Справа № 305/1018/16-ц
Провадження по справі 2/305/780/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 як представника за дорученням ОСОБА_2 до Рахівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 26.07.2007 року, залишилося як спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Рахів, вул. Пушкіна, № 15, Рахівського району, Закарпатської області. Зі спадкоємців у ОСОБА_3 залишилися: ОСОБА_4, яка є спадкоємцем першої черги, однак в установленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини, а також її внук ОСОБА_2, який з нею постійно проживав, допомагав їй по господарству та вів за нею догляд до її смерті. Після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори в установлені законом строки згідно ст. 1270 ЦКУ, із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2. Таким чином, підтверджується факт прийняття спадщини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який являється спадкоємцем за своєю бабусею у четвертій черзі спадкування за законом. 15.04.2016 року, з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, ОСОБА_2, як спадкоємець за законом, звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії було відмовлено згідно постанови № 8 від 15.04.2016 року керуючись ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у звязку з відсутністю реєстрації правовстановлюючих документів. 10.03.2016 року ФОП з інвентаризації нерухомого майна була проведена технічна інвентаризація спадкового майна, на підставі якої був виданий технічний паспорт, згідно якого встановлено, що загальна площа будинку становить 59,7 кв.м., та вартість згідно зведеного акту технічного паспорту будинку становить 47 142 грн. На підставі наведеного, позивач просить визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем м. Рахів, вул..Пушкіна, будинок № 15а - право власності у порядку спадкування за законом на будинок загальною площею 59,7 кв.м., що розташований за адресою м. Рахів, вул. Пушкіна, №15 Рахівського району, Закарпатської області.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить задовольнити позов. Пояснив, що будинок по вул.Пушкіна, 15а у місті Рахові належав в цілій частині ОСОБА_3, оскільки після смерті її чоловіка - ОСОБА_5 вона, як спадкоємець першої черги спадкування прийняла спадщину - 1/2 частку зазначеного будинку, що належала її чоловікові, оскільки на день смерті проживала в ньому, однак своїх спадкових прав не оформила.

Представник Рахівської міської ради в судове засідання не зявився. Від міського голови - ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без участі представника ради та зазначено, що міська рада визнає позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_3 померла 26.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ФМ № 049022 від 26.07.2007 року, що видане відділом РАЦС Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області та про що зроблено відповідний актовий запис про смерть у Книзі реєстрації смертей № 115 від 26.07.2007 року.

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, заповітного розпорядження щодо свого майна не вчиняла, таким чином спадкування її майна повинно здійснюватися за законом.

ОСОБА_4, являючись спадкоємцем першої черги спадкування за законом, написала заяву, в якій зазначила, що спадщину після смерті матері вона у визначені законом строки не прийняла, про продовження строків для прийняття спадщини до суду звертатися не буде і претензій щодо прийняття спадщини ОСОБА_2 не має.

Позивач ОСОБА_2, будучи онуком ОСОБА_3 проживав разом з нею більше п'яти років, аж до дня її семрті 26.07.2007 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рахівської міської ради №2911 від 09.06.2016 року, а отже є, в силу ст. 1264 ЦК України, спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом.

Довідкою виконавчого комітету Рахівської міської ради №2089 від 05.04.2016 року стверджено, що після смерті ОСОБА_3 інших спадкоємців І-ІV черг, крім ОСОБА_2, немає.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок, розташований по вул.Пушкіна, 15а, у місті Рахові, Закарпатської області. Згідно технічної документації зазначена будівля побудована у 1974 році, загальна площа приміщень складає 59,7 кв.м., житлова площа будинку - 33,2 кв.м., а інвентаризаційна вартість становить 47142 гривні.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування, згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

Право власності спадкоємців на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно зведеного оціночного акту виданого Хустським домоволодіння №15 по вул.Пушкіна у місті Рахові, зазначений будинок належав на праві особистої власності покійній ОСОБА_3.

На підставі наведеного, суд констатує, що спірний житловий будинок не належить до обєктів самочинного будівництва, а в даному випадку є обєктом спадкових прав.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Зі змісту ст.1269-1270 ЦК України слідує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживав у спадковому будинку, а крім того, подав до нотаріальної контори у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про її прийняття, таким чином вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини. Заяв про відмову від спадщини позивач не подавав. За життя ОСОБА_3 позивач проживав разом з нею більше п'яти років, таким чином він являється спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом.

Беручи до уваги, що позивач по справі є спадкоємцем четрвертої черги спадкування за законом, у звязку з чим звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак, через відсутність первинної реєстрації спадкового майна, йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, тому суд вважає за необхідне захистити право позивача на спадщину та задовольнити позов у повному обсязі.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось

.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК ,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем м. Рахів, будинок № 15а, Закарпатської області, право власності у порядку спадкування за законом на будинок загальною площею 59,7 кв.м., що розташований за адресою м. Рахів, вул. Пушкіна, №15 Рахівського району, Закарпатської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.