Ухвала

іменем україни

15 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Наумчука М.І., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави до Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_5, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, треті особи: державне підприємство «Житомирський військовий лісгосп», Державна інспекція сільського господарства у Житомирській області, про визнання недійсними розпоряджень та державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації, за касаційною скаргою заступника прокурора Житомирської області на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 3 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Житомирський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в якому посилався на те, що розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 23 листопада 2010 року № 1069 громадянам, в тому числі й відповідачам, надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею по 0,12 га, з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради Житомирського району.

Розпорядженням голови Житомирської райдержадміністрації від 4 лютого 2011 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення громадянам у власність даних земельних ділянок та передано у приватну власність останнім земельні ділянки загальною площею 10,2577 га.

На підставі зазначених розпоряджень відповідачам видані державні акти на право власності на земельні ділянки.

Прокурор зазначав, що при передачі спірних земельних ділянок у власність громадян Житомирська районна державна адміністрація перевищила свої повноваження та порушила вимоги земельного законодавства, оскільки зазначені земельні ділянки на час видачі розпоряджень належали до земель лісового фонду та перебували у постійному користуванні державного підприємства «Житомирський військовий лісгосп» (далі - ДП «Житомирський військовий лісгосп»), як правонаступника реорганізованого державного підприємства «Івано-Франківський ліспромкомбінат» (далі - ДП «Івано-Франківський ліспромкомбінат») Міністерства оборони України.

Та обставина, що передані у власність відповідачам земельні ділянки розташовані в межах земель ДІЇ « Житомирський лісгосп» підтверджується довідкою Державної інспекції сільського господарства від 19 лютого 2014 року, а також збірним кадастровим планом.

Крім того, з плану лісонасаджень Корбутівського лісництва, яке частково розташоване на території Тетерівської сільської ради та входить до складу ДП «Житомирський військовий лісгосп» вбачається, що у власність відповідачам передані землі 35 виділу 12 кварталу та 1,2,7,8,9 виділів 13 кварталу лісництва.

Характеристика зазначених земельних ділянок приведена у таксаційному описі лісового фонду Корбутівського лісництва, згідно з яким земельні ділянки містять лісові насадження з деревостанами сосни та дуба, вік яких сягає 130 років, а діаметр становить 60 см. Однак у порушення вимог ст. 149 ЗК України Житомирська районна державна адміністрація змінила цільове призначення земель лісового фонду.

При цьому, технічна документація із землеустрою щодо відведення у власність фізичним особам земельних ділянок на території Тетерівської сільської ради на підставі розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 4 лютого 2011 року за № 83 в Управлінні Держземагентства відсутня.

У зв'язку з цим прокурор просив визнати недійсними розпоряджень голови Житомирської районної державної адміністрації від 23 листопада 2010 року № 1069 «Про надання громадянам дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради», від 4 лютого 2011 № 83 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з метою передачі їх у власність для ведення садівництва на території Тетерівської сільської ради».

Крім того, прокурор просив визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, видані на ім'я відповідачів, а також зобов'язати відповідачів повернути спірні земельні ділянки загальною площею 8,4449 га та вартістю 3 893 943 грн 39 коп до земель ДП «Житомирський військовий лісгосп».

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 3 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року, у задоволенні позову Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Житомирської області просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення його позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про законність передачі у власність громадянам земельних ділянок для ведення садівництва та відсутність підстав для визнання недійсними розпоряджень Житомирської районної державної адміністрації та державних актів на право власності на земельні ділянки через ненадання прокурором доказів на підтвердження того, що ДП «Житомирський військовий лісгосп» є належним користувачем спірних земельних ділянок.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність факту перевищення Житомирською районною державною адміністрацією власних повноважень при прийнятті оскаржуваних розпоряджень та відсутність підстав для визнання їх недійсними, оскільки прокурором не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що спірні земельні ділянки розташовані на землях ДП «Житомирський військовий лісгосп».

Однак такі висновки судів є передчасними.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу, як співвідповідача.

Вирішуючи спір, суди у порушення вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України, не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та не перерили належним чином наданих прокурором доводів та на її підтвердження доказів для вирішення питання щодо визначення правового режиму спірних земельних ділянок.

Крім того, суд першої інстанції у порушення вимог ч. 4 ст. 10, ст. 33 ЦПК України не залучив до участі у справі інших власників спірних земельних ділянок.

У той же час апеляційний суд, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не мав процесуальної можливості усунути вказані вище недоліки, допущені місцевим судом.

Крім того, при новому розгляді справи судам слід прийняти до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 24 грудня 2014 року у справі № 6-212цс14.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим судом, так і апеляційним судом, то рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, не підлягає задоволенню клопотання квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира про залучення їх до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спора на стороні позивача, оскільки нормами ЦПК України не передбачено вчинення такої процесуальної дії на стадії касаційного перегляду справи.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 3 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.В. Дем'яносов Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко М.І. Наумчук О.В. Ступак