Справа № 144/1119/16-ц
Провадження № 2/144/623/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання звільнити житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання звільнити житлове приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1. Вказаний будинок є власністю позивача на підставі технічного паспорту на будинок та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В березні 2015 року позивач домовилась з відповідачем про надання їй будинку для тимчасового проживання, який належить позивачу на праві власності, у користування з подальшим правом викупу. Строк для викупу був до 01.10.2015, однак ОСОБА_3 відмовляється виплачувати договірну ціну та не збирається звільняти належний позивачу будинок. Таким чином, відповідач своїми протиправними діями порушує право позивача на вільне користування приватною власністю. Просить зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належному позивачу, на праві приватної власності, будинком АДРЕСА_1, шляхом звільнення житлового приміщення та присадибної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги. Пояснила, що просить відповідача звільнити її будинок, на що остання відмовляє та не допускає її до будинку.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, підтримав позовні вимоги. Пояснив, що позивач є власником будинку по АДРЕСА_1. Відповідач проживає у будинку позивача незаконно, так як у неї відсутні будь-які правовстановлюючі документи на будинок. Позивач не має можливості зайти до будинку так як відповідач не пускає її, тобто чинить перешкоди у користуванні та обслуговуванні будинку.

Відповідач ОСОБА_3 заперечила проти позовних вимог. Пояснила, що проживає у будинку позивача з квітня 2015 року по теперішній час. Погоджується з тим що проживає у даному будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 незаконно, але не перестане чинити перешкоди у користуванні будинком поки позивач не поверне їй гроші в якості авансу, які позивач отримала від неї.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він являється чоловіком відповідача. Вони проживають у будинку по АДРЕСА_1 з квітня 2015 року. Будинок належить ОСОБА_1 Не звільнять його поки ОСОБА_1 не поверне гроші, які вона отримала в якості авансу.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він працював головою Соболівської сільської ради. Підтвердив що відповідач проживає у будинку по АДРЕСА_1 з квітня 2015 року. Будинок належить ОСОБА_1 Щодо обставин про чинення відповідачем перешкод у користуванні позивачем своїм будинком нічого пояснити не може.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку, що по АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21845472 від 11.02.2009(а.с. 6) та довідкою Соболівської сільської ради від 04.08.2016 № 996(а.с. 8).

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Ч. 1 ст. 383 ЦК України - передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому суд звертає увагу, що п. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідачем визнано обставини, щодо проживання у будинку позивача з квітня 2015 року по теперішній час. Також відповідачем не заперечується той факт, що власником будинку є позивач. Відповідач підтвердила, що не допускає позивача до її власного будинку, чим створює перешкоди у користуванні її власністю. Тому дані обставини не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, щодо перешкоджання в користуванні власником ОСОБА_1, житловим будинком, відповідачем ОСОБА_3, тому необхідно захистити право власності позивача на її будинок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 61, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, усунути перешкоди у користуванні позивачем ОСОБА_1, належним їй на праві приватної власності, будинком АДРЕСА_1, шляхом звільнення житлового приміщення та присадибної ділянки, яка необхідна для обслуговування даного будинку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя