Справа №: 343/2461/15-ц
Провадження №: 2/0343/883/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить постановити рішення яким, визнати відповідачів: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування належним йому на праві приватної власності житловим будинком №80 по вул. Одиниця в с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області.

Свої вимоги мотивує тим, що йому, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: село Оболоня, вул. Одиниця, 80 Долинського району Івано-Франківської області.

Право власності на цей обєкт нерухомого майна зареєстровано за ним Івано-Франківським ОБТІ 29.01.2003 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №141.

Як засвідчує довідка виконкому Оболонської сільської ради за №378 від 23.04.2015 року в його житловому будинку за вказаною адресою зареєстрований та проживає він, ОСОБА_1, а також зареєстровані: ОСОБА_2, невістка та ОСОБА_3, внук, відповідачі по справі. Його син визнаний безвісно відсутнім, а дружина ОСОБА_4 померла. Він проживає один.

З 2011 року невістка ОСОБА_2 та внук ОСОБА_3 не проживають в його житловому будинку, проте не знімаються з реєстрації. У 2011 році відповідачі забрали свої особисті речі та належне їм майно і виїхали в м. Івано-Франківськ. Адреси їхньої він не знає. З 2011 року невістка з внуком не приїжджають і не підтримують з ним ніяких стосунків. В житловому будинку відсутні будь-які речі чи будь-яке майно відповідачів, вони не цікавляться житлом, не беруть участі в його утриманні.

Факт не проживання відповідачів в його житловому будинку за вказаною адресою безперервно більше трьох років без поважних причин підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 20.08.2014 року, від 24.09.2015 року та від 24.11.2015 року.

Таким чином, відповідачі не проживають в його житловому будинку більше трьох років безперервно без поважних причин і вони втратили право користування його житлом.

Формальна реєстрація відповідачів в його житловому будинку створює для нього ряд незручностей, в тому числі через формальну реєстрацію відповідачів він втрачає право на субсидію.

Будь-яка домовленість між ним та відповідачами з приводу користування житловим приміщенням відсутня.

Ухвалою Долинського районного суду від 17.11.2016р. до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача притягнуто - ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_6 ( довіреність а.с.56) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 являвся одноосібним власником житлового будинку з господарськими спорудами , що знаходиться в с. Оболоня вул. Одиниця, 80, Долинського району, про що свідчать відповідні документи. В липні 2016 року позивач ОСОБА_1 продав вказане будинковолодіння ОСОБА_5, однак продовжує в даному будинку проживати і одноособово сплачує комунальні платежі. Також позивачу по справі було в 2016 році надано субсидії на сплату комунальних платежів. Відповідачі по справі з 2011 року не проживають в даному будинку без поважних причин. Просив позов задоволити.

Третя особа ,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що власником будинку №80 , по вул. Одиниця , в с.Оболоня Долинського району був його брат, позивач по справі. В липні 2016 року вказане будинковолодіння брат продав йому. Однак на даний час брат зареєстрований та проживає в спірному будинку, оплачує всі комунальні платежі. До 2011 року в будинку проживали, брат, ОСОБА_1, його дружина, яка померла 03.04.2014 року, невістка ОСОБА_2 і її син ОСОБА_3 Син позивача по справі Роман пропав більше 20 років назад. З 2011 року відповідачі по справі в будинку №80 по вул. Одиниця в с.Оболоня не проживають, якщо вони з 2011 року і приїжджали в Долинський район, то зупинялись і ночували в нього в с.Новичка .

Відповідач ОСОБА_3, він же представник відповідачки ОСОБА_2 ( довіреність а.с.67), в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він та його мама ОСОБА_2 являються інвалідами 2-ї групи. Після закінчення інтитуту в 2010 році він почав неофіційно працювати в м.Івано-Франківську, де і проживав. В 2011 році він забрав до себе в м.Івано-Франківськ свою маму ОСОБА_2 Маму він забрав по тій причині, що в будинковолодінні в с.Оболоня по вул. Одиниця 80, Долинського району, немає води, туалет знаходиться на вулиці, а мама була після аварії. До 2014 року він приїжджав до діда, позивача по справі,якому на даний час 80 років, на вихідні. Після 2014 року він приїжджає в Долинський район приблизно 1 раз на місяць.Коли він приїжджає, то зупиняється в родичів, зокрема в ОСОБА_5І.в с.Новичка, однак до діда ОСОБА_1 навідується. З 2011 року він та його мама за комунальні послуги не оплачують, оскільки ними не користуються . В спірному будинковолодінні він не проживає з 2010 року , а мама, ОСОБА_2 не проживає з 2011 року. Він вважає себе співвласником будинку після смерті бабці ОСОБА_7, яка померла в 2014 році. Просив відмовити у позові.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Копія свідоцтва про право власності на домоволодіння від 28.01.2003р. (а.с.6) свідчить про те, що ОСОБА_1 . на праві приватної власності на момент звернення до суду з даним позовом,належало домоволодіння яке розташоване в с.Оболоня, вул.Одиниця,80 , Долинського району,Івано-Франківської області.

Згідно довідки №377 від 23.04.2015р., виданої виконавчим комітетом Оболонської сільської ради (а.с.7),господарство згідно господарської книг №12 за 2011-2015 роки за адресою вул. Одиниця, 80, числиться за ОСОБА_1

Копія довідки №378 від 23.04.2015 року виданої виконавчим комітетом Оболонської сільської ради (а.с.8) підтверджує, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Склад його сімї такий: ОСОБА_2,1962р.н., ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно акту від 20.08.2014 року (а.с.9), акту від 24.09.2015р. (а.с.10), акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.11.2015р., (а.с.11), акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 29.09.2016р.(а.с.69) -ОСОБА_1 за адресою с.Оболоня, вул. Одиниця, 80 проживає один. Інші особи - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, 12.11.1962 р.н.з 2011 року не проживають.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, суду пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Оскільки вона є медсестрою, то часто навідується до позивача по справі ОСОБА_1, який являється перестарілим, немічним і потребує постороннього догляду. Вона кожен день іде з роботи і бачить на лавочці ОСОБА_1, який постійно жаліється, що до нього ніхто те приїжджає. Відповідачів по справі вона знає. В спірному будинковолодіння вони не проживають з 2011 року. ОСОБА_1 в будинковолодінні проживає один.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 , являється сусідом позивача по справі і часто буває у нього вдома. Відповідачів по справі він останній раз бачив на похороні дружини позивача по справі приблизно 3 роки назад. З цього часу вона не проживають в будинку позивача. ОСОБА_1 проживає один.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не проживають в домоволодінні в с.Оболоня по вул.Одиниця,80 Долинського району Івано-Франківської області більше одного року без поважних причин, а їх реєстрація у домоволодінні перешкоджала позивачу у здійсненні права власності, так як він не міг розпорядитись належним на праві власності майном на власний розсуд тільки через те, що за реєстрацією у належному йому домоволодінні значаться відповідачі.

Дана обставина відповідачами не спростована, доказів поважності не проживання в будинку понад один рік чи наявності іншої домовленості між ними і власником житла відповідачами не представлено. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, він же представник відповідачки ОСОБА_2 підтвердив, що він у будинку, що належав ОСОБА_1 не проживає з 2010 року, а ОСОБА_2 не проживає з 2011 року. Також відповідачем ОСОБА_3 не надано суду доказів того, що він являється співласником будинковолодіння по вул. Одиниця, 80 в с.Оболоня Долинського району , після смерті ОСОБА_7, яка померла 03.04.2014року.

З врахуванням всіх наданих сторонами доказів, дослідженими в судовому засіданні , суд приходить до переконання, що відповідачів по справі слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою вул. Одиниця, 80 с.Оболоня Долинського району, Івано-Франківської області.

На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, керуючись ст.ст. 10,60, 208,209,215,218 ЦПК України, суд,-

ВИР І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим будинком, який знаходиться в с.Оболоня по вул.Одиниця,80 Долинського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текс рішення виготовлено 29.11.2016р.