У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/1673/16-ц

провадження № 2/0285/1050/16

23 червня 2016 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Савицька Л. Й., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області,

ОСОБА_2

про визнання незаконним рішення міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИЛА:

15.06.2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати незаконним рішення Новоград-Волинської міської ради № 702 від 22.01.2015 року п. 2 щодо відведення та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки (кадастровий номер :00:027:0346), площею 0,0614 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Із справи вбачається, що ОСОБА_1 оспорює правомірність прийняття Новоград-Волинською міською радою рішення про відведення та передачу у власність земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) чи бездіяльності.

Відповідно до п. п. 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

У рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України Конституційний Суд України зазначив, що положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Новоград-Волинська міська рада, є суб'єктом публічного права, а оспорювані рішення прийняті міською радою у сфері управлінської діяльності, тому даний земельний спір належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності - підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позовна заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що у даному випадку має місце публічно-правовий спір, а тому у відкритті провадження по даній заяві слід відмовити.

Сплачений судовий збір відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, ст. 209 ЦПК України

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1у відкритті провадження в справі за її позовом до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Розяснити позивачу, що відмова у відкриті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі невідкладно надіслати позивачу разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Повернути сплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна)грн. 20 коп. згідно квитанції № 55 від 14.06.2016 року, платіж № 54.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Й. Савицька