Справа № 161/2448/16-ц
Провадження № 2/161/1669/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки/пені за прострочення сплати аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, уточненою заявою, на обґрунтування вказавши, що з 09.03.1996 року до 17.06.1999 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час донька є повнолітньою. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2001 року з відповідача на її користь (позивачки) були стягнені аліменти на утримання на той час неповнолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Проте, відповідач аліменти сплачував не в повному обсязі, на власний розсуд по 167 грн. на місяць. В результаті сплати аліментів не в повному обсязі, у відповідача за період з 01.01.2009 р. до дня звернення (по березень 2016 року) утворилася заборгованість по аліментах в сумі 18396,83 грн. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 164268,88 грн., а також понесені нею судові витрати.

Представник позивача заявлені позивачкою ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених в уточненій заяві, просила позов задовольнити. Крім того, представник позивача суду пояснила, що вони погоджуються з довідкою про розмір заборгованості по аліментах, наданих державному виконавцем відповідачу, оскільки в такій довідці наданій за вимогою позивачки, державним виконавцем було допущено помилку.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що відповідач має заборгованість по аліментах у розмірі значно меншому, ніж це зазначено позивачкою та державним виконавцем - у сумі 1475,02 грн. Вказана заборгованість по аліментах виникла не з вини відповідача. Так, відповідач добросовісно виконував рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2001 року, яким з нього були стягнені аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 сплачував аліменти у незмінному розмірі 167 грн. на місяць . Державний виконавець, в провадженні якого знаходився вказаний виконавчий лист, жодного разу відповідача до себе не викликала, про заборгованість по аліментах не повідомляла, хоча мала проводити таку роботу систематично. Таким чином, оскільки заборгованість по аліментах утворилася не з вини відповідача, то він, відповідно до приписів ст. 196 СК України, не має обовязку сплачувати пеню за прострочення сплати аліментів. На теперішній час, донька ОСОБА_5 досягла повноліття, а тому з позовом про стягнення пені мала звернутися саме вона, а не позивач по справі. Крім того, розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів позивачкою та її представником здійснений без врахування правової позиції, висловленої Верховним Судом України з цього приводу. Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.03.1996 року до 17.06.1999 року (а.с. 8)

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.03.2001 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 були стягнені аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

На підставі вищевказаного рішення суду, Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист, який знаходився на примусовому виконанні у першому відділі Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції.

З довідки-розрахунку № 885 від 07.04.2016 року, виданої старшим держаним виконавцем Першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 (а.с. 63-65) вбачається, що в період з січня 1999 року по грудень 2015 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачувалися аліменти у розмірі 167 грн. на місяць.

Вказані вище обставини сторонами визнаються і не оспорюються.

Також з довідки-розрахунку № 885 від 07.04.2016 року (а.с. 63-65) вбачається, що ОСОБА_4 аліменти сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого за період з січня 1999 року по січень 2016 року у нього утворилася заборгованість по аліментах в сумі 9856,5 грн.

З визначеною державним виконавцем сумою заборгованості по аліментах відповідач ОСОБА_4 не погоджується.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Як слідує з ч. 3 ст. 195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Обраховуючи заборгованість по аліментах, державний виконавець керувався вищевказаними положеннями ч. 3 ст. 195 СК України, не врахувавши ту обставину, що в переважній більшості часу з січня 2009 року по січень 2016 року відповідач ОСОБА_4 працював, отримував заробітну плату або допомогу по безробіттю і аліменти, які підлягали стягненню з нього на користь позивачки в ці періоди, мали обчислюватися у частці від його фактичного заробітку.

Так, з наданої відповідачем ОСОБА_4 копії трудової книжки (а.с.45-48) та відомостей про його заробітну плату (а.с.49-52) вбачається, що відповідач працював за винятком періодів: з 25.06.2009 року по 21.03.2010 року, з 25.03.2013 року по 13.05.2013 року, з 29.07.2013 року по 05.03.2014 року перебував на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості як безробітний і отримував допомогу по безробіттю (а.с. 53, 54); у періоди січень 2011 року серпень 2011 року, січень 2012 року серпень 2012 року, січень-лютий 2013 року, квітень-серпень 2014 року не працював, заробіток не отримував.

За періоди коли відповідач ОСОБА_4 не працював, аліменти державним виконавцем обчислювалися виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості і складали: з січня по серпень 2011 року по 293,1 грн. на місяць (в кожному місяці відповідачем було недоплачено аліментів по 126,1 грн. на місяць), з січня 2012 року по березень 2012 року по 333,6 грн. на місяць (недоплачено по 166,6 грн. на місяць), з квітня 2012 року по червень 2012 року по 340,2 грн. на місяць (недоплачено по 173,2 грн. на місяць) з липня 2012 року по серпень 2012 року по 343,2 грн. на місяць (недоплачено по 176,2 грн. на місяць), з січня 2013 року по лютий 2013 року по 363 грн. на місяць (недоплачено по 196 грн. на місяць), з квітня 2014 року по серпень 2014 року по 385,8 грн. на місяць (недоплачено по 218,8 грн. на місяць).

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За правовою природою, аліментні зобовязання це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобовязання окремо.

Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виникають (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення пені (неустойки) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього зобовязання буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць буде різнитись.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місць).

Саме така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-94цс15, від 03 лютого 2016 року № 6-1477цс15, від 01 червня 2016 року № 6-535цс16.

Таким чином, розрахунки неустойки (пені) здійснені позивачкою та її представником суд до уваги не приймає, оскільки вони проведені всупереч вимог діючого законодавства.

