АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/3621/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

іменем України

14 червня 2016р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка І.С.,

суддів - Кругової С.С., Довгаль А.П.,

при секретарі - Брулевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2015р. ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_3, 3-тя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області та просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, за вказаною адресою зареєстровано її сина, відповідача у справі ОСОБА_3, який в 2000 році переїхав до ОСОБА_4 Федерації, у віці 14 років отримав паспорт громадянина ОСОБА_4 Федерації та на даний час мешкає на території зазначеної держави. Звернувшись до органів Дзержинського відділу реєстрації про виписку ОСОБА_3 їй було відмовлено, оскільки останній не має паспорта громадянина України, хоча сам відповідач бажає знятись з реєстрації.

Просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2, оскільки він за даною адресою не мешкає з 2000 року, відповідач також бажає знятися з реєстраційного обліку, але позбавлений такої можливості.

Позивач в судове засідання суду першої інстанції не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що відповідач дійсно не мешкає в квартирі, яка належить ОСОБА_2, оскільки є громадянином ОСОБА_4 Федерації, зареєстрований та мешкає в м. Москва РФ, окрім того, останній жодного дня в даній квартирі не проживав.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено з посиланням на обрання позивачем неналежного способу захисту.

Рішення суду ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному порядку, посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У порушення ст.ст. 13, 214 ЦПК України та розяснень, викладених у пп. 8, 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 Про судове рішення у цивільній справі суд не встановив обставини, що мають значення у справі, їх юридичну оцінку та не дав оцінки всім доказам у справі, наданих сторонами на підтвердження вимог і заперечень.

Частиною 1 ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 має громадянство ОСОБА_4 Федерації, зареєстрована і мешкає в м. Москва РФ та є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

В квартирі АДРЕСА_1 належній позивачці ОСОБА_2, зареєстровано сина позивачки, відповідача у справі ОСОБА_3М.(а.с.14).

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає понад строки визначені ст.405 ЦК України, що підтверджується копією його паспорта, з якого вбачається, що він має громадянство ОСОБА_4 Федерації, з 2012 року зареєстрований і мешкає в м. Москва РФ, даний факт сторонами не заперечуються.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами й іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню і вважаються доведеними.

Судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що відповідачем ОСОБА_3 в особі свого представника до суду надано заяву про визнання позову, в якій відповідач підтверджує, що він має громадянство ОСОБА_4 Федерації, зареєстрований і мешкає в м.Москва РФ.

До суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 надала заяву про визнання ним апеляційної скарги ОСОБА_2 та заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача по справі ОСОБА_3

За встановлених обставин судова колегія вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 3, 4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2016 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 84 в будинку № 66-К по пр. Перемоги в м. Харкові, власником якої є ОСОБА_2.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Кіпенко І.С.

Судді Кругова С.С.

ОСОБА_5