АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1859/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 3 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2016 року по справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_6 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету,

в с т а н о в и л а :

Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету, мотивуючи тим, що відповідно до Порядку забезпечення автомобілями інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006 3 999 інвалід війни 1 групи ОСОБА_8 за рахунок коштів державного бюджету був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення ЧОДА транспортним засобом Ml ЗАЗ 110308-44. Відповідно до п. 6 Порядку інвалід отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда на підставі акта прийому - передачі, виданого дилером підприємства-постачальника автомобілів для інвалідів.

ОСОБА_8 звернувся із заявою до Головного управління про видачу транспортного засобу, на підставі якої рішенням колегії Головного управління від 8.12.2010 року право керування автомобілем передано сину ОСОБА_8 -ОСОБА_9

ОСОБА_8 помер 22.07.2013 року. 31.12.2013 року Управлінням соціального захисту населення Придніпровського району надіслано лист родичам ОСОБА_8, яким повідомлено про підстави залишення або повернення автомобіля.

27.02.2014 року від дочки ОСОБА_8 ОСОБА_6 надійшла заява про добровільне повернення автомобіля.

15.07.2014 року дружина померлого - ОСОБА_10 звернулась до департаменту з проханням дозволити їй викупити автомобіль. Департаментом було направлено розяснення про сплив 6- місячного строку за викупом автомобіля.

Враховуючи те, що відповідачем легковий автомобіль добровільно до Головного управління не повернуто та не виконані інші дії позивач просив суд вилучити у ОСОБА_6 транспортний засіб МІ ЗАЗ 110308-44, кольору Королівський синій, номер кузову Y6D110308D0139850, номер двигуна 307100В0782983, виготовлений 28/11/2010 року ПАТ "Запорізький автомобілебудівний завод", вартістю 39282 грн та передати його Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації.

Ухвалою суду занесеною до журналу судового засідання до участі у справі була залучена третя особа ОСОБА_10

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2016 року позов задоволено.

Ухвалено вилучити у ОСОБА_6 транспортний засіб МІ ЗАЗ 110308-44, кольору Королівський синій, номер кузову Y6D110308D0139850, номер двигуна 307100В0782983, виготовлений 28/11/2010 року ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», вартістю 39282 грн. та передати його Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації. Вирішено питання судового збору.

В поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача посилаючись на його необґрунтованість та незаконність, безпідставність позовних вимог просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини: ОСОБА_8 13.12.2010 року звернувся із заявою до позивача про видачу автомобіля забезпеченого на пільгових умовах. Згідно акта прийому-передачі транспортного засобу від 16.12.2010 року транспортний засіб М1 ЗАЗ 110308-44 був отриманий ОСОБА_8М.(батьком відповідача).

22..08.2013 року ОСОБА_8 помер. 31.12.2013 Управління соціального захисту населення Придніпровського району надіслав лист до рідних ОСОБА_8 з повідомленням про підстави залишення або повернення автомобіля. 27.02.2014 року від дочки ОСОБА_8 ОСОБА_6 надійшла заява про добровільне повернення автомобіля. 15.07.2014 року ОСОБА_10, дружина померлого ОСОБА_8 звернулась до департаменту з проханням дозволити їй викупити автомобіль. 28.07.2014 Департаментом направлено розяснення про сплив 6- місячного строку на викуп автомобіля. 13.05.2015 листом до департаменту звернулась ОСОБА_6 з проханням повідомити рахунок для сплати за автомобіль. 15.05.2015 року Департаментом надано рекомендаційне розяснення про неможливість надання автомобіля та прохання повернути автомобіль, але відповідач автомобіль не повернув.

Оскільки автомобіль підлягає поверненню, суд позов задовольнив.

Колегія вважає, що до висновку про вилучення у відповідачки транспортного засобу суд прийшов передчасно з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до теорії та практики цивільного процесуального закону України відповідач це особа яка на думку позивача порушує, оспорює або не визнає прав позивача. Обовязок доказування факту порушення його прав лежить на позивачеві ст. 60 ЦПК України.

У даній справі позивач зобовязаний довести у судовому засіданні наступні факти автомобіль знаходиться у розпорядження відповідача, відповідач зобовязаний та має можливість видати автомобіль позивачеві, відповідач створює перешкоди у видачі автомобіля та не видає його позивачеві, а також вказати яким чином суд має усунути перешкоди в отриманні автомобіля позивачем.

Жодної із вказаних вимог процесуального закону позивач не виконав, суд першої інстанції всупереч вимогам процесуального закону вказані обставини не встановив не вказав у рішенні суду передбачених ст. 215 ЦПК України обовязкових обставин чи були порушені, не визнані чи оспорені діями відповідача права, свободи чи інтереси позивача, якщо були то які саме.

В матеріалах справи відсутні докази знаходження автомобіля в розпорядженні відповідача ОСОБА_6, відсутні докази створення нею перешкод в отриманні позивачем автомобіля. Позивач не надав суду доказів про місце знаходження автомобіля в будь-якої особи. Не вказано і не досліджено в судовому засіданні суду першої інстанції в чому полягають незаконні дії чи бездіяльність ОСОБА_6 внаслідок яких позивач не має можливості отримати автомобіль.

Порушення процесуального закону призвело до неправильного вирішення справи і в силу п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з винесенням нового.

При вирішення спору слід виходити із наступного.

Представник позивача до апеляційного суду для дачі пояснень жодного разу не з'явився, незважаючи на неодноразове відкладення розгляду справи для явки представника, тому слід виходити із наявних у справі доказів.

Із наявних у справі доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_6 є дочкою померлого користувача автомобіля та представником за довіреністю вдови померлого інваліда ОСОБА_10, яка є третьою особою по даній справі. Вимогу про повернення автомобіля позивач направляв саме ОСОБА_10, яка і була членом сім'ї померлого користувача автомобіля.

ОСОБА_6 і за життя і на момент смерті батька проживала окремо і мала свою сім'ю, отже не може бути віднесена одночасно і до членів сім'ї ОСОБА_10.

Жодного доказу знаходження автомобіля у ОСОБА_6 чи вчинення нею будь-яких дій по його приховуванню від позивача суду не надано. В чому полягають незаконні дії чи бездіяльність ОСОБА_6 які призвели до неможливості отримати позивачем автомобіль позивач не вказав. Де знаходиться автомобіль і по якій причині його неможливо отримати, позивач не вказав.

Під час знаходження справи в апеляційному суді встановлено, що автомобіль 11.02.2016 року було пошкоджено в ДТП і можливо в даний час зберігається в гаражі за адресою м Черкаси, вул. Маршала Красовського 8. Гараж перебуває в користуванні громадянина ОСОБА_11, який із змісту його заяви до суду, яка посвідчена нотаріально, видасть його позивачу по поверненню із рейсу, оскільки він працює моряком і в даний час знаходиться в плаванні.

За відсутність в матеріалах справи доказів порушення ОСОБА_6 прав позивача в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2016 року по справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_6 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету задовольнити частково, рішення суду скасувати.

В позові Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_6 про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого за рахунок коштів державного бюджету відмовити.

Рішення апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :