Провадження № 22-ц/779/2358/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Проскурніцького П.І., Горейко М.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю сторін і їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про захист прав споживачів банківських послуг за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 28 жовтня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апелянт на дану ухвалу подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала є незаконною та постановленою з порушенням норм процесуального права. Суд першої інстанції не взяв до уваги факт, що у заяві про забезпечення позову чітко вказані причини необхідності забезпечення позову, а також, що дії банку свідчать про реальну можливість відчуження і перереєстрацію квартири, тому є ризик невиконання чи утруднення виконання судового рішення у випадку визнання незаконним договору іпотеки, щодо квартири.

Суд даним обставинам не надав належної оцінки та постановив ухвалу з порушенням вимог закону.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів банківських послуг, в тому числі про визнання недійсним договору іпотеки квартири, укладений з ЗАТ КБ «ПриватБанк», посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Р.М., зареєстрованого в реєстрі за №3857.

28.10.2016 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони банку вчиняти дії щодо оформлення права власності на нерухоме майно. Вважає, що банком може бути зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартиру по АДРЕСА_1, відповідно до п. 27 договору іпотеки квартири. Зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі визнання недійсним договору іпотеки квартири.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України допускається такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом договору іпотеки від 21.08.2008 р. банк є іпотекодержателем квартири по АДРЕСА_1. За змістом даного договору банк у односторонньому порядку без рішення суду чи повідомлення іпотекодавця, тобто позивача ОСОБА_2, не зможе вчиняти дії по розпорядженню предметом іпотеки.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтованих та об'єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, а також не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і її слід залишити в силі. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,311,313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 28 жовтня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.В. Бойчук

П.І. Проскурніцький

М.Д. Горейко