Справа № 349/1603/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1290/2016
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Соколовського В.М.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, за апеляційною скаргою Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Рогатинського районного суду від 13 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

21.12.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.1997 року Управлінням праці та соціального захисту населення в Залізничному районі м. Львова відповідачу ОСОБА_3 призначено пенсію за вислугу років. В подальшому відповідач переїхав на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим пенсійну справу передано до Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області і з 01.05.2005 року розпочато виплату пенсії. 22.08.2005 року ОСОБА_3 звернувся до Управління із заявою про перевід з одного виду пенсії (за вислугу років) на інший вид (за віком). Розпорядженням від 01.09.2005 року відповідачу здійснено перевід з одного виду пенсії на інший, при цьому було дораховано трудовий стаж за період з 01.11.1997 року по 30.06.2000 року, набутий в ТзОВ «Крона-2». В результаті аудиторської перевірки виявилось, що ТзОВ «Крона-2» в базі даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України не значиться. У звязку з цим був проведений перерахунок пенсії відповідача за період з 01.05.2005 року по 31.07.2013 року і сума надміру виплаченої пенсії становить 87 483,37 грн. Вироком Рогатинського районного суду від 04.11.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. У звязку з наведеним та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача 79 381,43 грн. шкоди, заподіяної злочином.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 13 квітня 2016 року до участі в справі залучено правонаступника позивача - Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Рішенням Рогатинського районного суду від 13 травня 2016 року в задоволенні позову Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином в сумі 79 381,43 грн. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що розглядаючи справу та ухвалюючи оскаржуване рішення суд не дав належної оцінки доводам позивача та не врахував, що внаслідок подачі відповідачем недостовірних довідок, виданих ТзОВ «Крона-2», яке, як встановлено, в базі даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України не значиться, Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі за період з 01.05.2005 року по 31.07.2013 року нарахувало та виплатило відповідачу надмірний розмір пенсії, чим бюджету Пенсійного фонду України завдано значних збитків на суму 87 483,37 грн., які підлягають поверненню. Вину відповідача встановлено вироком Рогатинського районного суду від 04.11.2015 року, а тому суд безпідставно відмовив в задоволенні позову.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином в сумі 79 381,43 грн. задовольнити.

Представник апелянта в засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Відповідач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити. Рішення суду першої інстанції вважав законним та обґрунтованим. Заперечення обґрунтував тим, що з його пенсії вже стягуються 20% пенсії і на руки він отримує трохи більше 1 тисячі гривень. Внаслідок таких його дій, він переніс інсульт і багато грошей витрачає для підтримки здоров'я. Інших доходів, крім пенсії у нього немає. Якщо однією сумою стягнути виплачену йому переплату пенсії, то вона все одно стягатиметься тільки з пенсії.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем згідно протоколу №9 від 15.07.2013 року з відповідача ОСОБА_3 вже стягується надміру виплачена пенсія відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 20% щомісячно до повного відшкодування. Оскільки згідно Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, то в задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.10.1997 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про призначення пенсії (а.с. 7).

Рішенням комісії по призначенню пенсії Залізничного відділу соціального захисту населення Львівської області від 30.10.1997 року ОСОБА_3 було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти (а.с. 8).

Відповідно до атестату №500 від 25.04.2005 року пенсія виплачена ОСОБА_3 по 30.04.2005 року (а.с. 12).

Згідно розпорядження №134170 від 08.06.2005 року пенсійну справу ОСОБА_3 взято на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області та починаючи з 01.05.2005 року розпочато виплату пенсії (а.с. 13).

22.08.2005 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про перевід його із одного виду пенсії (за вислугу років) на інший (за віком) (а.с. 15).

Розпорядженням №134170 від 01.09.2005 року відповідача було переведено на пенсію за віком (а.с. 16). При розрахунку стажу роботи ОСОБА_3 було взято до уваги його роботу на ТзОВ «Крона-2» у період з 01.11.1997 року по 30.06.2000 року та розмір заробітної плати, отримуваної на ТзОВ«Крона-2» (а.с. 17, 18).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про організацію за кодом , який зазначений на штампі, ТзОВ «Крона-2» не виявлено (а.с. 24).

Відповідно до інформаційного листа головного управління статистики у м. Києві в базі даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України по м. Києву підприємство ТзОВ «Крона-2» з кодом 20237391 не значиться. Код 20237391 - не є ідентифікаційним кодом (а.с. 25).

Відповідно до акта перевірки правильності призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_3М.(пенсійна справа №134170) від 03.07.2013 року, розрахунку переплати пенсії встановлено переплату пенсії на суму 87483,37 грн. (а.с. 26-31).

Вироком Рогатинського районного суду від 04.11.2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (а.с. 32).

Вказаним вироком суду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайством), що завдало значної шкоди потерпілому. Злочин було вчинено при таких обставинах. ОСОБА_3 в період з серпня 2005 року по липень 2013 року заволодів коштами Управління Пенсійного фонду України в сумі 87 483,37 грн., надавши підроблені довідки про місце роботи та заробітну плату.

Згідно положень ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце події та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином не підлягає доказуванню в даному судовому засіданні факт надання відповідачем в УПФ неправдивих відомостей щодо його роботи на ТзОВ «Крона-2» та про розмір заробітної плати, внаслідок чого позивачем переведено його на інший вид пенсії та проведено надмірну виплату пенсії, чим завдано шкоди останньому.

В силу дії ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим положеннями ст. 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї, тощо) стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20% пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менше як 50% належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії(внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Згідно пунктів 3, 4 вказаного Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Встановлено, що згідно протоколу №9 від 15.07.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в Рогатинському районі вирішено утримувати з пенсії пенсіонера ОСОБА_3 20% щомісячно до повного відшкодування. Відрахування проводяться управлінням Пенсійного фонду в Рогатинському районі, що підтверджується відомостями про відрахування (а.с. 82, 92).

За наведених обставин суд першої інстанції, вірно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, обґрунтовано виходив з того, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а тому в задоволенні позову Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід відмовити.

Доводи апелянта в основному направлені на переоцінку доказів, що не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 303 ЦПК України, за змістом якої суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку.

Оскільки доводи апеляційної скарги, матеріали справи, зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які визначені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення, то апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313- 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду від 13 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

ОСОБА_4