Дата документу 17.06.2016
Справа № 320/2640/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі - Арифовій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько - ОСОБА_4. При житті батько залишив заповіт на ім'я позивачки. Крім позивачки, спадкоємцями першої черги обов'язкової частки є її мати - ОСОБА_2. У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріуса Чупрун Т.А., яка зареєструвала відкриття спадкової справи. В процесі оформлення спадкової справи мати позивачки від свого права відмовилася на її користь і позивачка оформила у нотаріуса частину спадщини, а саме грошові вклади. Крім грошових вкладів, після смерті батька залишилося спадкове майно - частина у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1. Співвласниками вказаної квартири є померлий батько ОСОБА_4, мати позивачки ОСОБА_6 та сестра позивачки ОСОБА_7, яка після укладання шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_3». Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим підтверджується свідоцтвом про народження позивачки.

Позивачкою було подано заяву до Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Однак 02 жовтня 2015 року нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, обґрунтовуючи це тим, що при житті ОСОБА_4 ним не було зареєстровано свідоцтво про право власності у встановленому законом порядку.

У добровільному порядку мати та сестра позивачки не змогли зареєструвати свідоцтво про право власності на житло в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. При житті всі співвласники квартири добровільно досягли згоди щодо рівного розміру часток у спільній сумісній власності, яка складає по 1/3 частині для кожного співвласника. Крім того, позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не з'явились.

Від представника позивачки та третьої особи ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки - ОСОБА_4 /а.с.7/.

Дошлюбне прізвище позивачки - «Савченко», що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу з ОСОБА_8 /а.с.8/.

Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та померлим підтверджується свідоцтвом про народження позивачки /а.с.9/.

При житті батько позивачки ОСОБА_4 залишив заповіт на ім'я ОСОБА_1 від 30.09.2014 року /а.с.17/.

Крім позивачки ОСОБА_1, спадкоємцями першої черги обов'язкової частки є її мати - ОСОБА_2. У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріуса Чупрун Т.А., яка зареєструвала відкриття спадкової справи, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.05.2015 року /а.с.13/. В процесі оформлення спадкової справи мати позивачки від свого права відмовилася на її користь і позивачка оформила у нотаріуса частину спадщини, а саме грошові вклади, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом /а.с.15/.

Згідно довідки Виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради від 18.01.2015 року вбачається, що гр-н ОСОБА_4, який помер 19.02.2015 року, дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 /а.с.14/.

Позивачкою було подано заяву до Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Однак 02 жовтня 2015 року нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, обґрунтовуючи це тим, що при житті ОСОБА_4 ним не було зареєстровано свідоцтво про право власності у встановленому законом порядку /а.с.16/.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 14.06.1993 року та технічного паспорту на квартиру вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить гр. ОСОБА_2 та членам її родини - ОСОБА_4, ОСОБА_7 /а.с.29-31/.

ОСОБА_7 після укладання шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_3», що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 26.06.1999 року /а.с.43/.

Згідно висновку про ринкову вартість майна від 19.04.2016 року, ринкова вартість об'єкта, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, складає 47 953 грн. 00 коп. /а.с.18-26/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд вважає необхідним визначити частки співвласників у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1 у рівних долях, а саме: 1/3 частину квартири ОСОБА_4, 1/3 частину квартири ОСОБА_2 та 1/3 частину квартири ОСОБА_7. Визнати за позивачкою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст. 328, 370, 1217, 1220, 1222, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 15, 57, 60, 80, 174, 179, 197, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі:

Визначити частки співвласників у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1, а саме:

-1/3 частину квартири - ОСОБА_4,

-1/3 частину квартири - ОСОБА_2,

-1/3 частину квартири - ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.В. Колодіна