Справа № 161/6066/16-ц
Провадження № 2/161/2561/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання додаткової угоди до кредитного договору недійсною,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання додаткової угоди до кредитного договору недійсною.

Предявлена позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом про розгляді справи встановлено, що розгляд справи було призначено на 10.00 годин 10 жовтня 2016 року (а.с. 69). Про дату, час і місце проведення судового засідання представник позивача ОСОБА_2 був повідомлений належним чином (а.с. 67), що підтверджується копією аудіозапису судового засідання від 05 вересня 2016 року, в якому головуючим було оголошено перерву до 10.00 годин 10 жовтня 2016 року (а.с. 67).

10 жовтня 2016 року позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки до суду не повідомляли, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Розгляд справи судом було відкладено на 15.20 годину 08 листопада 2016 року. Про дату, час і місце проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 була повідомлена належним чином (а.с. 83), про що свідчить підпис в повідомленні про вручення поштового повідомлення (а.с. 84).

08 листопада 2016 року позивач в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та припиненням довіреності на імя ОСОБА_2

Однак, суд не приймає до уваги клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, з наступних підстав. Як вбачається із самого клопотання, що воно було подано до суду не особисто позивачем по справі ОСОБА_1, а ОСОБА_3, зі слів останнього чоловіком позивача по справі ОСОБА_1 Однак, до клопотання взагалі не додано доказів, що ОСОБА_3 має повноваження на подання до суду будь-яких заяв та від імені ОСОБА_1 Крім того, до клопотання не додано доказів, що довіреність на імя ОСОБА_2 припинена, та з якого часу.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обовязків заявником не отримано судову повістку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач,будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не зявився в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин і від нього не надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1ст. 207 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання додаткової угоди до кредитного договору недійсною - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко