233 № 233/5048/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

при секретарі Поварніциній А.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Костянтинівка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1, звернулась до суду із позовною заявою до Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги вона обґрунтовувала тим, що є рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 28 квітня 2015 року помер батько позивачки ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі на земельну ділянку площею 0,0357 га, кадровий № :08:002:0108, видану на підставі рішення Кіндратівської сільської ради від 11.12.2006 року № 5/6-4, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Заборського, 124, с. Кіндратівка, Костянтинівського району Донецької області, та яка належала покійному на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 199897, виданого Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів 21 серпня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 61. Також відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий № :08:002:0107, видану на підставі рішення Кіндратівської сільської ради від 11.12.2006 року № 5/6-4, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за вищевказаною адресою та належала покійному на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 199896, виданого Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів 21 серпня 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60. Спадщину після померлого прийняла його дружина ОСОБА_3, яка на момент смерті проживала разом із спадкодавцем. Але належним чином ОСОБА_3 оформити її не встигла, так як померла 19 березня 2016 року. З метою отримати спадщину, позивачка звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4 Костянтинівського районного нотаріального округу, але 28 вересня 2016 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де було зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо, так як нею не було надано оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки та було рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду. Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 за життя втратила документи на право власності на земельні ділянки, позивачка з метою отримання завірених копій державних актів на право власності на земельні ділянки та довідок, щодо вартості земельних ділянок кадастровий № :08:002:0108 та № :08:002:0107, звернулась з заявою до управління держгеокадастру у Костянтинівському районі Донецької області, на що отримала вищезазначені документи. Також їй було розяснено, що на сьогодні проведення реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджують право власності на земельні ділянки відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснюється державними реєстраторами та нотаріусами. З урахуванням наведеного, просила визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги, право власності на зазначені земельні ділянки.

Позивачка ОСОБА_1, в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача до суду на розгляд справи не зявився, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову (а.с.29).

Зясувавши позицію сторін, перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

25 січня 1955 року громадянин ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ЯФ № 158464, виданим Кіндратівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 2 (а.с.12).

Від цього шлюбу 08 березня 1956 року народилась донька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.03.1956 р., виданим Кіндатівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 7. 20 жовтня 1975 року ОСОБА_5, уклала шлюб із громадянином ОСОБА_6 та змінила дівоче прізвище із «Стрельченко» на «Колпакова», згідно актового запису № 520 від 20.10.1975 р. зробленого відділом РАЦС м. Дружківка Донецької області. (а.с.8, 8-а)

В подальшому позивачка укладала шлюб з громадянином ОСОБА_7, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 15.03.2011 р., який 06 травня 1999 року було розірвано відділом реєстрації актів громадського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 278 від 06.05.1999 року. При цьому після розірвання шлюбу позивачка залишила прізвище Мороз (а.с. 9-10).

Таким чином судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

28 квітня 2015 року ОСОБА_2 помер в м. Дружківка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-НО № 911090, а/з 10 - зроблений 28 квітня 2015 року, виконавчим комітетом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.11).

19 березня 2016 року ОСОБА_3 померла в м. Дружківка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-НО № 932259, а/з 5 - зроблений 19 березня 2016 року, виконавчим комітетом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, а саме на земельну ділянку площею 0,0357 га, кадровий № :08:002:0108, виділену на підставі рішення Кіндратівської сільської ради від 11.12.2006 року № 5/6-4, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Заборського, 124, с.Кіндратівка, Костянтинівський район Донецької області та яка належала покійному на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 199897, виданого Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів 21 серпня 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 61 (а.с.17), а також на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий № :08:002:0107, виділену на підставі рішення Кіндратівської сільської ради від 11.12.2006 року № 5/6-4, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за вищевказаною адресою та належала покійному на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 199896, виданого Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів 21 серпня 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 60. (а.с.18). Вказану спадщину фактично прийняла дружина померлого ОСОБА_3, яка постійно проживала із спадкодавцем на день його смерті, але яку документально не переоформила.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20 вересня 2016 р., приватним нотаріусом Костянтинівського районного нотаріального округу, спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає в м. Краматорськ Донецької області по вул. Дніпропетровська, 5/74 (а.с.15).

Позивачка ОСОБА_1, з метою прийняття спадщини, у тому числі на вищевказані земельні ділянки, звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4 Костянтинівського районного нотаріального округу. Але 28 вересня 2016 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де було зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо, так як нею не було надано оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки та було рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду, що підтверджується копією постанови (а.с.16).

Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 ст.158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб.

На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню визнанню за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,0357 га, кадровий № :08:002:0108, яка розташована за адресою: по вул. Заборського, 124, с. Кіндратівка, Костянтинівський район Донецької області та передана для ведення особистого селянського господарства, а також на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий № :08:002:0107, яка розташована за адресою: по вул. Заборського, 124, с. Кіндратівка, Костянтинівський район Донецької області та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належали ОСОБА_3, яка померла 19 березня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 380, 392, 1262, 1265 ЦК України, ст. ст. 10, 158, 179, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,0357 га, кадровий № :08:002:0108, яка розташована за адресою: вул..Заборського, 124, с.Кіндратівка, Костянтинівський район Донецької області та виділена для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_3, яка померла 19 березня 2016 року в м. Дружківка Донецької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий № :08:002:0107, яка розташована за адресою: вул.Заборського, 124, с. Кіндратівка, Костянтинівський район Донецької області та виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належала ОСОБА_3, яка померла 19 березня 2016 року в м. Дружківка Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання нею копії цього рішення.

Суддя