Виходячи з наведеного, за прострочення сплати аліментів з ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_3 підлягає стягненню неустойка (пеня) у загальній сумі 1578,13 грн.:

-за період з січня по серпень 2011 року пеня в сумі 306,4 грн., яка складається з наступних складових:

станом на 01.02.2011 року 126,1 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 39,09 грн.;

станом на 01.03.2011 року 126,1 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 28 днів прострочки = 35,3 грн.;

станом на 01.04.2011 року 126,1 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 39,09 грн.;

станом на 01.05.2011 року 126,1 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 день прострочки = 37,83 грн.;

станом на 01.06.2011 року 126,1 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 39,09 грн.;

станом на 01.07.2011 року 126,1 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 день прострочки = 37,83 грн.;

станом на 01.08.2011 року 126,1 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 39,09 грн.;

станом на 01.09.2011 року 126,1 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 39,09 грн.;

-за період з січня по серпень 2012 року пеня в сумі 418,44 грн., яка складається з наступних складових:

станом на 01.02.2012 року 166,6 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 51,64 грн.;

станом на 01.03.2012 року 166,6 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 28 днів прострочки = 48,31 грн.;

станом на 01.04.2012 року 166,6 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 51,64 грн.;

станом на 01.05.2012 року 173,2 грн. (борг на початок місяця) х 1 % х 30 днів прострочки = 51,96 грн.;

станом на 01.06.2012 року 173,2 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 53,96 грн.;

станом на 01.07.2012 року 51,96 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 днів прострочки = 51,96 грн.;

станом на 01.08.2012 року 176,2 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 54,62 грн.;

станом на 01.09.2012 року 176,2 грн. (борг на початок місяця) х 1 % х 31 день прострочки = 54,64 грн.;

-за період з січня по лютий 2013 року пеня в сумі 334,77 грн., яка складається з наступних складових:

станом на 01.02.2013 року 196,0 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 60,76 грн.;

станом на 01.03.2012 року 54,88грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 28 днів прострочки = 54,88 грн.;

-за період з квітня по серпень 2014 року пеня в сумі 115,64 грн., яка складається з наступних складових:

-станом на 01.05.2014 року 218,8 грн. (борг на початок місяця) х 1 % х 30 днів прострочки = 65,64 грн.;

-станом на 01.06.2014 року 218,8 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 67,83 грн.;

-станом на 01.07.2014 року 218,8 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 днів прострочки = 65,64 грн.;

-станом на 01.08.2014 року 218,8 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 67,83 грн.;

-станом на 01.09.2014 року 218,8 грн. (борг на початок місяця) х 1 % х 31 день прострочки = 67,83 грн.;

Крім того, відповідачем ОСОБА_4 були недоплачені аліменти на користь позивачки за ті місяці коли він працював та отримував заробітну плату, але аліменти сплачував у розмірі меншому, ніж 1/6 частина від його заробітку, за що він має сплатити пеню в сумі 433,74 грн., яка складається з наступних складових:

станом на 01.11.2012 року 83,0 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 25,73 грн.;

станом на 01.12.2012 року 83,0 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 днів прострочки = 24,09 грн.;

станом на 01.01.2013 року 83,0 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 25,73 грн.;

станом на 01.06.2013 року 56,69 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 17,57 грн.;

станом на 01.07.2013 року 113,58 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 днів прострочки = 34,07 грн.;

станом на 01.11.2014 року 36,0 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 11,16 грн.;

станом на 01.12.2014 року 36,0 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 днів прострочки = 10,8 грн.;

станом на 01.01.2015 року 36,0 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 11,16 грн.;

станом на 01.02.2015 року 39,83 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 12,35 грн.;

станом на 01.03.2015 року 46,15 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 28 днів прострочки = 12,9 грн.;

станом на 01.04.2015 року 56,65 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 16,32 грн.;

станом на 01.05.2015 року 64,22 грн. (борг на початок місяця) х 1 % х 30 днів прострочки = 19,27 грн.;

станом на 01.06.2015 року 89,38 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 27,71 грн.;

станом на 01.07.2015 року 125,12 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 днів прострочки = 37,54 грн.;

станом на 01.08.2015 року 37,67 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 11,68 грн.;

станом на 01.09.2015 року 37,68 грн. (борг на початок місяця) х 1 % х 31 день прострочки = 11,68 грн.;

станом на 01.10.2015 року 66,33 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 днів прострочки = 18,1 грн.;

станом на 01.11.2015 року 66,33 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 18,7 грн.;

станом на 01.12.2015 року 66,33 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 30 днів прострочки = 18,1 грн.;

станом на 01.01.2016 року 66,33 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 18,7 грн.;

станом на 01.02.2016 року 66,33 грн. (борг на початок місяця) ? 1% ? 31 день прострочки = 18,7 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача суми неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів на утримання дитини знайшли своє часткове підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому підлягають частковому задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивачки ОСОБА_3 про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів за лютий-березень 2016 року, то у задоволенні вимог у цій частині слід відмовити, оскільки ані позивачкою, ані її представником не надано жодних доказів на підтвердження того в якому розмірі аліменти за цей період були нараховані, а в якому розмірі відповідачем ОСОБА_4 сплачені.

Що стосується доводів представника відповідача щодо того, що позивач ОСОБА_3 не має права звернутися до суду з даним позовом, то суд до уваги ці доводи не приймає, оскільки зі змісту ст. 196 СК України вбачається, що з відповідним позовом про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів має право саме отримувач аліментів, яким є позивач ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат по сплаті судового збору в сумі 551,2 грн. підлягає до задоволення.

На підставі ст. 196 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки/пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 1578 (тисяча п»ятьсот сімдесят вісім) грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п»ятьсот п»ятьдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити за необгрунтованністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8