У Х В А Л А

18 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Лященко Н.П., Гуменюка В.І., Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року позов задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 1 січня 2014 року по 7 травня 2015 року. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Ѕ частину нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_6 Визнано за ОСОБА_5 право власності на ј частину вищевказаної нежитлової будівлі в порядку поділу спільного майна подружжя. Вирішено питання про судові витрати. У решті позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року та залишення в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 3 та 74 СК України;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме статей 60 та 256 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого, 12 серпня, 9 та 24 грудня 2015 року, 30 березня та 6 квітня 2016 року.

7 вересня 2016 року судді-доповідачу ОСОБА_7 передано заяву ОСОБА_4 про перегляд зазначених судових рішень та додані до неї документи.

З огляду на неможливість розгляду справи суддею ОСОБА_7. на підставі прийняття Верховною Радою України постанови про його звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, 4 жовтня 2016 року замінено зазначеного суддю автоматизованою системою на суддю Лященко Н.П.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що позивачка не довела факту придбання спірного майна внаслідок спільної праці членів сім'ї чи за спільні сумісні кошти.

Разом з тим, в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого, 24 грудня 2015 року, 6 квітня, 25 травня 2016 року, що надані заявником як приклади неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, суди виходили з того, що в період спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, сторони за спільні сумісні кошти придбали спірне майно.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року, що надана заявником для порівняння, якою судові рішення судів попередніх інстанцій скасовані, а справа передана на новий розгляд, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказує на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також не з'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року також не є прикладом неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки вона постановлена у справі де інші підстави і предмет позову - про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права на спадкування та визнання заповіту не дійсним.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк В.М. Сімоненко