АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Герман Я.І.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 травня 2016 року за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СЕ Борднетце-Україна» про скасування дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди та розірвання трудового договору, -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СЕ Борднетце-Україна» про скасування дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди та розірвання трудового договору.

Посилався на те, що працював на посаді інженера-технолога Чернівецького невідокремленого виробничого структурного підрозділу ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» з 08.04.2013 року.

Під час виконання своїх посадових обовязків працював чесно та сумлінно.

Однак, наказом №248-В «Про порушення трудової дисципліни» від 15.02.2016 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а саме порушення посадової інструкції п.4.11 «Виконання інших функцій у відповідності з розпорядженнями безпосереднього керівника».

Вважав, що зазначений наказ було винесено з порушенням вимог Закону, оскільки будь- яких порушень вимог посадової інструкції чи трудової дисципліни ним допущено не було. Догана була винесена йому з особистих

№22-ц/794/931/16. Головуючий у І інстанції Стоцька Л.А.

Категорія 53 Доповідач Перепелюк Л.М.

мотивів і є наслідком неприязних стосунків, що виникли між ним та керівником.

Вказував на те, що незаконне притягнення його дисциплінарної відповідальності, призвело до приниження його ділової репутації, людської гідності. Окрім того, вказував на те, що на нього чинився психологічний тиск з вимогою написати заяву про звільнення, що завдало йому значних моральних страждань, стресів та розладів у сімейних стосунках, внаслідок чого він змушений був написати заяву про звільнення та докласти додаткових зусиль для пошуку нової роботи.

При визначенні розміру завданої моральної шкоди позивач виходив' з розміру свого середнього заробітку за минулий рік, мінімальних потреб своєї сімї, а також порушення його прав та вважав, що йому має бути відшкодована моральна шкода у сумі 30000 гривень.

Окрім того, позивач посилався на те, що відповідач порушує умови колективного договору та Правила внутрішнього трудового розпорядку, а тому вважає, що розірвання трудового договору між ними повинно відбутись за ч.З ст.38 КЗпП України.

Просив: - визнати незаконним та скасувати наказ №248-В «Про порушення трудової дисципліни» від 15.02.2016 року про оголошення ОСОБА_1 догани;

-стягнути з ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30000 гривень.

-зобовязати ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» розірвати трудовий договір з ОСОБА_1 через невиконання відповідачем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 травня 2016 року в позові відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Заявник вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 травня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині визнання незаконним наказу № 248-В «Про порушення трудової дисципліни» ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» від 15.02.2016 року про оголошення йому догани та стягнення з відповідача на його користь 30000 грн моральної шкоди.

При цьому, колегія суддів враховує, що оскільки заявник оскаржує рішення суду 1-ї інстанції тільки у зазначеній вище частині, а тому згадане рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» про скасування наказу № 248 В «Про порушення трудової дисципліни» від 15.02.2016 року про оголошення йому догани та зобовязання ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» розірвати з ним трудовий договір через невиконання відповідачем законодавства про працю, умов колективного договору набрало законної сили.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 Такий висновок суду ґрунтується на обставинах, встановлених на підставі наданих сторонами доказів та нормах матеріального права.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2013 року працював на посаді інженер-технолога підвідділу планування Чернівецького невідокремленого виробничого структурного підрозділу ТОВ «СЕ Борднетце-Україна».

Наказом № 248-В від 15.02.2016 року відповідно до акту керівника підвідділу планування Чернівецького невідокремленого виробничого структурного підрозділу ОСОБА_2 у звязку з порушенням 20.01.2016 року ОСОБА_1 вимог п.4.11 посадової інструкції позивачу за порушення трудової дисципліни було оголошено догану (а.с.4).

Як вбачається з копії пояснювальної записки ОСОБА_1 від 26.01.2016 року, останній пояснив, що 25.01.2016 року до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням до 29.01.2016 року повторно опрацювати заходи по простроченим рекламаціям 15_09_11_362 від 09.10.2015 року та 15_09_22_381 від 17.11.2015 року, на що він повідомив, що вони вже опрацьовані ним і повторне виконання - недоцільне (а.с.6).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

Наказом №325-В від 24.02.2016 року « Про відміну наказу про догану» було визнано недійсним наказ №248-В від 15.02.2016 року у звязку з виявленою невідповідністю здійсненого працівником порушення щодо п.4.11 посадової інструкції (а.с.34).

Виходячи із змісту п.1ч.1ст.15 ЦПК України, яка передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, суд 1-ї інстанції правильно вважав, що оскільки на час звернення з позовам до суду ОСОБА_1 наказ про оголошення йому догани був скасований а його незаконність та факт порушення його трудових прав заявником не були доведені належними та допустимими доказами, тому й обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним згаданого наказу.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на ту обставину, що відповідач фактично визнав незаконність оскаржуваного наказу, скасувавши його, є безпідставними, оскільки при скасуванні наказу про оголошення позивачу догани відповідач вважав, що він не відповідає лише ним же прийнятій посадовій Інструкції інженера-технолога, а не вимогам закону.

Крім того, всі обґрунтування позивачем незаконності оскаржуваного наказу зводяться лише до голослівних тверджень про винесення йому догани з особистих мотивів керівника, які не підтверджені ні в суді 1-ї інстанції, ні в суді апеляційної інстанції належними доказами. Не знайшло свого підтвердження посилання заявника в апеляційній скарзі на порушення відповідачем порядку застосування дисциплінарних стягнень, так як сам позивач стверджував, що перед оголошенням йому догани у нього було взято пояснення щодо порушення трудової дисципліни, а факт ознайомлення його як із оскаржуваним наказом; так і з наказом про скасування останнього підтверджується журналом виробничих наказів на 2016 р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, стаття 237 1 КЗпП містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

Необхідною передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237 1 КЗпП є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин.

Суд 1-ї інстанції, з врахуванням зазначених вимог КЗпП України обґрунтовано вважав, що обставини, на які вказує позивач в якості доказів завдання йому моральної шкоди відповідачем, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Більше того, позивач фактично зазначив обставини, на які вказує закон як на підставу заподіяння як моральної шкоди, проте не вказав конкретно і не доказав, в чому виразило заподіяння йому моральної шкоди. Крім того, вказуючи на вчинений відповідачем психологічний тиск на нього, що призвело до його звільнення з роботи, позивач як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі не зазначив, що на момент подання позовної заяви 03.03.2016 року він продовжував працювати, а тому з підстави оголошення йому догани він не міг уже шукати інше місце роботи. Наведені обставини були враховані судом 1-ї інстанції при ухваленні рішенням про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «СЕ Борднетце-Україна» про визнання незаконним наказу про оголошення йому догани та стягнення 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасуванням немає.

Вимога позивача про відшкодування йому моральної шкоди з підстав передбачених ст.23 ЦК України, не ґрунтується на правовідносинах, які існували між сторонами, тобто на трудових відносинах, які існують між власником(роботодавцем) і працівником, тобто між сторонами, оскільки такі регулюються нормами КЗпП України, а не Цивільним кодексом України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 травня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання незаконним наказу № 248 В від 15 лютого 2016 року про оголошення догани ОСОБА_1 та стягнення моральної шкоди на його користь залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: