Номер провадження: 22-ц/785/4766/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та непрацездатну дружину,

встановила:

25.02.2016 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітків та доходів та просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку та всіх видів доходів, посилаючись на те, що відповідач працює, добровільно матеріально дитину та її не утримує.

Позивач в судове засідання надала заяву, в якій свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та провести розгляд справи за її відсутності ( а.с. 56).

Відповідач вимоги не визнав повністю, надав заперечення, в яких повідомив суд про те, що він уже сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.12.2014 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Написав заяву про розгляд в подальшому позовних вимог без його участі (а.с.61).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.04.2016 року позовна заява ОСОБА_4 була задоволена частково.

Було стягнуто із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи з 25.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 19.11.2033 року, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.

Також було стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання на період відпустки по догляду за дитиною в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи з 25.02.2016 р. до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до 19.11.2018 р., допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового, про зміну рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 та стягнути із нього аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, суд дійшов обгрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки сторін у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно починаючи з 25.02.2016 р. до досягнення дитиною трьохрічного віку, а саме до 19.11.2018 р. Суд також допустив негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, оскільки він є законним і обгрунтованим.

Доводи апелянта про те, що він не повинен і не взмозі сплачувати аліменти на утримання доньки в зазначеному розмірі, а може їх сплачувати лише в розмірі 1/6 частини, є безпідставними і спростовуються наявними у справі доказами.

Так, судом обґрунтовано встановлено, що відповідач працює та має щомісячний дохід, а тому зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, оскільки з нею не проживає.

Та обставина, що на даний час відповідач перебуває на лікарняному зазначеного висновку суду не спростовує, оскільки такий стан є тимчасовим, в свою чергу відповідач постійно працює інспектором в Южненському відділенні поліції Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області і отримує заробітну плату.

Крім того, як вбачається із рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2014 року, з відповідача на користь іншої доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача (а.с.17).

Враховуючи, що кожен із дітей відповідача має рівні права, то рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, рівно як і стосовно його доньки ОСОБА_6, є справедливим і обґрунтованим.

Що стосується оскаржуваного рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивачки та на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку, то колегія суддів частково погоджується з ним, з огляду на наступні обставини.

При ухваленні рішення, в частині стягнення аліментів на утримання дружини, судом не в достатній мірі були враховані вимоги ст. 84 СК України, згідно яких право на утримання дружина, з ким проживає дитини, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, дружина відповідача позивач ОСОБА_4 у звязку з народженням дитини перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на утримання якої одержує по 860 грн. щомісяця.

У звязку з викладеними обставинами, та враховуючи, що відповідач не проживає з позивачкою, остання позбавлена можливості працювати і отримувати дохід на своє утримання.

Зазначені обставини зобовязують відповідача утримувати свою дружину до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, як то передбачено ч. 2 ст. 84 СК України.

Разом з тим, судом першої інстанції було недостатньо враховано, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання своєї доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх своїх доходів, а також у такому ж розмірі - за оскаржуваним судовим рішенням на утримання доньки ОСОБА_5.

Крім того, судом в недостатній мірі було враховано, що відповідач хворіє і має клінічний діагноз: «Хронічна хвороба нирок І ступеня. Хронічний интерстиціальний нефрит, загострення. Симптоматична артеріальна гіпертензія II, ступінь III прогресивне кризове протікання, ризик дуже високий».

У звязку з вказаною хворобою, відповідач був підданий операційному втручанню, витрачає дуже багато коштів на придбання ліків, масажі, інші медичні маніпуляції, тощо.

З підстав викладеного, доводи апелянта з приводу того, що суд не врахував всі вищезазначені обставини, є частково слушними і обґрунтованими, у звязку з чим рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини підлягає зміні з 1/4 частини всіх його доходів до 1/6 частини.

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що суд взагалі мав відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині, то вони є необгрунтованими, оскільки як свідчать матеріали справи, відповідач все ж має можливість надавати часткову допомогу на утримання своєї дружини, в той час як остання позбавлена можливості отримувати будь-який дохід на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Також безпідставними є доводи апелянта з приводу того, що рішення суду є незаконним, так як загальний розмір стягнених з нього аліментів є більшим 50% всіх його доходів, оскільки зазначені обставини мають враховуватись на стадії виконання судових рішень.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду, в частині стягнення аліментів на утримання дружини відповідача, не відповідає зазначеним вимогам, а тому в цій частині підлягає зміні із зменшенням суми аліментів із 1/4 частини до 1/6 частини всіх доходів відповідача.

В іншій частині рішення суду є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу в іншій частині слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року змінити, в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання на період відпустки по догляду за дитиною в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи з 25.02.2016 р. до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 19.11.2018 р., допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_7

ОСОБА_2