АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2376/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 24 Васильківська Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівВініченка Б. Б., Качана О. В.
при секретаріЛюбченко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення,

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Сміла Енергоінвест» звернулося до суду із даним позовом, яким, з урахуванням послідуючих уточнень, просило стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у сумі 4076,19 грн. за послуги з централізованого опалення, мотивуючи про те, що позивач згідно рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №651 від 20.10.2010 є постачальниками теплової енергії в квартиру АДРЕСА_1, де зареєстровані та проживають відповідачі. Тарифи на послуги з централізованого опалення для населення затвердженні рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20.10.2010 №652, від 22.04.2011 №261 та постановою НКРЕКП №146 від 17.10.2014. Обов'язки по наданню теплової енергії позивач виконує належним чином, надаючи відповідачам теплову енергію, в тому числі за період з жовтня 2010 року по квітень 2013 року в повному обсязі та належної якості, проте відповідачі ухиляються від своєчасного проведення розрахунків за спожите тепло, мотивуючи самовільним відключенням від централізованого опалення, що призвело до утворення заборгованості, загальний розмір якої за відповідний період часу становить 4076,19 грн., яку позивач і просить суд стягнути з відповідачів. Офіційних документів про від'єднання квартири, в якій проживають відповідачі, від мережі централізованого теплопостачання немає.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2016 позовні вимоги задоволено частково та вирішено стягнути заборгованість у сумі 4076,19 грн. солідарно зі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест». У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішено відмовити.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, просять його скасувати, а позов - залишити без задоволення. В обґрунтування апелянти указують на те, що послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в їх будинку надавалися неналежним чином. Під час опалювального сезону підвальне приміщення у будинку весь час залите водою із системи опалення. У 2005 році мешканці будинку створили ОСББ «Дана», яке взяло на баланс системи будинку відповідачів. Станом на 2008 рік системи централізованого опалення зносилися, що призводило до постійних поломок. Указане стало причиною від'єднання квартир будинку від системи централізованого опалення. Відповідачі з 14.10.2008 від'єдналися від системи централізованого опалення, отже між сторонами у справі правовідносини з приводу надання послуг з централізованого опалення відсутні. Фактичні обставини справи судом з'ясовано виключно з позиції позивача. Роблячи висновки щодо неправомірності відключення відповідачів від системи централізованого опалення, суд вийшов за межі позовних вимог. Доказів того, що теплова енергія подається у квартиру відповідачів суду не надано. Акти про подання до будинку відповідачів теплоносія є неналежними доказами у зв'язку з недоліками форми та змісту. Скасування судового наказу про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення на думку апелянтів свідчить про визнання позивачем факту відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення. Позивач пропустив строки позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем надано відповідачам послуги з централізованого опалення їх квартири, за які відповідачі не розрахувалися, що спричинило виникнення заборгованості суму якої належить стягнути у судовому порядку. Також суд вважав, що позовні вимоги заявлені у межах строків позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає, що встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що згідно рішення виконкому Смілянської міської ради Черкаської області від 20.10.2010 №651, яким були внесені зміни до рішення виконкому Смілянської міської ради від 21.06.2007 №661, ТОВ «Сміла Енергоінвест» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг в галузі теплопостачання по місту Сміла. Рішеннями виконкому Смілянської міської ради від 20.10.2010 №652 від 22.04.2011 №261 та постановою НКРЕКП №146 від 17.10.2014 встановлено тарифи для населення щодо оплати послуг з теплопостачання та для ТОВ «Сміла Енергоінвест».

ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_7

В опалювальні періоди 2010-2013 років позивачем здійснено постачання теплоносія до будинку АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними актами (а.с.10, 11).

Відповідачі стверджують про те, що їхня квартира відключена від мережі централізованого опалення, отже вони не можуть бути споживачами послуг ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06.11.2007 №169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, внесені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку та дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Вказані правові висновки, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів України, містяться у постанові ВСУ від 26.09.2012 у справі №6-96цс12.

Крім того у правовому висновку ВСУ від 11.11.2015 у справі №6-1192цс15 вказано про те, що відповідно до ст.19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил №630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З цих підстав колегія суддів вважає, що, оскільки відповідачами не надано суду належних доказів відключення їх квартири, яка знаходиться у багатоквартирному будинку, від мережі централізованого опалення (відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади), то не може йти мови про те, що квартира відповідачів відключена від мереж централізованого опалення у встановленому законодавством порядку.

Слід також врахувати законодавчу заборону на самовільне відключення споживачів у багатоквартирних будинках від мереж централізованого опалення (п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення). Отже факт відключення квартири у багатоквартирному будинку віж мереж централізованого опалення має підтверджуватися доказами, встановленими законодавством - п.25 вищевказаних Правил.

Таким чином належних доказів відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення суду не надано.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає, що дії ТОВ «Сміла Енергоінвест» по виставленню відповідачам рахунків на оплату послуг за опалення квартири є правомірними.

Таким чином позовні вимоги у справі є обґрунтованими.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи щодо неякісного надання позивачем послуг по опаленню будинку відповідачів, зношеності цих систем та фактичне від'єднання квартири відповідачів від системи централізованого опалення, адже вказані обставини не підтверджуються належними та допустимим доказами, зокрема, відповідачами не надано суду доказів наявності відповідних скарг, надісланих позивачу, щодо якості послуг з опалення чи аварійного стану систем опалення у будинку.

Обставини щодо того на балансі якої саме установи перебуває система опалення у будинку відповідачів не мають значення при вирішенні питань щодо факту надання позивачем послуг з опалення.

Колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи про те, що фактичні обставини справи судом з'ясовано виключно з позиції позивача, адже при вирішенні спору у справі та при встановленні фактичних обставин суд досліджував та оцінював доводи та докази обох сторін.

Не можна погодитися з апеляційними доводами про те, що висновки суду щодо неправомірності відключення відповідачів від системи централізованого опалення виходять за межі позовних вимог, адже встановлення цих обставин входить до предмету доказування у справі, враховуючи доводи відповідачів про те, що вони від'єднали свою квартиру від системи централізованого опалення, та вимоги п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, яка забороняє самовільне відключення квартири у багатоквартирному будинку від системи централізованого опалення. Таким чином, правомірність відключення квартири від системи централізованого опалення має бути обов'язково перевірена за наявності тверджень про факт такого відключення, що має місце у даній справі.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що акти про подання до будинку відповідачів теплоносія є неналежними доказами у зв'язку з недоліками форми та змісту, так як апелянтами не вказано які ж саме недоліки містять ці акти. При цьому колегія суддів враховує, що у складенні даних актів брали участь як представники відповідача, так і представники, зокрема, ОСББ «Дана», яке обслуговує будинок відповідачів.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що скасування судового наказу про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення свідчить про визнання позивачем факту відключення квартири відповідачів від мережі централізованого опалення, адже відповідно до положень п.2 ч.8 ст.105-1 ЦПК України суд скасовує судовий наказ та роз'яснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Отже скасування судового наказу не свідчить про встановлення інших фактів крім факту наявності спору між сторонами у справі.

Далі, відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; ч. 1 ст. 261 ЦК України - за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд; ч.5 ст. 261 ЦК України - за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Також згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Одночасно, згідно ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Подання особою заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність.

Указаний правовий висновок міститься в ухвалі ВССУ від 23.09.2015 у справі №6-18668св15.

На підставі викладеного вище, враховуючи те, що позивач звертався до суду із заявами про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_6 заборгованості за послуги з теплопостачання у липня 2013 року (а.с.13) та у липні 2015 року (а.с.118), чим переривав перебіг строку позовної давності та зумовлював початок його нового обрахунку з моменту звернення до суду із відповідною заявою, колегія суддів вважає, що у даному випадку позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані позивачем послуги з теплопостачання за період часу з липня 2010 року до моменту звернення через відділення поштового зв'язку у грудні 2015 року з даним позовом до суду є такими, що заявлені у межах строків позовної давності.

Також колегія суддів враховує, що згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, отже висновки суду першої інстанції про те, що, що лише відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є споживачами послуг по опаленню, які ґрунтуються на матеріалах справи та не оспорюються її сторонами, колегія суддів не піддає перевірці в апеляційному порядку.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до положень п.35 постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином суд першої інстанції невірно зазначив про солідарне стягнення з відповідачів на користь банку судового збору.

Отже рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2016 у даній справі в частині вказівки на солідарне стягнення з відповідачів судового збору слід змінити у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права (ст.88 ЦПК України) та зазначити про стягнення з відповідачів на користь позивача по ? сплаченої суми судового збору. Колегія суддів враховує, що розмір судового збору, який мав сплатити позивач при зверненні через відділення поштового зв'язку у грудні 2015 року з даним позовом до суду, становить 1218,00 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення - змінити в частині вказівки про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору.

Стягнути зі ОСОБА_6 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» 609,00 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» 609,00 грн. судового збору.

У решті рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2016 року у даній цивільній справі - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :