У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні питання про виправлення описки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про розірвання договору найму та виселення,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір найму квартири АДРЕСА_1, укладений між ним та ОСОБА_5, виселити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із вказаного приміщення без надання іншого житла.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є власником спірної квартири на підставі договору дарування від 23 серпня 2007 року.

23 лютого 2009 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір про найм зазначеного житла.

Згідно із умовами договору наймач повинна звільнити приміщення за першою вимогою наймодавця.

15 червня 2015 року він надіслав їй лист про звільнення квартири для власного проживання.

Враховуючи те, що відповідачі добровільно не виселяються з його квартири, ОСОБА_4 просив позов задовольнити.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 2 лютого 2016 року рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Розірвано договір найму квартири АДРЕСА_1, укладений 13 лютого 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Виселено із зазначеної квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без надання іншого жилого приміщення.

В решті позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення апеляційного суду Житомирської області від 2 лютого 2016 року залишено без змін.

Відповідно до правил ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Оскільки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року в описовій частині допущена описка, а саме: замість правильного рішення суду першої інстанції - рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року, зазначено - заочне рішення Малинського районного суду Житомирської області від 5 червня 2015 року, суд вважає за необхідне виправити її.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Виправити описку, допущену в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року, зазначивши в сьомому та восьмому абзацах описової частини правильне рішення суду першої інстанції - рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик