Єдиний унікальний номер 725/5630/15-ц
Номер провадження 2/725/1217/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ЧМР: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_7 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, визнання будівництва самочинним, усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_7 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, визнання будівництва самочинним, усунення перешкод у користуванні власністю.

Посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира №1а, що по вул.Боярко, 14 м.Чернівці. Зазначена квартира є її єдиним та постійним місцем проживання та складається з однієї житлової кімнати, площею 18,6 кв.м., кухні, площею 12,00 кв.м., коридору, площею №8,1 кв.м., ванної кімнати, площею 4,3 кв.м., вбиральні, комори та тамбуру. Загальна площа квартири становить 49,3 кв.м.

У звязку з тим, що зазначена квартира є однокімнатною її житлова кімната обладнана одним вікном, яке виходить на сторону будинковолодіння №16, що по вул.Боярка м.Чернівці. Будинок, в якому розташована її квартира, розташований на межі земельних ділянок №14 та №16 по вул. Боярка у м. Чернівці. Таким чином, вікно єдиної житлової кімнати її квартири №1а в будинку №14 по вул.Боярко м.Чернівці безпосередньо виходить на частину земельної ділянки, що по вул.Боярка, 16, яка перебуває у власності ОСОБА_7

Пунктом 1.5 рішення ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради №463/12 від 13.07.2010 року ОСОБА_7 було надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Боярка, 16 м.Чернівці.

Проте, постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.04.2012 року, яка набрала законної сили, вказане рішення було визнано незаконним та скасовано. Вказаним рішенням було встановлено, що внаслідок будівництва, яке проводить ОСОБА_7 порушуються права ОСОБА_1 як власника суміжного будинковолодіння.

В подальшому, після скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки будівельних робіт не припиняв та проводить будівництво по даний час.

21.08.2015 року їй стало відомо про те, що рішенням ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради надано нові дозвільні документи на завершення будівництва індивідуального житлового будинку, що по вул.Боярка, 16 м.Чернівці. Зокрема, п.1 рішенням №667/21 від 10.12.2013 року внесено зміни в п.1 рішення №753/23 від 27.11.2012 року та дозволено Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надати містобудівні умови та обмеження на завершення будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Боярка, 16 м.Чернівці за умови дотримання розриву між будинками не менше одного метра та рекомендовано отримати згоду сусіда.

14.10.2014 року на підставі рішення №518/17 повторно внесено зміни до рішення №753/23 від 27.11.2012 року та дозволено Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надати ОСОБА_7 містобудівні умови та обмеження на завершення будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Боярка, 16 м.Чернівці.

Крім того, 10.04.2015 року Управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради ОСОБА_7 надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №990/15 для будівництва незавершеного індивідуального житлового будинку по вул.Боярка, 16.

Позивач також вказувала на те, що зазначені містобудівні та обмеження не відповідають правовстановлюючому документу на земельну ділянку, де проводяться роботи та вимогам ДБН 360-92.

Таким чином, будівництво, яке проводиться ОСОБА_8 на земельній ділянці, що по вул.Боярка,16 м.Чернівці порушує її права як власника квартири №1А, що по вул.Боярка, 14 м.Чернівці.

Просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №753/23 від 27.11.2012 року «Про надання містобудівних умов та обмежень для завершення будівництва житлового будинку»; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №518/17 від 14.10.2014 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 27.11.2012 року №7853/23»; визнати незаконним та скасувати містобудівні умови та обмеження №990/15 від 10.04.2015 року на завершення будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Боярка, 16 м.Чернівці; визнати незавершений будівництвом індивідуальний житловий будинок по вул.Боярка,16 м.Чернівці обєктом самочинного будівництва; усунути їй перешкоди у користуванні квартирою №1а будинку №14 по вул.Боярка м.Чернівці шляхом знесення ОСОБА_7 самочинного будівництва: незавершеного індивідуального житлового будинку, що по вул.Боярка, 16 м.Чернівці.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та підтвердили, викладені в позовній заяві обставини. Позов підтримали.

Представники відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні позов не визнали. Вважають, що підстав для знесення самочинного будівництва немає, оскільки будівництво здійснювалось у відповідності до рішень та дозволів ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради. Окрім того, зазначили, що можливо існують способи приведення будівництва у відповідність вимогам ДБН.

Представник відповідача ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради позов не визнав. Вважає, що оскаржувані рішення не стосуються предмету спору, оскільки вони стосувалися попередніх дій відповідача.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_9 суду розяснила, що привести у відповідність до норм ДБН будівництво по вул. Боярка, 16 м. Чернівці неможливо, оскільки у даному випадку необхідне капітальне руйнування частин приміщень, що призведе до повної руйнації приміщень. Також зазначила, що нею не було надано відповіді на запитання №12 ухвали суду про призначення експертизи, оскільки питання знесення самочинного будівництва відноситься до компетенції суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконливого висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що квартира №1а, що по вул.Боярко, 14 м.Чернівці належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (а.с.9 Т.1). Зазначена квартира є єдиним та постійним місцем проживання позивача (а.с.12 Т.1), розташована на першому поверсі будинку та складається з однієї житлової кімнати, площею 18,6 кв.м., кухні, площею 12,00 кв.м., коридору, площею №8,1 кв.м., ванної кімнати, площею 4,3 кв.м., вбиральні, комори та тамбуру. Загальна площа квартири становить 49,3 кв.м.

У звязку з тим, що зазначена квартира є однокімнатною її житлова кімната обладнана одним вікном, яке виходить на сторону будинковолодіння №16, що по вул.Боярка м.Чернівці. Зазначена обставина підтверджується копією технічного паспорту, який наявний у матеріалах справи (а.с.10 Т.1).

Будинок, в якому знаходиться квартира, розташований на межі земельних ділянок №14 та №16 по вул. Боярка у м. Чернівці. Таким чином, вікно єдиної житлової кімнати квартири №1а в будинку №14 по вул.Боярко м.Чернівці безпосередньо виходить на частину земельної ділянки, що по вул.Боярка, 16 м.Чернівці.

Власником земельної ділянки, що по вул. Боярка, 16 м.Чернівці, площею 0,0213 га є ОСОБА_7 Вказана обставина встановлена постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.04.2012 року, яка набрала законної сили, а тому суд на підставі ч.3 ст.61 ЦПК України визнає її такою, що не підлягає доказуванню (а.с.9, 13-14 Т.1).

На зазначеній земельній ділянці ОСОБА_7 проводиться будівництво.

Позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду з даним позовом, посилалась на те, що вказане будівництво порушує її права як власника квартири №1А, що по вул.Боярка, 14 м.Чернівці.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.5, п.17 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України «Про правовий режим самочинного будівництва», відповідно до вимог ст. 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого нерухомого майна належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК)...

Так, судом встановлено, що у травні 2011 року ОСОБА_1 вже зверталась до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, яким було надано ОСОБА_7 дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по вул.Боярка, 16 м. Чернівці. Постановою суду від 05.04.2012 року позов ОСОБА_1 було задоволено з тих підстав, що оскаржуваним рішенням порушуються її права як власника суміжного будинковолодіння, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул.Боярка,16 м.Чернівці надані з порушенням будівельних норм, оскаржуване рішення прийняте без згоди позивачки, а будівництво житлового будинку по вул.Боярка, 16 м.Чернівці здійснюється впритул до будинку №14 (а.с.13-19 Т.1).

Однак, в подальшому, рішенням ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради №753/23 від 27.11.2012 року було дозволено Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надати містобудівні умови та обмеження на завершення будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Боярка,16 м.Чернівці за умови отримання згоди ОСОБА_1 співвласниці квартири №1а будинку №14 по вул.Боярка у м.Чернівцях (а.с.21 Т.1).

10.12.2013 року рішенням ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради №667/21 було внесено зміни до рішення №753/23 від 27.11.2012 року та п.1 викладено у наступній редакції: «Дозволити Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надати містобудівні умови та обмеження на завершення будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Боярка,16 м.Чернівці за умовою дотримання розриву між будинками не менше 1 метра та рекомендувати отримати згоду сусіда (а.с.32 Т.1).

Згодом, 14.10.2014 року було повторно внесено зміни до рішення №753/23 від 27.11.2012 року та п.1 викладено у остаточній редакції: «Дозволити Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надати ОСОБА_7 містобудівні умови та обмеження на завершення будівництва індивідуального житлового будинку по вул.Боярка,16 м.Чернівці (а.с.33 Т.1).

Таким чином, в остаточній редакції оскаржуваного рішення було дозволено відповідачу завершити будівництво будинку без отримання згоди ОСОБА_1 та дотримання розриву між будинками не менше 1 метра.

На підставі вказаних рішень органу місцевого самоврядування 10.04.2015 року ОСОБА_7 були складені та надані містобудівні умови та обмеження №990/15 (а.с.34 Т.1).

Як видно з досліджених у судовому засіданні містобудівних умов та обмежень №990/15, у них зазначено площу земельної ділянки, що по вул.Боярка, 16 м.Чернівці як 0,02213 га та 0,0175 га, що не відповідає державному акту на землю 06.02.2001 року, відповідно до якого у приватній власності відповідача перебуває земельна ділянка, площею 0,0213 га (а.с.24 Т.1).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом частин 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України» роз'яснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування.

Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з'ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України «Про основи містобудування»; «Про архітектурну діяльність»; «Про регулювання містобудівної діяльності»; постанови Кабінету Міністрів України «ОСОБА_2 питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров'ю людини, тощо.

За змістом ст. 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва власник може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 3, 15, 16, 391 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, згідно з якими власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тому суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові №6-180цс14 від 19 листопада 2014 року, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувач земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Положеннями ст.57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних які свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Так, ухвалою суду від 03.03.2016 року за клопотанням представника позивача по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

09.06.2016 року судовим експертом було складено висновок судової будівельно-технічної експертизи №315, відповідно до якого п.5 розділу «загальні дані» містобудівних умов та обмежень №990/15 від 10.04.2015 року не відповідає державному акту на право приватної власності серії І-ЧВ №024586 від 06.02.2001 року. Фактична площа земельної ділянки 0,0213 га, згідно державному акту на право приватної власності серії І-ЧВ №024586 від 06.02.2001 року, не відповідає п.6 містобудівних умов та обмежень №990/15 від 10.04.2015 року, на якій проводиться будівництво незавершеного індивідуального житлового будинку в м.Чернівці по вул.Боярка,16 м.Чернівці.

Робочий проект, розроблений ПНТП» НЕЛОЛ»(04-2015) на будівництво незавершеного індивідуального житлового будинку по вул. О. Боярка №16 в м. Чернівці не відповідає вимогам будівельних норм і правил: п.п.3.5,3.6,3.17,8.1,8.2 ДБН А.2.2-3-2014; ДБН 360-92** п.п. 3.8, 13,3.13; ДБН В.2.2-15-2005 п.п.5.30,5.31;п.п.22.1,22.2,22.3,23.1,23.5,2І.7,24.8 «Правил використання та забудови територій м. Чернівці»; пм.4.1,4.5 ДБН В.2.6-14-97.

Розташування нового незавершеного будівництвом двоповерхового цегляного житловогобудинку №16 по вул. О.Боярка в м. Чернівці, що зводиться згідно робочого проекту, розробленого ПТТП «НЕЛОЛ» (04-2015-АБ) не відповідає п.п. 3.2,3.4 «ДБН В.2.2-15-2005р»; п.п.3.8,3.13;3.25 «ДБН 360-92**» і не відповідає п.п.1.2;1.4;1.5 «Типові регіональні правила забудови», чим буде порушена експлуатація житлового будинку №14 по вул. О.Боярка м. Чернівці та квартири №1а житлового будинку №14.

Фактичне розташування нового незавершеного будівництвом двоповерхового житлового будинку по вул. О.Боярка,№16 у м. Чернівці, що зводиться згідно робочого проекту, розробленого ПНТП «НЕЛОЛ» не відповідає п.6 вимогам містобудівних умов та обмежень №990/15 від 10.04.2015 року та вимогам ДБН 360-92** по відношенню до сусіднього житлового будинку №14 по вул. О.Боярка у м.Чернівці таприбудоване впритул до житлового двоповерхового дерев'яного житлового будинку ,який розташований по вул.О.Боярка,№14 в м. Чернівці, без дотримання протипожежних вимог, які зазначені в ДБН 360-92**Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» п. 3.13. та не забезпечує безпечну експлуатацію житлового будинку №14.

Внаслідок будівництва нової двоповерхової будівлі по вул.Боярка, 16 м.Чернівці порушуються норми інсоляції забезпечення належним природним освітленням квартири АДРЕСА_1, які не відповідають нормам освітлення п.п.3.2; 3.4; ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Стіна збудованого незавершеного двоповерхового житлового будинку №16 фактично збудована по межі суміжної ділянки №14 таким чином, що стікання атмосферних опадів з покрівлі та карнизу будинку №16 по вул. О.Боярка буде попадати на територію земельної ділянки №14 по вул. Боярка м. Чернівці.

При будівництві та проектуванні індивідуального житлового будинку по вул.Боярка,16 м.Чернівці мають місце порушення будівельних норм і правил, які не відповідають вимогам п.п.3.5,3.6, 3.17, 8.1, 8.2 ДБН А.2.2-3-2014; ДБН 360-92** п.п.3.8,3.9,3.13; ДБН В.2.2-15-2005, п.п.5.30,5.31; п.п.22.1,22.2,22.3,23.1,23.5,24.7,24.8 «Правил використання та забудови територій м.Чернівці»; п.п.4.1,4.5 ДБН В.2.6-14-97 (а.с.3-31 Т.2).

Таким чином, судом належним та допустимим доказом по справі встановлено, що незавершене будівництво двоповерхового цегляного житловогобудинку №16 по вул. О.Боярка в м.Чернівці не відповідає численним вимогам ДБН та Правил, чим порушуються права ОСОБА_1 як власниці квартири №1-А, що по вул. Боярка, 14 м.Чернівці, а тому її звернення до суду з даним позовом є обґрунтованим.

Окрім того, даний судовий висновок підтверджує невідповідність вимогам Закону оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування та Містобудівних умов та обмежень №990/15 від 10.04.2015 року.

При вирішенні даного спору суд також керується практикою Європейського суду з прав людини з даного питання.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини "Рисовський проти України" (N 29979/04) від 20 жовтня 2011 року Судом було підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Судом також було зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обовязків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Однак, зазначеним принципам, викладеним у рішенні Європейського суду з прав людини, рішення ОСОБА_6 комітету Чернівецької міської ради №753/23 від 27.11.2012 року, №518/17 від 14.10.2014 року, а також містобудівні умови та обмеження №990/15 від 10.04.2015 року не відповідають, що призвело до порушення права позивача ОСОБА_1 на мирне володіння майном.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувані акти органу місцевого самоврядування не відповідають вимогам Закону та є не прозорими, а тому приходить до висновку про їх незаконність, що має наслідком їх скасування.

Розглядаючи позовну вимогу про визнання незавершеного будівництвом індивідуального житлового будинку по вул.Боярка,16 м.Чернівці обєктом самочинного будівництва, суд зауважує, що вказане будівництво здійснювалось на підставі документів, які визнані судом незаконними, та не відповідає численним вимогам ДБН та Правил, що у відповідності до ст.376 ЦК України є підставою для визнання його самочинним.

Щодо позовної вимоги про усунення позивачу перешкод у користуванні квартирою №1а будинку №14 по вул.Боярка м.Чернівці шляхом знесення ОСОБА_7 самочинного будівництва: незавершеного індивідуального житлового будинку, що по вул.Боярка, 16 м.Чернівці суд зазначає наступне.

Так, як вже зазначалось вище судом, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування; наявне істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

З дослідженого у судовому засіданні висновку судової будівельно-технічної експертизи №315 судом встановлено, що під час будівництва незавершеного індивідуального житлового будинку, що по вул.Боярка, 16 м.Чернівці забудовником було допущено істотні порушення будівельних норм і правил, а саме: порушення вимог розташування нового обєкту нерухомості, порушення протипожежних вимог, порушення норм інсоляції забезпечення належним природним освітленням квартири АДРЕСА_1, порушення вимог п.3.25 ДБН 360-92** щодо мінімально необхідної відстані до межі сусідньої ділянки.

При цьому, суд зауважує, що навіть ймовірна наявність згоди ОСОБА_7 на проведення перебудови, не свідчить про можливість іншого способу усунення порушення прав позивача, крім знесення самочинного будівництва.

Окрім того, суд враховує розяснення надані у судовому засіданні експертом, згідно яких привести у відповідність до норм ДБН будівництво по вул. Боярка, 16 м. Чернівці неможливо, оскільки у даному випадку необхідне капітальне руйнування частин приміщень, що призведе до повної руйнації приміщень.

За таких обставин, суд, всебічно з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, з метою захисту порушених прав ОСОБА_1 приходить до обґрунтованого висновку про необхідність усунення їй перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самочинного будівництва.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст 103, 1524 ЗК України, ст.ст.376, 391 ЦК України, ст.ст.8, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, визнання будівництва самочинним, усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №753/23 від 27.11.2012 року «Про надання містобудівних умов та обмежень для завершення будівництва житлового будинку».

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №518/17 від 14.10.2014 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 27.11.2012 року №753/23».

Визнати незаконними та скасувати містобудівні умови та обмеження №990/15 від 10.04.2015 року на завершення будівництва індивідуального житлового будинку, що по вул.Боярка, 16 м.Чернівці.

Визнати незавершений будівництвом індивідуальний житловий будинок по вул. Боярка,16 м. Чернівці обєктом самочинного будівництва.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою №1а будинку №14 по вул.Боярка м.Чернівці шляхом знесення ОСОБА_7 самочинного будівництва: незавершеного індивідуального житлового будинку, що по вул.Боярка, 16 м.Чернівці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька