Справа № 750/9057/16-ц
Провадження № 2/750/2570/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

за участі секретаря Юрченко І.В.,

за участі позивача, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 грудня 2000 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Підставою для розірвання шлюбу позивач також зазначив, несумісність характерів, непорозуміння одне одного, втрату поваги один до одного та формальний характер шлюбу.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач категорично заперечував про надання строку для примирення, оскільки він фактично створив нову сімю і наявність формального шлюбу із відповідачем заважає його інтересам.

Відповідач до початку судового засідання подала заяву в якій у задоволенні позову просила відмовити, за необхідності, надати строк для примирення, розгляд справи просила проводити без її участі (а.с. 19).

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, або вжити заходів для примирення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 грудня 2000 року, актовий запис № 1713. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Спільних дітей від шлюбу не мають.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.4 ст. 56 СК України).

Як на підставу для надання строку для примирення, представник відповідача посилався на тривалий час спільного проживання сторін.

Однак з огляду на формулювання клопотання самого відповідача. який просив надати строк на примирення, за необхідності, а також те, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом, в рамках розгляду якого сторонам надавався строк для примирення та за заявою позивача справу було залишено без розгляду, а також враховуючи категоричне заперечення проти надання строку для примирення з боку позивача, відсутність спільних дітей у сторін, наявність у позивача бажання створити сімю з іншою особою, суд вважає, що немає необхідності в наданні строку для примирення та немає підстав для відмови у задовленні позову, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 21 грудня 2000 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, Україна, актовий запис № 1713 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя