Справа № 373/3051/15-ц Головуючий у І інстанції Опанасюк І. О.
Провадження № 22-ц/780/2819/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 07.06.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Кулішенка Ю.М., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Заявлені вимоги мотивувала тим, що 02 вересня 2015 року під час переходу проїзної частини по пішохідному переходу по вул. Покровська в м. Переяслав-Хмельницький на неї було здійснено наїзд моторолером Honda Dio під керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження та була доставлена до реанімаційного відділення Переяслав-Хмельницької центральної районної лікарні, з 02 вересня 2015 року по 03 вересня 2015 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні, а з 04 вересня 2015 року по 14 вересня 2015 року у травматологічному відділенні лікарні, на лікування нею було придбано лікарських засобів на загальну суму 7945,41 грн. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було понівечено її одяг та взуття, його вартість вона оцінює у 850 грн. Їй невідомо, чи має неповнолітня ОСОБА_3 на праві власності майно, необхідне для відшкодування завданої шкоди, а тому у разі його відсутності чи недостатності обовязок відшкодування шкоди покладається на її батьків. Оскільки батько неповнолітньої ОСОБА_4 відшкодував їй матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. та оплатив вартість МРТ у сумі 500 грн., стягненню підлягає сума у розмірі 3651,40 грн. Крім того, їй завдано моральної шкоди, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона перенесла нестерпний фізичний біль, пережила емоційний стрес, наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін, наслідки події потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу. Збільшивши позовні вимоги в лютому 2016 року, просила стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 3651,40 грн., моральної шкоди 10000 грн., правової допомоги 3500 грн., а у разі відсутності у неї майна, достатнього для відшкодування вказаних витрат, стягнути кошти в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, з ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 3300 грн. моральної шкоди та 1167 грн. витрат на правову допомогу, а у разі відсутності майна, достатнього для відшкодування моральної шкоди, стягнути в частці, якої не вистачає, солідарно з її батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2016 року, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам не відповідає.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2015 року відносно ОСОБА_3, ОСОБА_3, 02 вересня 2015 року близько 13 години 20 хвилин, керуючи без посвідчення водія категорії «А1», яке вона не отримувала в підрозділах ДАІ, моторолером Honda Dio без реєстраційного номера, рухалась по проїзній частині вул. Покровська в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, в напрямку автовокзалу. Під час руху ОСОБА_3 проявила злочинну недбалість, виїхала на пішохідний перехід, де допустила наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка переходила проїзну частину справа наліво відносно руху моторолера. Після наїзду на пішохода керований ОСОБА_3 моторолер впав на проїзну частину (а. с. 89 91).

Згідно довідки КЗ «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» від 15 жовтня 2015 року № 1276, хвора ОСОБА_2 02 вересня 2015 року була доставлена каретою швидкої допомоги з місця дорожньо-транспортної пригоди в реанімаційне відділення лікарні. Оглянута травматологом, хірургом, реаніматологом, невропатологом, лором, окулістом. Встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, перелом лучевої скроневої кістки, забійні рани голови, забій грудної клітки, гематоми нижніх кінцівок. Хворою за час лікування були придбані за власні кошти наступні ліки: анальгін 2 упаковки, димедрол 2 упаковки, реосорбілакт 10 флаконів, фізичний розчин 15 флаконів, кортексін 1 упаковка, L-лізину есцинат 2 упаковки, MgSO4 25 % 1 упаковка, сорбілакт 5 флаконів, дексазон 1 упаковка, діцінон 1 упаковка, цефтріаксон 10 флаконів, інфулган 3 флакони, крапельниці 15 штук, актовегін 1 упаковка, бинти 10 штук (а. с. 11).

Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 5970/357, ОСОБА_2 поставлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носа, рвана рана підборіддя, перелом лучевої скроневої кістки, забій грудної клітки, забійні гематоми, тимчасова втрата працездатності. Виписана з лікарні 14 вересня 2015 року (а. с. 12).

Згідно довідки КЗ «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» від 10 грудня 2015 року № 1481, всі ліки та вироби медичного призначення, вказані в запиті, були необхідні для надання медичної допомоги ОСОБА_6, крім мила, пакетів для сміття, памперса (а. с. 64 65).

В матеріалах справи наявні листи лікарських призначень та рецепти на імя ОСОБА_2 (а. с. 14 16, 26, 30), зокрема натрію хлорид розчин 15 флаконів, L-лізину есцинат 2 упаковки, реосорбілакт 10 флаконів, тивортин 6 штук, кокарніт 3,0 мл., кортексін 1 упаковка, актовегін 1 упаковка, інфулган 3 флакони, анальгін 2 упаковки, димедрол 2 упаковки, цефтріаксон 10 флаконів, діцинон 1 упаковка, дексазон 1 упаковка, церукал 1 упаковка, MgSO4 25 % 1 упаковка, сорбілакт 5 флаконів, діцител 1 упаковка, транексан 250 мг., спинальна голка № 22 1 штука, крапельниця 1 штука, венефікс рожевий 1 штука, катетер № 18 1 штука, сечоприймач 1 штука, рукавички стерильні 2 пари, рукавички нестерильні 10 пар, шприци 15 штук, пелюшки одноразові 4 штуки, памперси 1 штука, скарифікатори 4 штуки, медаспепт 1 флакон, бинт 10 штук, вата 1 упаковка, лейкопластир широкий 1 штука, паперові полотенця 1 упаковка, лізоформін 2 упаковки, лідокоїн 2 ампули, нейроксон 500 мг., вестібо 24 мг., гідозепам 1 упаковка, меновазинова рідина 1 упаковка, капсули аевіт, мазь «Велорутол» 1 упаковка, настоянка на корені валеріани, настоянка мяти перцевої, бромід натрія, магнія сульфат, пірамідон, кофеїн-бензоат натрія.

Згідно виписки з консультації стоматолога, складеної 01 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 08 вересня 2015 року мала скарги на болі від холодного в зубі на верхній щелепі, які зявилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Коронка ? зубів зламана на 4/5 коронки. Поставлено діагноз травматичний пульпіт, рекомендовані штучні коронки на ? зуби (а. с. 27).

Згідно довідки стоматологічної поліклініки ЦРЛ 06 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 потребує зубне протезування на суму 355,99 грн. (а. с. 28).

В матеріалах справи наявні чеки на підтвердження придбання ОСОБА_2 медичних препаратів з 02 вересня 2015 року по 19 жовтня 2015 року: № 3649 від 02 вересня 2015 року на загальну суму 684,93 грн., № 5544 від 02 вересня 2015 року на загальну суму 137,55 грн., № 3692 від 02 вересня 2015 року на загальну суму 14,80 грн., № 1 від 07 вересня 2015 року на суму 403,20 грн., № 38.31 від 07 вересня 2015 року на загальну суму 69,20 грн., № 3909 від 04 вересня 2015 року на загальну суму 577,28 грн., № 3735 від 05 вересня 2015 року на загальну суму 395,02 грн., № 3570 від 03 вересня 2015 року на загальну суму 10 грн., № 5698 від 03 вересня 2015 року на загальну суму 203,65 грн., № 5892 від 03 вересня 2015 року на загальну суму 132,55 грн., № 7160 від 08 вересня 2015 року на загальну суму 54,00 грн., № 23200 від 08 вересня 2015 року на загальну суму 33,75 грн., № 2923 від 09 вересня 2015 року на загальну суму 57,00 грн., товарний чек ФОП ОСОБА_7 від 09 вересня 2015 року на загальну суму 31,70 грн., № 57148 від 10 вересня 2015 року на загальну суму 46,75 грн., № 17113 від 10 вересня 2015 року на загальну суму 39,75 грн., № 57396 від 14 вересня 2015 року на загальну суму 326,43 грн., № 0060319 від 24 вересня 2015 року на загальну суму 178,33 грн., № товарний чек ОСОБА_8 від 06 жовтня 2015 року на загальну суму 54,35 грн., № 91029 від 19 жовтня 2015 року на загальну суму 50,25 грн. (а. с. 31 38, 45).

Також в матеріалах справи наявні шляхові листи за 17 та 18 вересня 2015 року, складені повіреним ПАТ «Аптечні склади ОСОБА_9», якими оформлено продаж медичних препаратів на загальну суму 4444,92 грн. (а. с. 39 44).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобовязань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобовязана відшкодувати її на загальних підставах.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Із вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2015 року відносно ОСОБА_3 вбачається, що власником моторолера Honda Dio є одноособово ОСОБА_10, інших доказів, які б спростовували дані обставини, сторонами не надано (а. с. 91).

Дійшовши висновку про правомірність заволодіння ОСОБА_3 транспортним засобом і як наслідок про предявлення позову до неналежного відповідача, суд першої інстанції не надав оцінки тим обставинам, що жодної правової підстави володіння транспортним засобом у ОСОБА_3 не було, оскільки власник моторолера ОСОБА_10 не передавав транспортний засіб відповідачу і жодним чином не сприяв цьому, а дізнався про вибуття моторолера із свого володіння від сина ОСОБА_11 після його передачі останнім.

Відтак, обовязок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищено небезпеки, покладається на відповідача ОСОБА_3 як особу, яка керувала транспортним засобом.

Вирішуючи питання щодо підставності позову ОСОБА_2, колегія суддів враховує, що протиправність поведінки ОСОБА_3, заподіяна нею шкода ОСОБА_2 у вигляді легких тілесних ушкоджень та причинний звязок протиправної поведінки із заподіяною шкодою доведені вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2015 року відносно ОСОБА_3

Оцінюючи докази матеріальної шкоди позивача внаслідок понесених нею витрат на лікування, колегія суддів приймає до уваги відповідність лікарських засобів, призначених ОСОБА_2 у медичних закладах, зазначеним найменуванням в розрахункових документах і часу їх придбання, а також допустимість самих розрахункових документів.

При цьому жодному із наведених критеріїв не відповідають шляхові листи ПАТ «Аптечні склади ОСОБА_9» за 17 та 18 вересня 2015 року на загальну суму 4444,92 грн., оскільки із придбаних за ними лікарських засобів позивачу безпосередньо призначено лише декаріс (72,43 грн.), реосорбілакт (178,92 грн.), самі шляхові листи не заповнені повністю, не містять доказів проведення оплати за ними і складені на момент закінчення терміну тимчасової непрацездатності ОСОБА_2 14 вересня 2015 року, а тому колегія суддів не знаходить підстав для віднесення зазначених у них сум на витрати позивача і відповідно стягнення матеріальної шкоди у цій частині.

Також позивачем надано чеки на придбання призначених позивачу лікарських засобів в період до 14 вересня 2015 року: крапельниця 7,65 грн., спинальна голка 20,94 грн., анальгін 6,75 грн., димедрол 13,95 грн., цефтріаксон 11,65 грн., діцинон 19,68 грн., кортексін 58,06 грн., дексаметазон 39,96 грн., церукал 49,2 грн., магнезія 3,66 грн., катетер фолея 16,25 грн., сечоприймач 16,2 грн., рукавички 20 грн., шприци 10 грн., шприци 8,25 грн., шприци 6,5 грн., скарифікатор 1,2 грн., лізоформін 29,7 грн., сорбілакт 64,95 грн., L-лізину есценат 1,62 (а.с. 31), діцинон 41,70 грн., анальгін 4,70 грн., лідокаїн 7,50 грн., цефтріаксон 10,25 грн., дексазон 39,60 грн., магнезія 3,80 грн., хлорид натрію 30 (а.с. 32), магнезія 6,60 грн. (а.с. 33), катетер фолея 22,08 грн., L-лізину есценат 65,16 грн., кортексін 59,06 грн. (а.с. 35), кортексін 66,05 грн., L-лізину есценат 45,30 грн., сорбілакт 69,95 грн., церукал 52,40 грн., хлорид натрію 41 грн., бинт 14,90 грн., рукавички стерильні 14,90 грн., шприц 2,05 грн., церукал 54 грн. (а. с. 36), інфулган 39,75 грн., вестібо 174,80 грн., нейроксон 151,63 грн., інфулган 33,75 грн. (а.с. 37), медасепт 18 грн., бинт 28,5 грн., лізоформін 30 грн., сорбілакт 42 грн. (а с. 38), на загальну суму 1575,60 грн. Відносно інших медичних препаратів в чеках за даний період позивачем не надано доказів їх призначення лікарями.

Враховуючи, що доведена позивачем сума завданої матеріальної шкоди не перевищує суми, відшкодованої відповідачем ОСОБА_4 в розмірі 5000 грн., колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди та доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, що підтверджується вироком суду та медичною документацією, а свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 показали, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач досі відчуває пригнічення морального стану, стала нервовою, роздратованою, вразливою, втратила здоровий сон.

Оскільки вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вона є особою, з вини якої позивачу ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди.

Враховуючи ступінь тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_2, обставини, за яких вони були отримані, тривалість перенесених страждань та в звязку із цим зміну звичайного способу життя, колегія суддів погоджується із компенсацію заподіяної позивачу моральної шкоди у розмірі 10000 грн., яка вважається суду розумною, виваженою, справедливою та пропорційною.

Відтак, заявлений ОСОБА_2 позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 10000 грн., а рішення суду першої інстанції про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3330 грн. - зміні в частині розміру моральної шкоди, збільшивши розмір стягнутої моральної шкоди із 3330 грн. до 10000 грн..

Відповідно до ст. 1179 ЦК України, згідно з якою неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач просила стягнути відшкодування шкоди із неповнолітньої, а в разі відсутності у неї майна, із батьків неповнолітньої, під час розгляду справи не доводив наявності майна у неповнолітньої, суд першої інстанції з огляду на вимоги ст. 11 ЦПК України погодився із способом відшкодування шкоди, обраним позивачем, рішення суду в цій частині сторонами не оспорено, відтак колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в цій частині.

При цьому доводи апеляційної скарги щодо відсутності зазначення в резолютивній рішенні суду словосполучення «або у повному обсязі» колегія суддів відхиляє, оскільки у разі відсутності у неповнолітньої ОСОБА_3 майна, достатнього для відшкодування моральної шкоди, принаймні в будь-якій частці, весь повний обсяг невідшкодованого майна вважатиметься часткою, якої не вистачає, отже відсутність зазначеного словосполучення не впливатиме на законність рішення суду і можливість його виконання.

Оцінюючи вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, колегія суддів враховує наступне.

Так, позивачем надано погодинний розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу в розмірі 3500 грн., понесені позивачем витрати підтверджуються товарним чеком від 30 вересня 2015 року (а. с. 110).

Пунктами 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Враховуючи, що понесені позивачем витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені в розмірі 3500 грн., колегія суддів включає їх до судових витрат.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України та підлягає зміні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат і стягує із відповідачів ОСОБА_15, ОСОБА_5 із кожного на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1750 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2016 року змінити в частині розміру моральної шкоди та розміру судових витрат, збільшивши розмір стягнутої моральної шкоди із 3330 грн. до 10000 грн. та розмір судових витрат із 1167 грн. до 1750 грн.

В іншій частині рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Кулішенко Ю.М.

ОСОБА_16