Справа № 370/1560/14-ц Головуючий у І інстанції Устимчук М. Ю.
Провадження № 22-ц/780/5637/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 58 16.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Таргоній Д.О.

суддів Приходька К.П., Білоконь О.В.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 07 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

у червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

28 листопада 2014 року ОСОБА_3 отримала виконавчий лист, а 24 лютого 2015 року подала до відділу державної виконавчої служби Макарівського РУЮ інший виконавчий лист, дата видачі в якому стоїть 12 лютого 2015 року. При цьому жодної заяви про видачу дублікату виконавчого листа матеріали не містять, що є порушенням порядку видачі дублікату виконавчого листа. Заявник вважає, що оригінал виконавчого листа знаходиться на руках у ОСОБА_3

Крім того, у виконавчому листі не зазначено дату, з якої повинні стягуватися аліменти, тобто виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, у виконавчому листі зазначено, що рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць, що не відповідає резолютивній частині рішення Макарівського суду Київської області від 27 серпня 2014 року.

Також, на думку заявника, виконавчий лист, виданий 12 лютого 2015 року, оформлений у не встановленій формі відповідно до додатку 22 до п. 29.8 Інструкції з діловодства у судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 лютого 2013 року №173, в суді першої інстанції взагалі відсутній журнал обліку виконавчих документів, а тому просив визнати виконавчий лист №370/1560/14-ц виданий 12 лютого 2015 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 07 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову, якою його заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити. Обґрунтував скаргу тим, що судом при вирішенні спору не надано належної оцінки доводам його заяви. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що немає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки підтверджень наявності та видачі Макарівським районним судом Київської області стягувачу ОСОБА_3 двох виконавчих листів за рішенням суду надано не було, а доводи заявника ґрунтуються на його припущенях.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції Київської області перебуває виконавчий лист №370/1560/14-ц, виданий Макарівським районним судом Київської області 12 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 194) та виконавчим листом (а.с. 195).

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження" .

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З аналізу наведеної норми вбачається, що визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню можливе лише в 2 випадках: помилкового видання виконавчого листа та відсутності обов'язку боржника повністю чи частково. При цьому встановлення відсутності визначеного судом обов'язку можливе лише за умови припинення такого обов'язку як у зв'язку з добровільним виконанням, так і з інших підстав.

Таким чином, чинним законодавством України не передбачено припинення обов'язку, встановленого рішенням суду, через недоцільність, з точки зору боржника або інших осіб, здійснення визначених судом дій, що було б порушенням принципу юридичної визначеності, на дотриманні якого неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини при розгляді справ з питань дотримання умов Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В своїй заяві ОСОБА_2 не навів жодної передбаченої законом підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що й було констатовано судом першої інстанції. Не навів таких підстав апелянт й в своїй апеляційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду в тому вигляді, як це визначив Макарівський районний суд Київської області у своєму рішенні від 27 серпня 2014 року належним чином не виконується, а наведені в заяві обставини не обумовлюють наявності підстав для визнання виданих на його підставі виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведені норми закону та відповідність виконавчого документу вимогам Законом України "Про виконавче провадження", судова колегія вважає, що підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню не має.

У відповідності до положень ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу із додержанням вимог закону.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, скасуванню чи зміні з викладених в апеляційній скарзі підстав вона не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 316, 369 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.О. Таргоній

судді: О.В. Білоконь

К.П. Приходько