Справа № 736/509/16-ц
Номер провадження 2/736/161/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

при секретарі - Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

в с т а н о в и в :

05 травня 2016 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 29106,05 гривень, із яких: 4849,72 грн. - заборгованість по кредиту; 22394,14 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штрафу щодо прострочення сплати за кредит (фіксована частина); 1362,19 грн. штраф, щодо прострочення сплати процентів по кредиту (процентна складова) та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору.

У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк», надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити, про що надані письмові пояснення і клопотання.

У судове засідання представник відповідача, адвокат ОСОБА_3 надав письмове заперечення на позов і просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 11.09.2008 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідно до Умов надання банківських послуг,- позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за пере виплати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором залишок простроченої заборгованості по кредиту виник 31 грудня 2008 року, а загальний залишок заборгованості за відсотками виник 28 жовтня 2008 року, тому саме від 28 жовтня 2008 року розпочався відлік позовної давності, який закінчився 28 жовтня 2011 року. Позовна заява подана до суду 05 травня 2016 року, тобто, більше ніж через чотири роки з моменту закінчення строку позовної давності.

Відповідно до ст.. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до ст.ст. 257, 261 Цивільного кодексу України, загальний строк позовної давності становить три роки. Його перебіг починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права.

Відповідно до п.1 ч.2. ст.. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 3.4 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт або його довірена особа використовують платіжні картки в розмірі платіжного ліміту відповідного Картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з Картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки в касах банків, фінансових установ, через банкомати, та вчинення інших операцій, передбачених угодою сторін і законодавством України. Отже, наданий йому кредит є споживчим.

Пунктом 7 ч. 13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у спорах споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Відповідно до ч.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, а частиною 2 статті 207 цього Кодексу передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно із ст. 257 цього Кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як зазначено в п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, враховуючи положення п.7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку з цим, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки із спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення та заставлене майно тощо), положення вищезазначеної статті застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Суд вважає, що за обставин, викладених вище, мають бути застосовані наслідки спливу позовної давності, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за ними.

Керуючись ст.ст. 203, 207, 256-257, 259, 266-267 ЦК України, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, ст.ст. 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», представника позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовити за спливом строку позовної давності.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду залишити за ними.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. І. Чурупченко