АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2261/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 69 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа Національний юридичний університет імені ОСОБА_7, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з даною заявою, якою просив встановити юридичний факт початку проходження ним військової служби в Збройних Силах України з 31.07.2006, посилаючись на те, що 31.07.2006 наказом №345-С його зараховано студентом денної форми навчання до військово-юридичного факультету №6 Національної юридичної академії України імені ОСОБА_7 (на даний час Національний юридичний університет ім. Я.Мудрого), а наказом від 23.06.2010 №342-С відраховано з навчального закладу у зв'язку з закінченням навчання і отриманням базової освіти та отриманням кваліфікації «бакалавра юриста». Наказом від 31.07.2010 його зараховано на 5 курс для продовження навчання з 01.09.2010, а наказом від 09.06.2011 - відраховано у звязку з закінченням навчання та отриманням повної вищої освіти.

Відповідно до витягу з послужного списку початком проходження військової служби заявника зазначено 31.07.2010. Однак заявник вважає, що початком проходження ним військової служби має бути зазначено 31.07.2006 - час з якого його зараховано на перший курс військово-юридичного факультету №6 зазначеної академії, з посиланням на норми ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу».

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05.09.2016 у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви. В обґрунтування вказує на те, що він просить встановити юридичний факт початку проходження ним військової служби, а не факт проходження військової служби, який згідно відповідних розяснень Пленуму ВСУ не може бути встановлено у справах окремого провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо початку проходження заявником військової служби, суд першої інстанції виходив із того, що такий юридичний факт не може встановлюватись у справах окремого провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає, що встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що згідно наказу ректора Національної юридичної Академії імені ОСОБА_7 № 345-С від 31.07.2006 заявника зараховано студентом денної форми навчання до військово-юридичного факультету №6 Національної юридичної академії України імені ОСОБА_7 (на даний час Національний юридичний університет ім. Я.Мудрого).

Наказом від 23.06.2010 №342-С заявника відраховано з навчального закладу у зв'язку із закінченням навчання і отриманням базової освіти та кваліфікації «бакалавра юриста».

Наказом від 31.07.2010 заявника зараховано на 5 курс для продовження навчання з 01.09.2010, а наказом від 09.06.2011 - відраховано у звязку із закінченням навчання та отриманням повної вищої освіти.

Як встановлено з витягу з послужного списку заявник з 31.07.2010 по 11.06.2011 рахувався курсантом військово-юридичного факультету НЮАУ ім. Я.Мудрого.

Не погоджуючись з цим, заявник вважає, що початком проходження військової служби є день зарахування його студентом НЮАУ ім. Я.Мудрого, у звязку з чим і подав дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень у п.п. 1, 2 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів проходження військової служби. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Отже факт, що має юридичне значення, про встановлення якого заявник ставить у даній справі перед судом питання, у справах окремого провадження встановлений бути не може.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу апелянта на те, що поняття «проходження військової служби» включає у себе прийняття на військову службу (початок проходження військової служби), просування по військовій службі (власне проходження військової служби) та звільнення з військової служби (закінчення проходження військової служби), що передбачено ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу», яка регламентує момент, з якого починається військова служба, тобто «початок проходження військової служби».

Отже питання про встановлення юридичного факту початку проходження військової служби входить до складу питання про встановлення юридичного факту проходження військової служби, яке, у свою чергу, відповідно до п.п. 1, 2 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не може вирішуватись у справах окремого провадження.

Інших доводів щодо незаконності оскаржуваного рішення суду апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа Національний юридичний університет імені ОСОБА_7, про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :