Справа № 369/2324/16-ц
Провадження № 2-о/369/87/16
03.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Пінкевич Н.С.
при секретарі: Дуплій Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-
У березні 2016 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті її сестри ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно. Вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців до майна померлої, які б прийняли спадщини, немає. До складу спадщини увійшло і майно, яке ОСОБА_2 С-А.Т. отримала у спадок від свого чоловіка ОСОБА_3. Через численні розбіжності в правовстановлюючих документах, вона не може оформити свої спадкові права.
Просила суд встановити факт, що ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка народилась 04 квітня 1939 року та померла 24 червня 2015 року, є однією і тією ж особою та булла дружиною ОСОБА_3; встановити факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, який народився 05 листопада 1938 року та помер 19 грудня 2011 року, є однією ж і тією ж особою та був чоловіком ОСОБА_9; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_1, а саме те, що вони є рідними сестрами.
У судове засідання заявник не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив заяву задоволити.
Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду копію спадкової справи.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що 19 грудня 2011 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ №264195, виданого виконавчим комітетом Уличненської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. З поданого суду копії паспорта прізвище, імя, по-батькові померлого вказано як «Білан Мирослав Костянтинович».
З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_7 №282012 встановлено, що до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори 22 лютого 2012 року звернулась ОСОБА_10-А.Т. із заявою про прийняття спадщини.
24 червня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ №387324, виданого виконавчим комітетом Стебницької міської ради м. Дрогобича Львівської області. З поданого суду копії паспорта встановлено, що прізвище, імя, по-батькові померлої вказано як «Білан Степанія-Агафія Теодорівна».
03 липня 2013 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким належне їй майно заповідала племінниці ОСОБА_11
З матеріалів спадкової справи до майна померлої №49/2015 встановлено, що до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри 27 жовтня 2015 року звернулась ОСОБА_1, та 27 жовтня 2015 року із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_11 Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.
Відповідно до п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до свідоцтва про народження ЯЛ №402389, виданого 24 серпня 1953 року, 04 квітня 1939 року народилась «Черепущак Стефания-Агафия Федоровна», батьками вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_13.
23 січня 1968 року був зареєстрований у Доброгостівській сільській раді Дрогобицького району шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, актовий запис №6, свідоцтво серія ІІ-АГ №009590. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на «Білан».
З довідки ДП «Стебникомунсервіс» №4919 від 28 грудня 2015 року вбачається, що до дня смерті ОСОБА_3, який помер 19 грудня 2011 року, проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до свідоцтва про народження І-СГ №302888, виданого відділом РАГСу Дрогобицького РУЮ Львівської області, 04 березня 1956 року народилась ОСОБА_14, батьками вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_13.
07 липня 1978 року в Московському районному відділі РАЦСу в м. Києві зареєстрований шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 змінила прізвище на «Бабій».
Оцінюючи подані в сукупності, суд приходить до висновку, що заявником подано достатньо доказів на підтвердження факту родинних відносин, тому вимог заяви про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_1, а саме те, що вони є рідними сестрами, та те, що ОСОБА_3 був чоловіком ОСОБА_9.
Відповідно до п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності документів.
З поданого свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 12 липня 2004 року Бюро приватизації житла при Стебницькій міській раді, встановлено, що воно видане на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_9.
Відповідно до державного акту серія ЯГ №044733 про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_9 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1730га, що знаходиться за адресою: м. Стебник, вул. В. Івасюка,55.
З вказаних вище документів вбачається, що прізвище, імя, по-батькові ОСОБА_9 та ОСОБА_3 вказано вірно, тому підстави для встановлення даного факту відсутні.
Що стосується вимог про встановлення факту тотожності особи, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка народилась 04 квітня 1939 року та померла 24 червня 2015 року, є однією і тією ж особою; встановити факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, який народився 05 листопада 1938 року та помер 19 грудня 2011 року, є однією ж і тією ж особою.
Відповідно до розяснень пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31 березня 1995 року заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.
Тому в задоволенні заяви в цій частині суд також відмовляє.
У п.12 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
Розглядаючи спори, пов'язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У постанові пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.
Наведений у ст.273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав (наприклад, для вирішення питання про наявність права на спадщину у особи, яка законодавством України не віднесена до кола спадкоємців за законом).
Оскільки в порядку окремого провадження не можуть встановлюватись факти належності особам майна, в тому числі на праві спільної часткової власності, тому вимоги в цій частині підлягають закриттю. Заявнику розяснюється право на подачі заяву щодо визначення частки співвласником в позовному провадженні.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення частково поданої заяви.
Керуючись ст.ст. 256, 259, 208, 213-215 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити частково.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_1, а саме те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрами.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а саме те, що ОСОБА_3 був чоловіком ОСОБА_2.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Провадження по справі в частині визнання належності особам майна, в тому числі на праві спільної часткової власності, закрити.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич