Справа № 453/1624/15 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є
Провадження № 22-ц/783/2211/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю представника ОСОБА_2Ю ОСОБА_3, представника Державного агенства лісових ресурсів України ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного агенства лісових ресурсів України на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агенства лісових ресурсів України про скасування наказу щодо припинення трудового договору та звільнення з посади, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ першого заступника Голови Державного агентства лісових ресурсів України № 599-к від 16 грудня 2015 року «Про припинення трудового договору і звільнення з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства». Свої вимоги мотивує тим, що наказом № 401-к від 08 липня 2014 року він був призначений на посаду директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства з 31 липня 2014 року по 30 липня 2019 року. 18 грудня 2015 року, перебуваючи у відпустці, від свого секретаря дізнався, що на електронну адресу державного підприємства «Славське лісове господарство» надійшов наказ № 599-к від 16 грудня 2015 року першого заступника Голови Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_5 «Про припинення трудового договору і звільнення з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства за неналежне виконання зобовязань, передбачених підпунктом «б» пункту 26 Контракту, яким в свою чергу передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, в тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії: у разі одноразового порушення Керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо). Наказу про звільнення передувало те, що згідно доручення Міністра аграрної політики та продовольства України ОСОБА_6 від 07 грудня 2015 року № 19188/24-49, на підставі наказу Держлісагентства від 07 грудня 2015 року № 261, комісією у складі головного спеціаліста Відділу охорони і захисту лісів Держлісагенства ОСОБА_7, головного спеціаліста Відділу лісовідновлення та лісорозведення Держлісагенства ОСОБА_8 та спеціалістів: ДСЛП «Івано-Франківськлісозахист» - начальника відділу нагляду за дотриманням правил ведення лісового господарства ОСОБА_9, інженера-лісопатолога 1-ї категорії ОСОБА_10, заступника директора ДСЛП «Львівлісозахист» ОСОБА_11 та начальника відділу нагляду за дотриманням правил ведення лісового господарства ОСОБА_12 було проведено перевірку щодо дотримання норм заготівлі деревини та відновлення лісів, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Славське лісове господарство». В результаті проведеної перевірки не виявлено незаконних порубок, порушень законодавства у сфері заготівлі деревини та відновлення лісів, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «Славське лісове господарство», що підтверджується довідкою № 08-13/13 від 11 грудня 2015 року. Також не виявлено інших обставин, які б свідчили про одноразове порушення Керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні наслідки.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ першого заступника Голови Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_5 № 599-к від 16 грудня 2015 року «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства» ОСОБА_2.

Стягнуто з Державного агентства лісових ресурсів України в дохід держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржило Державне агентство лісових ресурсів України, вважає його незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням всіх обставин справи, та таким що підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 08 липня 2014 року з позивачем було укладено контракт про те, що він наймається на посаду директора ДП «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства на термін з 31 липня 2014 року до 30 липня 2019 року. Після розгляду матеріалів перевірки ДП «Славське лісове господарство», проведеної за результатами робочої поїздки Міністра аграрної політики та продовольства України, 14 грудня 2015 року було видано наказ № 266 «Про результати перевірки державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства», згідно з пунктом другим якого начальнику управління кадрового забезпечення організаційної роботи та міжнародних відносин Держлісагенства ОСОБА_13 доручено підготувати проект наказу про звільнення директора ДП «Славське лісове господарство» ОСОБА_2 в перший день після виходу з лікарняного. Звільнення було погоджено з ОСОБА_14 районною державною адміністрацією Львівської області. Крім того, 16 грудня 2015 року головним спеціалістом з кадрової роботи Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_15, та начальником відділу лісового господарства управління ОСОБА_16 складено акт, яким встановлено відсутність можливості забезпечити подання позивачем пояснень по фактах виявлення порушень за результатами перевірки. У звязку з вищенаведеним та на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України було видано наказ від 16 грудня 2015 року № 599-к «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_2». Звертає увагу на те, що суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача виходив з того, що вважав порушення, які допустив ОСОБА_2 будучи на посаді директора дрібними та такими, що жодним чином не спричинили підприємству значних наслідків. Проте ОСОБА_2 як керівником ДП «Славський лісгосп» порушено обовязки, передбачені контрактом, оскільки у Головецькому та Опорецькому лісництвах, всупереч вимог правил, на окремих площах лісосік їх очищення проводиться неодночасно з лісовими роботами. У звязку з вищезазначеним та на підставі ст. ст. 292, 294, 309 ЦПК України просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2Ю ОСОБА_3, представника Державного агенства лісових ресурсів України ОСОБА_4,перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз'яснено, що, перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права. При перегляді судових рішень необхідно виходити з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 307 ЦПК, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених статтями 308-311 ЦПК. При цьому апеляційний суд керується статтею 307 ЦПК (відповідним пунктом) та нормою ЦПК, що визначає підстави перегляду судового рішення в такому разі, і відповідно до неї та наданих суду апеляційної інстанції повноважень формулює резолютивну частину своєї ухвали чи рішення.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Частинами першою та другою ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2014 року було укладено Контракт, згідно якого Державне агентство лісових ресурсів України в особі Голови Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_17 з одного боку, та ОСОБА_2 з другого боку, уклали цей контракт про таке: ОСОБА_2 наймається на посаду директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства на термін з 31.07.2014 року по 30.07.2019 року, де чітко визначені права та обовязки сторін (а.с. 11-19).

Відповідно до ч. 1 Розділу 1 за цим Контрактом керівник зобовязується безпосередньо і через адміністрацію здійснювати поточне керівництво, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а Орган управління майном зобовязується створити необхідні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника.

Цього ж, 08 липня 2014 року Головою Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_17 було винесено Наказ № 401-к «Про призначення за контрактом ОСОБА_2», згідно якого призначено останнього за контрактом на посаду директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства з 31 липня 2014 року по 30 липня 2019 року з посадовим окладом згідно штатного розпису у звязку із закінченням терміну дії контракту, укладеного 30 липня 2013 року. Підстава: заява ОСОБА_2 від 03 червня 2014 року; лист Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства від 18 червня 2014 року № 1022/01; лист - погодження ОСОБА_14 районної державної адміністрації від 03 червня 2014 року № 02/01-19-957; контракт, укладений із ОСОБА_2 від 08 липня 2014 року (а.с. 10).

11 грудня 2015 року, згідно до доручення Міністра аграрної політики та продовольства України ОСОБА_6 від 07.12.2015 року № 19188/24-29 на підставі наказу Держлісагентства від 07.12.2015 року № 261, комісією проведена перевірка державного підприємства «Славське лісове господарство» щодо дотримання норм заготівлі деревини та відновлення лісів, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства «ОСОБА_14 лісове господарство» та складено відповідну довідку № 08-13/13 (а.с. 20-24).

14 грудня 2015 року Державним агентством лісових ресурсів України винесено Наказ № 266 «Про результати перевірки державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства», пунктом другим якого визначено, що Начальнику Управління кадрового забезпечення, організації роботи та міжнародних відносин Держлісагентства ОСОБА_13 підготувати проект наказу про звільнення директора ДП «Славський лісгосп» ОСОБА_2 в перший день після виходу його з лікарняного (а.с. 81).

ОСОБА_14 районної державної адміністрації від 16.12.2015 року № 02/01-19-3067 погоджено звільнення з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_2 (а.с. 82).

16 грудня 2015 року, на виконання листа Державного агентства лісових ресурсів України від 16.12.2015 року № 10-29/8625-15, головним спеціалістом з кадрової роботи Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_15, начальником відділу лісового господарства управління ОСОБА_18 та головним спеціалістом відділу лісового господарства управління ОСОБА_16 складено ОСОБА_13 про те, що на даний час директор ДП «Славський лісгосп» ОСОБА_2 знаходиться у відпустці, його мобільний телефон відключений, в контору підприємства не заходив, тому немає можливості забезпечити подання ним пояснення по фактах виявлення порушень за результатами перевірки (довідка Державного агентства лісових ресурсів України від 11.12.2015 року № 08-13/13) (а.с. 83).

16 грудня 2015 року Першим заступником Голови Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_5, на виконання п. 2 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 14.12.2015 року № 266 «Про результати перевірки державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства» та на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України винесено Наказ № 599-к «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_2». Зокрема у п. 1 вказано, що: «За неналежне виконання зобовязань, передбачених підпунктом «б» пункту 26 Контракту, припинити трудовий договір та звільнити з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_2 в перший день виходу на роботу» (а.с. 9, 84).

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави передбачені контрактом.

Як зазначено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39 - 41 КЗпП).

Відповідно до ч. 3ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Обов'язковість контрактної форми трудового договору з керівником державного підприємства передбачається Законом України «Про управління об'єктами державної власності».

Виходячи із особливостей зазначеної форми трудового договору при укладенні контракту законом надано право сторонам самостійно встановлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Умовами Контракту, укладеного між Державним агентством лісових ресурсів України та ОСОБА_2 08 липня 2014 року, а саме підпунктом б п. 26 Розділу 5 передбачено, що Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення Керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо).

Слід зазначити, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Як убачається з матеріалів справи, підставою для винесення 16 грудня 2015 року Першим заступником Голови Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_5 наказу про звільнення позивача з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства за неналежне виконання зобовязань, передбачених підпунктом «б» пункту 26 Контракту за п. 8 ст. 36 КЗпП України, ставп. 2 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 14.12.2015 року № 266 «Про результати перевірки державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства».

З довідки № 08-13/13 від 11.12.2015 року про результатами перевірки щодо дотримання норм заготівлі деревини та відновлення лісів, що перебувають у постійному користуванні ДП «Славське лісове господарство» вбачається, що:

у Головецькому лісництві перевірено 31 ділянку, площею 63,6 га. Порушень у призначенні лісогосподарських заходів та їх проведені не виявлено. На двох суцільних санітарних рубках 2015 року, площею виявлено, що на окремих площах лісосік їх очищення проводиться неодночасно з лісосічними роботами. Лісничий ОСОБА_19 засвідчив, що фактором порушення вимоги пункту 45 Правил рубок головного користування в гірських лісах Карпат стали несприятливі погодні умови і до встановленого строку огляду місць заготівлі деревини ділянки будуть доочищенні;

в Опорецькому лісництві перевірено 7 ділянок рубок головного користування та суцільних санітарних рубок 2015 року. Порушень у призначенні ділянок в рубку та їх проведені не виявлено. Постійний водотік, що протікає вздовж двох суцільних санітарних рубок 2015 року захаращений порубковими рештками. Лісничий засвідчив, що після встановлення сприятливих природних умов розробником ділянок (ПП ОСОБА_20Б.) буде проведено розчищення водотоку та прибирання порубкових решток (а.с. 67-71).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази настання значних негативних наслідків для підприємства у звязку з виявленими порушеннями.

Пунктом 45 Правил рубок головного користування в гірських лісах Карпат, затверджених постановою КМУ від 22 жовтня 2008 року № 929, встановлено, що очищення лісосік проводиться одночасно з лісосічними роботами, але не пізніше ніж через 30 днів після звалювання дерев або строку, встановленого для огляду місць заготівлі деревини, а у хвойних деревостанах в періодах з 1 квітня по 31 жовтня не пізніше ніж через 15 днів. У разі несприятливих умов (затоплення лісосіки, глибокий сніговий покрив тощо), неможливості проведення робіт з не залежних від лісокористувача причин строк очищення лісосік може бути продовжений за рішенням територіальних органів Держлісагенства, а на території і обєктах природно-заповідного фонду за погодженням з облдержадміністраціями.

З наведеного вбачається, що неодночасне проведення очищення лісосік з лісовими роботами на двох ділянках у Головецькому лісництві мало місце до встановленого строку огляду місць заготівлі деревини, що відповідачем не спростовано, та у звязку з несприятливими погодніми умовами. Щодо очищення лісосік в Опорецькому лісництві, а саме прибирання порубкових решток розробником ділянки, то такі роботи також будуть проведенні після встановлення сприятливих погодних умов.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

На підставі викладеного та проведеного правового аналізу, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не наведено обставин грубого порушення позивачем законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті якого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки тощо), які стали підставою для звільнення ОСОБА_2 з посади, враховуючи зміст оспорюваного наказу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,що розірвання з позивачем контракту та звільнення його з посади директора державного підприємства «Славське лісове господарство» Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства за неналежне виконання обовязків, передбачених підпунктом «б» пункту 26 Контракту та на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України, проведене відповідачем без дотримання вимог Контракту, оскільки відповідачем не доведено, а судом не здобуто відомостей, що позивач, як керівник підприємства одноразово грубо порушив законодавство чи обовязки, передбачені контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки, зокрема понесені збитки, виплачено штрафи тощо.

Колегія суддів погоджується з рішенням районного суду, оскільки суд вірно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті і справедливе рішення, дійшовши його на основі повно зясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги, матеріали справи, зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення, тому підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державного агенства лісових ресурсів України - відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_21