Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця, суб'єкт оскарження - державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспарян РафаельГагікович, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс».

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою нарішення та дії державного виконавця, у якій просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 червня 2016 року № 51274242; постанову про стягнення виконавчого збору від 21 липня 2016 року; постанову про арешт коштів боржника від 21 липня 2016 року; постанову про розшук майна боржника від 02 серпня 2016 року; постанову про примусовий привід боржника від 02 серпня 2016 року.

Скаргу обґрунтовував тим, що виконавчий лист, на підставі якого державний виконавець відкрив виконавче провадження не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не містить номер рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, у листі невірно зазначено по-батькові боржника, у постанові про відкриття провадження зазначена сума стягнень є неправильною, відкрито провадження з порушенням річного строку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії та скасовано рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Р.Г. - постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 червня 2016 року № 51274242, а також постанови: про стягнення виконавчого збору від 21 липня 2016 року; про арешт коштів боржника від 21 липня 2016 року; про розшук майна боржника від 02 серпня 2016 року; про примусовий привід боржника від 02 серпня 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року скасовано, у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційним судом встановлено, що оспорюваний виконавчий лист містить номер справи - 2/99/12, а також відмітки про його неодноразове повернення виконавчою службою без виконання, що свідчить про неодноразове переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання; будь-яких доказів, які б свідчили про звернення боржника до державного виконавця із заявами про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження чи про відкладення провадження виконавчих дій, заявником не надано; зазначення у судовому рішенні та виконавчому документі по-батькові боржника «В'ячеславович» замість «Вячеславович» не призводить до неправильного сприйняття та не змінює текст судового рішення та виконавчого листа.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом апеляційної інстанції надана відповідна оцінка. На правильність висновків суду такі доводи не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця, суб'єкт оскарження - державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспарян Рафаель Гагікович, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстджен Фінанс», відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік