Справа № 541/877/16-ц
Провадження №2/541/526/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 червня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Куцин В.М.,

при секретарі Борисенко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна та заборони відчуження нерухомого майна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просила скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження, у вигляді арешту та заборони відчуження нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 житлового будинку розташованого в місті Миргород провулок Лісний,20.

В судовому засіданні підтримуючи позовні вимоги зазначала, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: місто Миргород провулок Лісний, 20, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 25.01.2011 року та рішенням Миргородського міськрайонного суду від 08 грудня 2010 року.

06.04.2016 року при отриманні інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна їй стало відомо що на належний будинок,власником якого є вона накладено арешт та заборона на відчуження, які були здійсненні з метою забезпечення виконання зобовязань її колишнім чоловіком ОСОБА_2 На даний час місце перебування колишнього чоловіка їй не відомо, однак їй достовірно відомо, що всі зобовязання виконання яких забезпечено арештом житлового будинку виконані іще в період коли вони проживали однією сімєю: спір про розподіл майна подружжя вирішено, кредит отриманий в Ощадбанку в 1999 році погашений, будь-які виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на виконанні у відповідача відсутні.

З 2010 року вона є власником будинку який перебуває під арештом тому з метою захисту своїх прав, прав власника виходячи з вимог ст.ст. 317,321 ЦК України, зважаючи на приписи ст..60 ЗУ «Про виконавче провадження» просила задовольнити позов ,оскільки відповідач відмовив їй у скасуванні арешту та заборони відчуження.

Представник відповідача, Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, оскільки на виконанні відсутні виконавчі провадження про стягнення коштів з ОСОБА_2, а в ході виконання постанови про стягнення адмінштрафу з ОСОБА_1 арешт на будинок позивача не накладався, тому відсутні підстави для заборони відчуження та арешту будинку 20 по провулку Лісному в місті Миргород який є власністю ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в ході розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, з метою забезпечення позову ухвалою Миргородського міського суду від 20.02.2001 року накладено арешт на житловий будинок розташований за адресою місто Миргород провулок Лісний,20 (а.с.49).

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Миргородського міського суду 104 від 21.02.2001 року зареєстровано арешт та на підставі договору застави 2011 від 20.12.1999 року, заборону відчуження житловий будинку за адресою м. Миргород провулок Лісний, 20.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі постанови Миргородської виконавчої служби без номера від 13.10.2003 року . зареєстровано арешт будинку за адресою м. Миргород провулок Лісний,20, власник згідно запису ОСОБА_2 ( а.с.8,9).

Відповідно до повідомлення в.о. завідувача Першої Миргородської державної нотаріальної контори в Реєстрі державної нотаріальної контори про реєстрацію заборони відчуження жилих будинків та квартир та арештів накладених на будинки судовими та слідчими органами з 1991 до 2003 року записів про накладення арешту/заборони відчуження нерухомого майна за адресою місто Миргород провулок Лісний,20 та по прізвищах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виявлено (а.с.28).

Відповідно до повідомлення Полтавського обласного державного нотаріального архіву №147/01-21 від 16.05.2016 року, згідно проведеної перевірки архівних даних 1 та 2 Миргородської державної нотаріальної контори, встановлено, що договір застави нерухомого майна розташованого за адресою м. Миргород провулок Лісний, 20 20.12.1999 року нотаріально не посвідчувався (а.с.33).

Згідно повідомлення Філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» позичальником ОСОБА_2 зобовязання за кредитною угодою виконані в повному обсязі (а.с.52).

За повідомленнями ВДВС Миргородського МРУЮ від 06.04.2016 року відомості щодо накладення арешту на майно ОСОБА_1 у Відділі ДВС станом на 06.04.2016 року відсутні (а.с.10).

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Оскільки виконавче провадження щодо позивача завершено, немає підстав для збереження арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою місто Миргород провулок Лісний, 20, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 25.01.2011 року та рішенням Миргородського міськрайонного суду від 08 грудня 2010 року (а.с.6,7).

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить скасувати арешт та заборону відчуження житлового будинку, який належить їй, на праві власності а не ОСОБА_2В , тому згідно ст. 15 ЦПК України даний спір підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства, оскільки він стосується захисту порушених цивільних прав позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, в звязку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, документально підтверджена сума судового збору (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11,16, 60, 62, 64, 88, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст. 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, задовольнити.

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження реєстраційний номер 1698436 від 21.02.2005 року у вигляді арешту будинку за адресою м. Миргород провулок Лісний,20, власник згідно запису ОСОБА_2 (належного на праві власності ОСОБА_1), внесене Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Миргородського міського суду 104 від 21.02.2001 року .

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження реєстраційний номер 1700947 від 21.02.2005 року у вигляді заборони відчуження будинку за адресою м. Миргород провулок Лісний, 20, власник згідно запису ОСОБА_2 ( належного на праві власності ОСОБА_1,), внесене Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави 2011 від 20.12.1999 року, 2-а нотконтора.

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження реєстраційний номер 1707417 від 23.02.2005 року у вигляді арешту будинку за адресою м. Миргород провулок Лісний,20, власник згідно запису ОСОБА_2 (належного на праві власності ОСОБА_1), внесене Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Миргородської виконавчої служби без номера від 13.10.2003 року .

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_3