Справа №489/6859/15-ц 22.06.2016 22.06.2016
Справа№489/6859/15-ц
Провадження №22-ц/784/1542/16 Головуючий першої інстанції :Кокорєв В.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду : ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого - Бондаренко Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 травня 2016 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду у справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання осіб, такими, що втратили право

користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2015 року зазначений позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими що втратили право користування житловим будинком за адресою вул. Виноградна, 5 в м. Миколаєві.

21 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Ухвалою суду від 4 травня 2016 року дану заяву залишено без розгляду в зв'язку з пропуском строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом під час розгляду його заяви про перегляд заочного рішення не враховані викладені в ній обставини, просив ухвалу суду скасувати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали заяви про скасування заочного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ст. 224 ЦПК України передбачені умови заочного розгляду справи.

За правилами ст. ст. 231, 232 ЦПК України відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, лише після його перегляду судом, який його ухвалив, в порядку ст. 228 ЦПК України.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Тобто, відповідач вправі подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії. Цей строк є процесуальним, тому в разі його пропуску з поважних причин, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено судом при поданні відповідного клопотання відповідачем за правилами ст. 73 ЦПК України.

Із цивільної справи вбачається, що в жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими що втратили право користування житловим будинком за адресою вул. Виноградна, 5 в м. Миколаєві (а.с.43).

21 квітня 2016 від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою цього ж суду від 4 травня 2016 року вказану заяву залишено без розгляду в зв'язку з пропуском строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Постановляючи вищевказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 пропустив десятиденний строк і не зазначив поважних причин для його поновлення .

Проте з такими висновками судді повністю погодитись не можна, оскільки він не відповідає матеріалам заяви.

Так, із змісту заяви про скасування заочного рішення слідує, що ОСОБА_2 просить поновити пропущений ним строк для подачі цієї заяви, і зазначає поважні, на його погляд причини пропуску строку звернення до суду, а саме те, що він в розгляді справи не приймав участь і не отримував копію рішення поштою.

Суддя в оскаржуваній ухвалі послалась на наявність в матеріалах справи зворотного поштового повідомлення про отримання відповідачем 24 грудня 2015 року копії рішення суду, а також його особиста розписка від 7 квітня 2016 року про отримання ним копії рішення за його особистою заявою, як на спростування доводів заявника щодо неотримання ним копії рішення суду (а.с. 47, 48). В той же час саме по собі посилання на вказані документи, з урахуванням твердження відповідача, що ним не отримано копію рішення, є недостатнім.

Так, суддя не звернув уваги на те, що в поштовому зворотному повідомленні відсутній особистий підпис відповідача, а лише написано його прізвище, а в заяві від імені відповідача на адресу суду про видачу копії рішення, працівником суду не зазначено документу на підставі якого встановлено особу, яка звернулася з такою заявою, як нема даних про встановлення особи якій видано копію рішення.

Вказані обставини є підставою для залишення заяви про скасування заочного рішення без руху, відповідно до положень ст. 121 ЦПК України, з метою надання заявнику можливості надати обґрунтування пропуску строку з урахуванням вказаних матеріалів, усунувши таким чином недоліки поданої ним заяви.

Крім того в оскаржуваній ухвалі відсутній висновок про відмову в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку.

Враховуючи наведені обставини, оскаржувана ухвала, як не відповідаюча вимогам процесуального права, підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з поверненням матеріалів справи до того ж суду для нового розгляду заяви про перегляд заочного рішення в якій міститься клопотання про поновлення строку на звернення до суду з такою заявою.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 травня 2016 року скасувати, а питання щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення та клопотання про поновлення строку звернення до суду з такою заявою передати до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_5

ОСОБА_6