Справа № 201/8475/16-ц
Провадження № 2/201/2178/2016
У Х В А Л А

21 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в прохальній частині позивач просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту та заборони реєстраційним органам, виконавчій службі, іншим особам вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності, відчуження у будь-який спосіб домоволодіння № 35, що знаходиться по вул. Верхоянській в м. Дніпропетровську, земельну ділянку, що знаходиться по вул. Верхоянській № 35 в м. Дніпропетровську, земельну ділянку № 42, що знаходиться в с. Пороги Новоолександрівської с/ради Дніпропетровського району, Садівниче товариство «Пороги».

При вивчені заяви виявлено порушення заявником ст.ст.151,152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152 ЦПК України та зазначені розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд не находить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 151, 153, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони реєстраційним органам, виконавчій службі, іншим особам вчиняти будь-які дії щодо переоформлення права власності, відчуження у будь-який спосіб домоволодіння № 35, що знаходиться по вул. Верхоянській в м. Дніпропетровську, земельну ділянку, що знаходиться по вул. Верхоянській № 35 в м. Дніпропетровську, земельну ділянку № 42, що знаходиться в с. Пороги Новоолександрівської с/ради Дніпропетровського району, Садівниче товариство «Пороги».

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська В.В. Батманова