Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження: № 22-ц /778/2366/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року по справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Служби у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання поруки припиненою, визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року ПАТ «Фідобанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтерсах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, в якій просило виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Салавата Юлаєва, буд 7, та скасувати реєстрацію проживання вказаних осіб.

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ПАТ «Фідобанк», Служби у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання поруки припиненою, визнання договору іпотеки недійсним.

В обґрунтування вимог зазначила, що 28 березня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 499-в/37 на суму 27 800 дол. США на строк з 26.03.2008 року по 24.03.2023 року. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 26 березня 2008 року між банком та нею укладено договір поруки № 499-в/37/02 та іпотечний договір № 499-в/37/01, відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці площею 707 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Салавата Юлаєва, буд 7. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2010 року задоволено позов ПАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 та з неї як поручителя заборгованість за кредитним договором в розмірі 238 159 грн.

Вказувала, що вимоги банку про виселення та зняття з реєстрації порушують права неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані та мешкають в житловому будинку 7 по вул. Салавата Юлаєва. Вважає, що договір іпотеки є недійсним, оскільки укладений за відсутності згоди органу опіки та піклування на передачу будинку в іпотеку, так як на цей час в будинку був зареєстрований та мешкав неповнолітній ОСОБА_4

Крім того, вважає, шо на підставі ч., ч.1, 4 ст. 559 ЦК України порука за договором № 499-в/37/02 припинена 26.03.2009р., бо в договорі не встановлено строк, а кредитор протягом шести місяців від дня утворення заборгованості не пред»явив їй вимогу як поручителю. Також вона не була попереджена банком про укладення 25.02. 2009р. додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 499-в/37, умовами якої було змінено процентну ставку, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності як поручителя.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати поруку за договором поруки № 499-в/37/02 від 26 березня 2008 року припиненою; визнати договір іпотеки № 499-в/37/01 від 26.03.2008 року, укладений між нею та АБ «Факторіал-Банк», недійсним.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2014 року зустрічний позов ОСОБА_2 обєднано в одне провадження з позовом ПАТ «Фідобанк».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року позов ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, про виселення та зняття з реєстрації залишено без розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення зустрічного позову.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27.01.2015р. апеляційну скаргу задоволено частково: рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2014р. у цій справі скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним та задоволено позов в цій частині.

Визнано недійсним договір іпотеки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Салавата Юлаєва, буд. 7, укладений між ОСОБА_2 та АБ «Факторіал-Банк» 26 березня 2008 року.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням апеляційного суду Запорізької області, ПАТ «Фідобанк» подало касаційну скаргу.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення апеляційного суду Запорізької області від 27.01.2015р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року у цій справі в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_7 про визнання договору іпотеки недійсним скасовано та ухвалено в цій частині рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", Служби у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання договору іпотеки недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Салавата Юлаєва, буд. 7, укладений між ОСОБА_2 та АБ "Факторіал-Банк" 26 березня 2008 року та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 28 березня 2008 року за реєстровим № 868.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року в частині позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Служби у справах дітей Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання договору іпотеки недійсним скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 499-в/37 на суму 27 800 дол. США на строк з 26.03.2008 року по 24.03.2023 року /т.1 а.с.5-6 /.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2010 року, яке набрало законної сили 09.11.2010 року, задоволено позов ПАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 238 159 грн./ т.1 а.с.12 /.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 26 березня 2008 року між банком та нею укладено іпотечний договір № 499-в/37/01, відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці площею 707 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Салавата Юлаєва, буд 7 /т.1 а.с. 7-9 /.

При цьому ОСОБА_2, маючи на час укладення іпотечного договору малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у п.1.6.8. договору іпотеки зазначила, що за адресою місцезнаходження житлового будинку, що є предметом іпотеки, не проживають та не зареєстровані малолітні та/або неповнолітні діти, що мають право користування житловим будинком/ т.1 а.с.7 /.

У нотаріально завіреній заяві від 26.03.2008 року ОСОБА_2 зазначила, що зміст Закону України „ Про основні соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей їй нотаріусом розяснено та засвідчила, що в результаті передачі в іпотеку належного їй житлового будинку не зменшується та не обмежуються права та охоронювані законом інтереси дітей, оскільки за адресою реєстрації житлового будинку, що є предметом цього договору, малолітні та/або неповноілтні діти не зареєстровані та не проживають / т.1 а.с.134 /.

Однак із довідок адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області від 23.01.2015 року та 25.12.2015 року слідує, що ОСОБА_2 на адресу: м. Запоріжжя, вул. Салават Юлаєва, буд.7 прибула 08.10.2005 року після зняття з реєстрації з попереднього місця реєестрації разом з малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 / а.с.195, 197 /.

Нормами ч.,ч.2-4 ст.13 ЦК України ппередбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Правовою позицією Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-384цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України зазаначено, що якщо власник майна є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини, які впливають на права дитини, він повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій.

Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини.

Отже позивач, зловживаючи своїми правами, уклала іпотечний договір на нерухоме майно, право користування яким мала малолітня особа без повідомлення про це установі Банку та органу опіки та піклування. Наслідком таких дій позивача згідно вимог норм ч.6 ст.13, ч.3 ст.16 ЦК України є відмова останній у захисті заявленого нею цивільного права та інтересу.

За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду від 27 жовтня 2014 року у цій справі в оскаржувальній його частині не мається, а тому це рішення суду в частині відмови у визнанні договору іпотеки недійсним підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року у цій справі в частині відмови у визнанні договору іпотеки недійсним залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: