Справа № 463/6442/15-ц
Провадження № 2/463/742/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Миличук У.Р.

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про визнання особового рахунку таким, що не належить позивачу та відкритим помилково, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача, просить визнати особовий рахунок НОМЕР_1 таким, що не належить позивачу та таким, що відкритий помилково.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо відкриття особового рахунку НОМЕР_1 на ОСОБА_2 та проханням закрити вказаний рахунок як такий, що відкритий помилково.

24.06.2014 відповідач повідомив, що вказаний рахунок був відкритий ще у 1997 році.

Разом з тим, у 1997 році будинку за адресою: АДРЕСА_1 не існувало, заяви на відкриття вищевказаного рахунку позивач не писав, про що повідомив відповідача. Листом від 14.08.2014 позивач повторно наголошував на тому, що особовий рахунок НОМЕР_1 відкритий помилково та просив закрити помилково відкритий рахунок, надати копії документів на підставі яких відкривався вищезгаданий рахунок, також просив надати документи, на підставі яких нараховувалася заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення.

09.12.2014 позивач у відповідь отримав довідку з місця проживання про склад сім'ї і прописки, у якій зазначено, що позивач разом з сім'єю проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 12.03.2013.

Оскільки позивач заяви про відкриття особового рахунку відповідачу не подав, вважає, що без такої відкриття особового рахунку НОМЕР_1 є неправомірним, тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що послугами з водопостачання та водовідведення не користується, оскільки воду отримує зі свердловини, а на подвір'ї будинку є вигрібна яма, куди відводиться вода. Враховуючи наведене просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.59-60) та письмових поясненнях (а.с.70-72). Вважає, позовні вимоги безпідставними, оскільки жодні права позивача відповідачем не порушено. Крім цього, обраний позивачем спосіб захисту не передбачений ч.2 ст.16 ЦК України. Враховуючи наведене, в задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційних справ на будинковолодіння, що знаходяться за адресами: м.Львів, вул.Шевченка, 290 та АДРЕСА_1, матеріали справи Шевченківського районного суду м.Львова №2-н-67/2011 за заявою ЛМКП «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач є власником будинку, який розташований у АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження Залізничної районної адміністрації від 11 липня 2001 року №695 (а.с.45).

В судовому засіданні сторонами визнано, що відповідачем ще у 1997 році на вищевказану адресу відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання особового рахунку НОМЕР_1 таким, що відкритий помилково, позивач посилається на те, що у 1997 році будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 не існувало.

Разом з тим, такі твердження позивача спростовуються матеріалами інвентаризаційної справи на будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1, заведеної ще у 1997 році.

Вказана обставина не спростовується реєстрацією за позивачем права власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 у 2001 році та підтверджує посилання відповідача на ту обставину, що особовий рахунок відкривається на житлове приміщення, а не на особу.

В судовому засіданні позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що послугами з водопостачання та водовідведення не користується, оскільки воду отримує зі скважини, а на подвір'ї будинку є вигрібна яма, куди відводиться вода.

Разом з тим, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивач суду не представив та такі спростовуються наявністю ванної, кухні, вбиральні на І поверсі та ванної, кухні, вбиральні на II поверсі позначених на Експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку по АДРЕСА_1 від 18.05.2001р. (а.і.с.25). Крім цього, на плані присадибної ділянки АДРЕСА_1 (а.і.с.14) не міститься жодних графічних позначень, які б свідчили про наявність свердловини та вигрібної ями.

Крім цього, як вбачається з представлених представником відповідача витягів з інтернет сайтів про подобову оренду приміщень будинку на АДРЕСА_1 (а.с.74-80) в будинку наявні туалет, душ, умивальник, біде та пральна машина, що спростовує посилання позивача на те, що послугами з водопостачання та водовідведення у вказаному будинку позивач не користується.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Разом з тим, визнання особового рахунку таким, що не належить особі та таким, що відкритий помилково не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про визнання особового рахунку НОМЕР_1 таким, що не належить позивачу та таким, що відкритий помилково - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.Я. Головатий