У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» про стягнення заборгованості з заробітної плати,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заробітної плати, зазначаючи, що на підприємстві відповідача він працював на посаді начальника Запорізького загону воєнізованої охорони та на підставі наказу від 23 березня 2000 року мав право на надбавку за високі досягнення у роботі у розмірі 20% посадового окладу. 18 липня 2000 року за погіршення показників праці йому зменшений розмір згаданої надбавки до 15%. За наказом від 27 грудня 2000 року був звільнений з роботи на умовах п.3 ст.40 КЗпП, а з 27 січня 2001 року поновлений на роботі за рішенням суду від 18 липня 2001 року. Після поновлення на роботі відповідач здійснив йому виплату заробітної плати, виходячи з 15% надбавки до посадового окладу. Тому просив стягнути на його користь недоплати по заробітній платі з липня 2000 року по 18 липня 2001 року у сумі 1790 грн 49 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року, позов відхилено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди дійшли правильних висновків про те, що зменшення надбавки не є дисциплінарним стягненням.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» про стягнення заборгованості з заробітної плати, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