Номер провадження: 22-ц/785/4088/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» - «Про визнання наказів про дисциплінарне стягнення та звільнення протиправними та скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітної платні за час вимушеного прогулу» за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

24.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила визнати протиправними наказ генерального директора ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 580 від 13.10.2015 року про дисциплінарне стягнення у вигляді догани та наказ генерального директора ДП «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 133 к-л від 25.11.2015 року про звільнення; скасувати зазначені накази; поновити на роботі на посаді начальника центру сертифікації систем управління служби якості та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилалась на відсутність у її діях порушень трудового законодавства; на сплив терміну притягнення до дисциплінарної відповідальності, порушення вимог законодавства при звільненні, яке виразилось у відсутності згоди профспілкового комітету, а також, не надання можливості позивачу подати письмові пояснення щодо причин звільнення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позову, наполягаючи на тому, що притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_2 були проведені у відповідності до Кодексу законів про працю України, у звязку із виявленням чисельних порушень з боку позивача.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

04.04.2016 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення районного суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на незаконність та необґрунтованість рішення районного суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, виходив із не доведеності позивачем вимог щодо незаконності притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани згідно наказу № від 08.09.2015 року і за № 580 від 13.10.2015 року у вигляді догани та про звільнення відповідно наказу № 133 к-л від 25.11.2015 року згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України - у звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором, правилами трудового розпорядку, як особи до якої раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, були недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, також судом порушені норми матеріального та процесуального права, що є безумовними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Апеляційним судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що з 12 листопада 1999 року по 16 серпня 2011 року позивач працювала на різних посадах Одеського державного центру стандартизації, метрології і сертифікації, ( у подальшому Державне підприємство «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» (ДП «Одесастандартметрологія»), а наказом № 96 к-л від 25 жовтня 2011 року була прийнята на посаду начальника центру сертифікації систем управління-служби якості. ( а.с. 191-193)

Наказом генерального директора ДП «Одесастандартметрологія» № 494 від 8 вересня 2015 року ОСОБА_2 була оголошена догана за порушення трудової дисципліни, а саме: прибуття на роботу із запізненням 07.09.2015 року о 08 год. 32 хв. ( запізнення на 2 хвилини).

10 вересня 2015 року позивач звернулась із заявою на імя голови первинної профспілкової організації ДП «Одесастандартметрологія», в якій посилалась на те, що 9 вересня 2015 року на зібранні керівного складу держпідприємства генеральний директор звіруватий її в «саботажу роботи», у не згоді з обвинуваченнями в запізненні на роботу на 2 хвилини, погрожував звільненням, збором компромату, та що вона має звільнитися за власним бажанням.

На заяву ОСОБА_2 голова ППО ОСОБА_3 письмово повідомив, що профспілковий комітет не є органом по врегулюванню трудового спору та рекомендував звернутися до комісії по трудових спорах.

Наказом генерального директора ДП «Одесастандартметрологія» № 580 від 13 жовтня 2015 року ОСОБА_2 була оголошена догана за порушення порядку проведення сертифікації продукції (ДСТУ3413-96), недбалого виконання своїх посадових обовязків. Підставою наказу були висновки службової перевірки від 07.10.2015 року № 375сл. ( а.с.6)

З наказом ОСОБА_2 ознайомлена 13.10.2015 року та виконала на ньому напис про те, що на її вимогу висновок службової перевірки для ознайомлення не був наданий, копію наказу також не було надано.

Колегія суду надає правову оцінку обґрунтованості притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності згідно наказу № 580.

Матеріалами справи підтверджується, що зазначений центр сертифікації систем управління-служби якості ДП «Одесастандартметрологія», у тому числі, проводить технічний нагляд за сертифікованою продукцією, протягом дії терміну сертифікатів виданих ДП "Одесастандартметрологія", згідно з ліцензійними угодами та програмою технічного нагляду. У випадку відмови заявника від оплати робіт з технічного нагляду, органом з сертифікації, приймається рішення про зупинку дії ліцензійної угоди і/або сертифіката відповідності. Вказані положення містяться у додатку Е до державного стандарту ДСТУ 3413-96 "Порядок проведення сертифікації продукції" (а.с. 82) .

Наказом генерального директора ДП «Одесастандартметрологія» № 539 від 28 вересня 2015 року у звязку з інформацією отриманою від начальника сектора з питань виявлення та протидії корупції (службова записка від 22.09.2015 року), з метою обєктивного аналізу діяльності начальника центру сертифікації систем управління-служби якості ОСОБА_2, створено комісію підприємства у складі шести осіб, яка мала перевірити виявлені факти щодо дотримання вимог нормативних документів регламентуючих сертифікацію, порядок ведення справи та законності видачі та пролонгації сертифікатів німецької фірми «МВS AG». Цим же наказом, позивач була відсторонена від виконання обовязків начальника центру сертифікації систем управління-служби якості. ( а.с.143)

5 жовтня 2015 року два члени комісії склали на імя генерального директора підприємства службову записку, в якій вказали на ряд порушень, допущених центром сертифікації систем управління-служби якості при оформленні 15 сертифікатів продукції німецької фірми «МВS AG» на підставі заявки ТОВ «Укрсепросервіс» ( м.Києв) у 2010-2012 р.р. В службовій записці також зазначено про те, що 18.01.2013 року було підготовлено рішення № 16-29-4-Б (малось на увазі центром сертифікації систем управління-служби якості) на скасування вказаних 15-ти сертифікатів, але супроводжувальний лист про відправлення даного рішення до ДП «УкрНДНЦ» (м. Києв) в підприємстві не зареєстрований. Тому, відповідно листа ДП «Укр НДНЦ» від 23.09.2015 року 15 сертифікатів фірми «МВS AG» на той час є чинними в Україні. ( а.с. 35,40-41)

Отже, керівництво підприємства вважало, що саме ОСОБА_2, як начальник центру сертифікації систем управління-служби якості винна в тому, що рішення про скасування 15-ти сертифікатів не було відправлено до ДП «УкрНДНЦ».

Вказані сертифікати були скасовані рішенням керівника ДП «Одесастандартметрологія» № 16-29-4-Б-Б від 13 жовтня 2015 року. ( а.с.45)

Позивач, заперечуючи проти висновків комісії, зазначила, що вона дійсно підготувала 18.01.2013 року проект рішення про скасування виданих 15-ти сертифікатів № 16-29-4-Б, що відповідає положенням п.п.3.3 Положення про центр з сертифікації систем управління-служби якості, тому вона, відповідно, виконала свої службові обовязки. У подальшому ж, саме на керівника органу сертифікації ДП «Одесастандартметрологія» покладений обовязок підписання проекту рішення та направлення належному адресату. Отже, притягнення її до дисциплінарної відповідальності за вказане порушення в роботі підприємства є безпідставним, а висновки районного суду в цій частині її вимог не відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів погоджується із доводами позивача і вважає висновки районного суду щодо законності наказу № 580 необгрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи і порушують норми матеріального права.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України «дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У даному випадку, судом надається оцінка можливому дисциплінарному проступку поза межами, передбаченому законом шестимісячного строку, оскільки строк для притягнення ОСОБА_2, якщо для цього були обгрунтовані підстави, мав відраховуватися саме з 18.01.2013 року.

Крім того, судом першої інстанції безпідставно зазначено в рішенні про те, що в даному випадку порушення трудового законодавства стосується тривалого дисциплінарного проступку ( який фактично тривав з січня 2013 року до 28.09.2015 року).

Наведена позиція районного суду, що в діях ОСОБА_2 є тривалий дисциплінарний проступок, є помилковою, не відповідає суті трудового права та положенням ст. 148 КЗпП України. У законодавстві про працю не має поняття тривалого (продовжуваного) дисциплінарного проступку. Правопорушення, що продовжуються, складаються з низки тотожних, тісно повязаних між собою проступків. Їх сукупність утворюють єдине правопорушення, яке складається з окремих, дискретних, тотожних діянь, які відділені.

Однак, суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув та безпідставно вважав, що підготовлене ОСОБА_2 рішення №16-29/4Б про скасування дії сертифікатів відповідності, виданих фірмі МВS AG, по причині ухилення фірми від проведення технічного нагляду, яке було підписано керівництвом ДП "Одесастандартметрологія", однак, протягом двох років з вини позивача не було відправлене ні до реєстру системи УкрСЕПРО, ні до фірми МВS AG, ні до фірми-заявника ТОВ "Укрсепросервіс", що підтверджується відповідними довідками з реєстру УкрСЕПРО, канцелярії ДП "Одесастандартметрологія" та відділу, який безпосередньо займається реєстрацією сертифікатів та рішень ДП «Одесастандартметрологія» у системі УкрСЕПРО, та, відповідно, наказ № 580, генерального директора підприємства, помилково вважав виданий у відповідності до вимог ст. 148 КЗпП.

Отже, колегія суддів вважає, що наказ № 580 є незаконним і підлягає скасуванню.

Згідно наказу генерального директора ДП «Одесастандартметрологія» № 133 к-л від 25 листопада 2015 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника Центру сертифікації систем управління-служби якості 25.11.2015 року згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до неї застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення ( наказ № 494 від 08.09.2015 року, наказ № 580 від 13.10.2015 року). ( а.с. 7 )

Судом першої інстанції установлено, матеріалами справи підтверджується, що безпосередньою підставою для звільнення позивачки згідно п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України стали результати моніторингу діяльності Органу з оцінки відповідності (ООВ), згідно генеральної угоди від 3 червня 2014 року, на підставі попередньо складеної та погодженої програми аудиту, проведеного комісією Національного агентства з акредитації ( далі - НААУ ) 8 жовтня 2015 року.

Судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 212 ЦПК України, правова оцінка безпосередніх підстав прийняття керівником ДП «Одесастандартметрологія» наказу № 133 к-л взагалі не надана.

Згідно угоди з НААУ, яку було укладено при первинній акредитації у 2008 році, моніторинги (аудити) провадяться щорічно. Протягом кожного року НААУ оцінює відповідність діяльності ДП «Одесастандартметрологія» положенням ISO/IEC, в яких надаються рекомендації щодо організації поліпшення діяльності ООВ.

Моніторинг (аудит) проводиться комісією, до складу якої входять аудитори, які персонально погоджуються з ООВ. Результати моніторингу оформлюються групою аудиторів НААУ у вигляді «Протоколів невідповідності» положенням ISO/IEC, зауваження можуть класифікуватися як критичні або некритичні, що зазначається у протоколі підсумкової наради. Усі зауваження по зазначеному аудиту, що додані до матеріалів справи ( всього 12 протоколів) визначені як некритичні та є рекомендаціями щодо поліпшення діяльності. ( а.с. 66-77)

Зазначений моніторинг комісією НААУ проведений 8 жовтня 2015 року, тобто до прийняття 13 жовтня 2015 року наказу № 580.

Невиконання працівником без поважних причин обовязків за змістом закону ( п.3 ч.1 ст.40 КЗпП) визнається систематичним тільки в тому випадку, якщо до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення. Тобто, безпосередньою підставою для прийняття наказу № 133 к-л, відповідно до вимог закону, мав бути дисциплінарний проступок, вчинений після прийняття наказу № 580 від 13 жовтня 2015 року.

Оскільки наказ керівника ДП «Одесастандартметрологія» № 580 колегією суддів визнаний незаконним, слід надати оцінку законності наказу № 133 к-л у взаємозвязку із наказом № 494 від 08.09.2015 року.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції також не надана правова оцінка наказу № 494 від 8 вересня 2015 року у системному аналізу підстав звільнення ОСОБА_2 згідно п. 3 ст. 40 КЗпП за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, оскільки в наказі № 133 к-л від 25 листопада 2015 року є посилання і на дане дисциплінарне стягнення.

Пленум Верховного Суду України звертає увагу судів, при розгляді трудових справ про поновлення на роботі, на такі важливі оціночні поняття, як ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, раніше застосовуваний захід стягнення, обставини за яких вчинено проступок і попередня робота працівника (Постанова ВСУ від 06.11.92 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Враховуючи наведені розяснення Верховного Суду, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, апеляційним судом витребувана копія трудової книжки позивачки та копії почесних грамот на її імя, з яких убачається, що позивач на роботі характеризувалась позитивно: нагороджувалась керівництвом підприємства у 2006, 2008, 2009, 2014 роках за сумлінну працю. До дисциплінарної відповідальності взагалі не притягувалась, що також слід враховувати.

Однак, наказом № 494 від 8 вересня 2009 року позивач притягнута до дисциплінарної відповідальності за запізнення на роботу на 2 хвилини, що слід вважати не співмірним скоєному нею дисциплінарному проступку.

Колегія суддів вважає, що систематичним може бути визнано і повторне невиконання працівником без поважних причин обовязків, але тільки при конкретних обставинах, з урахуванням характеру скоєного дисциплінарного проступку, попередньої роботи працівника.

Отже, наказ № 133 к-л від 25 листопада 2015 року був прийнятий генеральним директором ДП «Одесастандартметрологія» з порушенням п. 3 ст. 40 КЗпП, тому є незаконним.

Однак, районний суд на зазначені вимоги закону уваги не звернув, не усунув порушення трудових прав позивачки у звязку з її незаконним звільненням, обмежившись в судовому рішення фразою про те, що наказ про звільнення №133 к-л винесено у відповідності до вимог Кодексу законів про працю України.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що у районного суду були відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Одночасно, колегія звертає також увагу на ту обставину, що 18.11.2015 року позивач звернулась до суду із позовом про визнання протиправним та його скасування наказу генерального директора ДП «Одесастандартметрологія» № 494 від 8 вересня 2015 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2016 року наказ № 494 від 8 вересня 2015 року визнаний протиправним та скасований.

Отже, на час розгляду апеляційним судом справи за позовом ОСОБА_2 про поновлення на роботі, вже було вирішено питання про незаконність наказу № 494 від 8 вересня 2015 року.

Більш того, звільняючи ОСОБА_2 з посади, підприємством в порушення вимог чинного законодавства не було отримано згоди від профспілкового комітету.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Отже, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, висновку суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і вимогам закону, суд порушив норми матеріального і процесуального права, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, рішення скасовує із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ генерального директора Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 13 жовтня 2015 року № 580 про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності оголошення догани, за порушення проведення сертифікації продукції.

Визнати протиправним та скасувати наказ генерального директора Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 25 листопада 2015 року № 133 к-л про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника центру сертифікації систем управління за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку , згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника центра сертифікації систем управління Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Стягнути з Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» ( 65014, м. Одеса, вул. Чорноморська, 10, ) на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 43721,10 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» ( 65014, м. Одеса, вул. Чорноморська, 10, ) на користь держави судовий збір - 1378 грн.

Допустити негайне виконання рішення апеляційного суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

15.06.2016 року м. Одеса