АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника позивача, ОСОБА_4, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_3 до Національного банку України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції виходив з того, що справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

За змістом ч.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України (ст.2 ЗУ "Про Національний банк України).

Відповідно до змісту позовних вимог, ОСОБА_3 просить визнати незаконним та скасувати наказ НБУ від 17 серпня 2016 року №3370-к про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків.

Таким чином, даний спір є трудовим і не таким, що виник внаслідок виконання НБУ своїх управлінських функцій у сфері банківського регулювання.

Крім того, згідно з положеннями ч.3 ст.3 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, ОСОБА_3 як службовець НБУ не має статуту державного службовця, відтак не є суб'єктом владних повноважень як посадова особа органу державного управління.

Положеннями ст.15 ЦПК України передбачено, що компетенція судів щодо розгляду цивільних справ поширюється на справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на наведене, даний спір повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства, а тому висновок районного суду про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з підстав, визначених п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, є неправильним.

Враховуючи викладене, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року підлягає скасуванню з передачею питання прийняття позовної заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома