Справа № 750/2021/16-ц Провадження № 22-ц/795/1133/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Логвіна Т. В. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Литвиненко І.В., Страшного М.М.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:представника позивача УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради головного спеціаліста - юрисконсульта Антипець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 квітня 2016 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до ОСОБА_1 про стягнення переплаченої допомоги,

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради просить скасувати це рішення і постановити рішення про задоволення позову.

У лютому 2016 р. Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради пред`явило позов до ОСОБА_1 , у якому просило стягти з неї 2965 грн. 68 коп. переплаченої допомоги і витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 21.10.2014 р. по 31.01.2015 р. відповідач отримувала щомісячну адресну допомогу особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг. У заяві про призначення допомоги ОСОБА_1 не вказала, що її чоловік ОСОБА_2 отримує за місцем проходження військової служби компенсацію за піднайом житла. Згідно з п. 10 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям та членам їх сімей, які мають право одночасно на отримання однієї й тієї ж пільги, гарантії та компенсації, які встановлено для громадян України законами та іншими нормативно-правовими актами, а також рішеннями органів місцевого самоврядування, з кількох підстав, отримують ці пільги, гарантії та компенсації тільки з однієї підстави, крім випадків, передбачених законом. Отже ОСОБА_1 протягом всього періоду отримання нею вказаної допомоги не мала права на її отримання. Тож розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 30.01.2015 р. № 05-15/277 виплату призначеної відповідачеві допомоги припинено з 01.02.2015 р. і розпорядженням цього ж Управління від 06.02.2015 р. № 05-15/402 ОСОБА_1 її виплату припинено з 01.02.2015 р. та здійснено розрахунок надміру виплачених бюджетних коштів за період з 21.10.2014 р. по 31.01.2015 р. Позивач надіслав ОСОБА_1 повідомлення № 05-06/17 від 19.02.2015 р. про розмір надміру виплачених їй коштів і запропонував до 19.03.2015 р. повернути ці кошти, але їх по даний час не повернуто.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при вирішенні справи місцевий суд не врахував, що чоловік ОСОБА_1 . ОСОБА_2 отримує компенсацію за піднайом житла, у зв`язку з чим в силу абз. 5 п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яке затверджене постановою Кабміну України від 01.10.2014 р. № 505 у редакції, що діяла на момент звернення відповідача за призначенням допомоги, остання не мала права на отримання щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг.

У судовому засіданні представник Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради підтримала апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що спір між сторонами фактично є спором про повернення безпідставно набутого майна, яке в силу ст. 1215 ЦК України поверненню не підлягає. Апеляційний суд не знаходить підстав для скасування даного рішення.

Так, по справі встановлено наступне.

21.10.2014 р. ОСОБА_1 і її чоловік ОСОБА_2 звернулися до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради із заявами про взяття їх на облік як осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції; у цей же день ОСОБА_1 також подала заяву про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг (копії даних заяв на а.с. 5-7).

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 23.10.2014 р. (його копія на а.с. 7 (зв) ОСОБА_1 з 21.10.2014 р. по 20.04.2015 р. призначено допомогу на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг. Цю допомогу відповідач отримувала з 21.10.2014 р. по 31.01.2015 р. і за даний період позивачем їй виплачено 2965 грн. 68 коп. Ці обставини підтверджено копіями відповідних документів на а.с. 4-4 (зв).

Згідно з листом військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 05.02.2015 р. № 70/9/32 і витягом з додатку № 1 до нього, чоловік відповідача ОСОБА_2 з 09.07.2014 р. за місцем проходження військової служби отримує компенсацію за піднайом житлових приміщень, що підтверджено копіями цих листа й витягу (а.с. 8 (зв)-9).

Міністерство соціальної політики України листом «Про організацію роботи забезпечення соціального захисту сімей військовослужбовців» від 22.01.2015 р. № 684/0/14-15/5 проінформувало структурні підрозділи соціального захисту населення областей та Київської міської державних адміністрацій про те, що питання про надання сім`ям військовослужбовців щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, розглядаються у разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житловим приміщенням та не отримує виплат на зазначені цілі (копія даного листа на а.с. 9 (зв).

Після з`ясування факту отримання сім`єю ОСОБА_1 двох вищевказаних соціальних виплат Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради видано два розпорядження про припинення призначеної їй допомоги з 01.02.2015 р.: до з`ясування - від 30.01.2015 р. № 05-15/277 та від 06.02.2015 р. № 05-15/402 про остаточне припинення виплати допомоги і здійснення розрахунку надміру виплачених бюджетних коштів за період з 21.10.2014 р. по 31.01.2015 р. (копії цих розпоряджень на а.с. 4 (зв). Після цього Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради надіслано ОСОБА_1 повідомлення № 05-06/17 від 19.02.2015 р. з проханням до 19.03.2015 р. повернути надміру виплачену їй допомогу у сумі 2965 грн. 68 коп. на рахунок управління (копія даного повідомлення на а.с. 4), які ОСОБА_1 не повернула.

Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Частиною 1 ст. 810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату, розмір якої, згідно з ч. 1 ст. 820 цього Кодексу, встановлюється договором або законом. У частинах 1, 2 ст. 823 цього ж Кодексу зазначено, що за договором піднайму житла наймач за згодою наймодавця передає на певний строк частину або все зайняте ним помешкання у користування піднаймачеві за плату, розмір якої встановлюється договором піднайму.

Пунктом 1 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби соціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, що затверджений постановою КМУ від 26.06.2013 р. № 450, передбачено виплату грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина не орендує для них та членів їх сімей житло.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, призначається відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджено постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 505.

Аналіз вищевказаних норм права у їх сукупності доводить суд висновку про те, що компенсація за піднайом (найом) жилих приміщень особам офіцерського складу і щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, мають хоча й схоже, але різне цільове призначення. Отже компенсація військовослужбовцям за піднайом (найом) житлових приміщень і адресна допомога внутрішньо переміщеним особам на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не є однією і тією ж пільгою, гарантією чи компенсацією з кількох підстав. З цього випливає, що ОСОБА_1 і її чоловік ОСОБА_2 протягом спірного періоду отримували різні види компенсацій.

Відповідно до п. 10 ст. 4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям та членам їх сімей, які одночасно мають право на отримання однієї і тієї ж пільги, гарантії чи компенсації з кількох підстав, за їх вибором надається пільга, гарантія чи компенсація тільки з однієї підстави, крім випадків, передбачених законами. Тож в силу цієї і наведених вище норм права є хибним твердження Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про те, що протягом спірного періоду ОСОБА_1 не мала права отримувати щомісячну адресну допомогу як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, у зв`язку з тим, що її чоловік ОСОБА_2 отримує за місцем проходження військової служби компенсацію за піднайом житла.

Таким чином, підстав для скасування рішення суду І інстанції по цій справі не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 308, 313 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: