Справа № 300/742/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Джуги С.Д., Кожух О.А.

за участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Воловецького районного суду від 19 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Воловецького районного суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позов обґрунтовано тим, що в ніч з 07 на 08 листопада 2015 року, перебуваючи на подвір'ї Гукливського будинку культури в с.Гукливий, Воловецького району, гр. ОСОБА_2, на ґрунті особистих неприязних стосунків до нього, умисно наніс один удар рукою, стиснутою в кулак, в обличчя зліва, від якого позивач впав на землю. В результаті чого спричини тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому нижньої щелепи в центральній та суглобовій ділянці зліва, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вироком Воловецького районного суду від 07.04.2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у вигляді двох років виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15 відсотків суми заробітку.

Внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень позивач поніс витрати на лікування на суму 3962,86 грн. Також ним понесено втрати на неодноразові поїздки до м.Ужгорода в розмірі 3980,34 грн. та 765,61 грн. витрат на харчування. Загальний розмір матеріальної шкоди складає 8708,81 грн. Моральну шкоду вони оцінюють в 30 000 грн.

За таких обставин просив суд стягнути з відповідача на його користь 8708,81 грн. майнової та 30 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Воловецького районного суду від 19.10.2016 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3962,86 грн. майнової та 10 000 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити судове рішення в частині стягнення моральної шкоди та зменшити розмір такої. В обґрунтування скарги посилається на те. що розмір моральної шкоди є завеликим. Зокрема судом не враховано наявність на його утриманні малолітньої дитини, його невелику зарплату. Крім того він сплачує аліменти та згідно вироку із заробітної плати проводиться щомісячне стягнення в дохід держави 15% від суми заробітку. Також посилається на те. що позивач не надав доказів в обґрунтування наявності та розміру моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду ніким в апеляційному порядку не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг вважає, що вони підлягають відхиленню з наступних підстав.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то колегія суддів, відповідно до приписів ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині, в межах доводів апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Воловецького районного суду від 07.04.2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у вигляді двох років виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15 відсотків суми заробітку (а.с.28, 29). Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06.07.2016 року вирок Воловецького районного суду від 07.04.2016 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін (а.с.30-32).

Згідно вироку, ОСОБА_2 08.11.2015 року близько 01 години, на подвір'ї перед будинком культури в с.Гукливий, 201/1 Воловецького району вступив у суперечку з ОСОБА_3, в ході якої на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_3 один удар рукою стиснутою в кулак, в обличчя зліва, від якого останній впав на землю, і в результаті спричини тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому нижньої щелепи в центральній та суглобовій ділянці зліва, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно Епікризу 17849/1328 з 09.11.2015 по 17.11.2015 року ОСОБА_3 перебува на лікуванні в Отоларингологічному відділенні ЗОКЛ ім. А.Новака з діагнозом травматичний перелом нижньої щелепи в центральній та суглобовій ділянці зліва (а.с.25).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

З таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів в обґрунтування наявності моральної шкоди є безпідставними.

З приводу стягнутого судом розміру моральної шкоди колегія суддів констатує наступне.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В даному випадку, розмір стягнутої судом моральної шкоди в сумі по 10 000 грн. відповідає зазначеним положенням, в тому числі враховуючи ступінь тілесних ушкоджень (середньої тяжкості), невідшкодування відповідачем витрат на лікування, та зважаючи на характер ушкоджень, завдання ними позивачу додаткових незручностей у вигляді неможливості певний час повноцінно харчуватися. Сума моральної шкоди, визначена судом, є обґрунтованою та відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Всі доводи апеляційної скарги в цій частині фактично стосуються його майнового стану, однак зазначене не може бути підставою для зменшення розміру моральної шкоди, особливо зважаючи на те, що таку завдано внаслідок кримінального правопорушення.

Вказане свідчить про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди.

Таким чином, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення і додаткового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Воловецького районного суду від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач

Судді