським РУ ГУ МВС України у місті Києві 15 лютого 2001 року) право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 31,20 кв.м., житловою площею 18,50 кв.м., після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Радянським РУ ГУ МВС України у місті Києві 15 лютого 2001 року) право власності в порядку спадкування за законом на 5/12 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 31,20 кв.м., житловою площею 18,50 кв.м., після смерті сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Стягнути із Київської міської ради на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати, пов'язані із розглядом справи у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :