Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2016 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Швидкої І.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (Далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору №СSHHGK00000004 від 26.12.2006р., укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, останній отримав кредит на суму 18000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном дії договору до 26.12.2026 року.

Відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання по договору не виконав і станом на 06.07.2015 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобовязань сума його заборгованості перед позивачем складає: 16036,19 доларів США, з яких 15267,76 доларів США - заборгованість за кредитом; 675,18 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 72 долара США. заборгованість по комісії за користування кредитом, 21,25 доларів США -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

У звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_3 своїх зобовязань за договором кредиту №СSHHGK00000004 від 26.12.2006р., позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом на загальну суму 16036,19 доларів США, що за курсом 21,01грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.07.2015 року складає 336920,35грн. та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача вважав позовні вимоги законними і обґрунтованими та зазначив, що факт наявності заборгованості відповідача перед банком підтверджується рішенням Черкаського районного суду від 17.11.2010 року по цивільній справі № 2-1423/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення; довідкою про наявність заборгованості та матеріалами кредитної справи. Оригінал заяви про видачу готівки та докази отримання коштів ОСОБА_3 у банку не має, проте ці обставини встановлені у вищевказаному рішенні суду.

Крім того представник позивача підтвердив той факт, що банком дійсно укладався договір про відступлення права вимоги, проте він згодом був переукладений і право вимоги знову перейшло до ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому останній є належним позивачем.

Щодо наявності суперечливих довідок про погашення суми боргу, представник позивача зазначив, що відповідач має різні рахунки, які відкриті в ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому довідка про відсутність заборгованості по кредиту могла бути сформована саме по тих рахунках. Зазначення суми заборгованості в гривнях, а не в доларах, є технічною помилкою.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не визнала і зауважила що позивач не має право на звернення до суду з відповідним позовом, оскільки в 2007 році відбулося відступлення права вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» трастовій компанії, яка і мала б звернутися до суду. Відповідачем була надана довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо відсутності заборгованості по кредиту у ОСОБА_3, проте в інших довідках містяться відомості, що заборгованість існує в гривнях.

Крім того представник відповідача зазначила, що рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ були скасовані процесуальні рішення судів першої та апеляційної інстанції по вказаній справі із зазначенням, що позивачем не надано до суду первинних документів, які підтверджують факт отримання готівкових коштів, як і не надано доказів того - у якій валюті дані кошти були передані відповідачу. Оскільки вимоги банку є необґрунтованими, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши надані письмові докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03.09.2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, вимоги банку були задоволені.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2015 року вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.06.2016 року, рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції були скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В своїх обґрунтуваннях суд касаційної інстанції зауважив, що судами при прийнятті рішень не було перевірені наступні обставини по справі: розмір кредитних коштів, отриманих відповідачем; у якій валюті відповідач отримав дані кошти; розмір коштів, що сплачений відповідачем на погашення кредитної заборгованості; валюта, в якій здійснювалось погашення заборгованості.

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 338 ЦПК України - підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Дослідивши в судовому засіданні рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17.11.2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення, суд приходить до висновку, що первинна документація, яка підтверджує факт отримання ОСОБА_3 кредитних коштів, не була обєктом дослідження, адже не стосувалася предмету розгляду справи. А тому посилання представника позивача на дане рішення суду як на підставу, що підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів саме в даній сумі та в іноземній валюті суд оцінює критично, і не може прийняти до уваги як допустимий доказ.

В судовому засіданні встановлено, що 26.12.2006р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №СSHHGK00000004 на суму 18000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строк та в порядку встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном дії договору до 26.12.2026 року.

Як вбачається з матеріалів кредитної справи ОСОБА_3, в останній відсутні оригінали документів чи їх копії, які підтверджують: розмір кредитних коштів, отриманих відповідачем; у якій валюті відповідач отримав дані кошти; розмір коштів, що сплачений відповідачем на погашення кредитної заборгованості; валюта, в якій здійснювалось погашення заборгованості. В кредитній справі також відсутні: заява відповідача на видачу готівки, видатковий касовий ордер або чек.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених говором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 параграфа 1 глави 71 ЦК України - договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 параграфа 1 глави 71 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Пунктом 3 розділу І Інструкції про касові операції в банках України, заствердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, (далі - Інструкція), яка була чинною на час надання кредиту, передбачено, що до касових операцій, які регламентуються цією Інструкцією, належать, зокрема, і видача готівки клієнтам з їх рахунків чи рахунку банку через його касу.

До касових документів, які оформлюються згідно із цією Інструкцією, наалежить заява на видачу готівки (п. 1 глави 1 розділу III Інструкції) та визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються прийняття і видача готівки (п. 2 глави 1 розділу III Інструкції). Форми документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу в готівковій формі, визначаються відповідною платіжною системою і мають містити обовязкові реквізити: дата здійснення операції, зазначення платника та отримувача, дані паспорта особи- отримувача або документа, що його замінює, сума касової операції, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати пасову операцію.

Зокрема, видача готівки проводиться відповідно до заяви про видачу готівки, форма якої зазначена у додатку 8 до Інструкції. Видача готівки іноземної валюти здійснюється за такими видатковими документами: за заявою на видачу готівки - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також підприємцям з їх поточних рахунків на цілі, передбачені нормативно-правовими актами; фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо; за видатковим касовим ордером працівникам банку за внутрішньобанківськими операціями; за документами на отримання переказу в готівковій формі, установленими відповідною платіжною системою,- фізичним особам. У видаткових касових документах ( заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) працівник банку перевіряє: повноту заповнення реквізитів на документі; наявність підписів посадових осіб банку, яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам; належність предявленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі; у разі отримання готівки за довіреністю - правильність оформлення довіреності на отримання готівки; наявність підпису отримувача.

Отже вислухавши враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки факт передачі коштів позивачем відповідачу за кредитним договором №СSHHGK00000004 від 26.12.2006р. не підтверджується жодним доказом.

Твердження представника відповідача щодо відсутності у позивача права на звернення до суду з відповідним позовом, через відступлення банком права вимоги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки є необґрунтованими і не підтверджуються матеріалами справи. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 12.09.2016 року, іпотекодержателем майна, що є обєктом договору іпотеки, і до якого відноситься - домоволодіння, яке розташоване по вул. Леніна, 35 в с. Леськи Черкаського району Черкаської області, належне на праві приватної власності ОСОБА_3, є - ПАТ КБ «ПриватБанк», а отже останній є належним позивачем на час розгляду даної справи судом.

На підставі ст.ст.338, 1046,1047,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його оголошення, а особами, які не були присутні в той же строк з часу одержання його копії.

Повний текст рішення складено 05 грудня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_4