У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого судді: Гордійчук С.О.
суддів: Григоренко М.П., Ковальчук Н.М.
секретар судового засідання: Шептицька С.С.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 м. Луцьк на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 м. Дубно про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення.
в с т а н о в и л а :
Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 лютого 2007 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 м. Дубно про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення задоволено.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_2 м. Дубно на користь ОСОБА_1 20 116,89 грн. грошової компенсації за продовольче забезпечення та 201,16 грн. державного мита.
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 липня 2007 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа 2-402 Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 лютого 2007 року замінено сторону виконавчого провадження військову частину НОМЕР_2 на військову частину НОМЕР_1 м. Луцьк
В поданій на рішення суду апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 м. Луцьк вказує на його незаконність, оскільки рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зазначає, що при ухваленні рішення суд посилався на норми Постанови КМ України №316 від 12 березня 1996 року, яка втратила чинність на підставі Постанови КМ України № 426 від 29 березня 2002 року, та не врахував норми Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»№31456-ІІІ від 17 лютого 2000 року, яким запроваджено мораторій на видачу військовослужбовцям продовольчих пайків або грошової компенсації замість них.
Крім того вказує, що відповідно до Закону України «Про оборону фінансування витрат на утримання Збройних Сил України», в тому числі фінансування видатків на грошову компенсацію за невиданий продовольчий пайок, здійснюється виключно за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України в кошторисі Міністерства Оборони України. Законами України «Про державний бюджет України на 2001-2010 роки» витрати на придбання продуктів харчування за нормою №7 або компенсації замість них, не були передбачені, тому Міністерству оборони України з державного бюджету кошти на вказані цілі не виділялись, а відтак - були відсутні й фактичні можливості виплати грошової компенсації за відповідний період.
Просить оскаржуване рішення суду скасувати.
Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
З 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, статтею 17 якого передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, в том числі і щодо спорів громадян з приводу проходження ними публічної служби.
З матеріалів справи вбачається, що спір по справі пов`язаний із проходженням ОСОБА_1 військової служби та забезпечення його у встановленому порядку продовольчим пайком або виплати грошової компенсації замість нього.
За таких обставин даний спір має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.
У зв`язку із викладеним оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 310, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 м. Луцьк задовольнити частково.
Рішення Дубенського міськрайонного суду від 26 лютого 2007 року скасувати, провадження у справі закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :
Судді :