Провадження № 2-о/229/180/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи управління соціального захисту населення Дружківської міської ради, управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою. Вказала, що вона є її матірю. ОСОБА_4 вела аморальний спосіб життя: зловживала алкогольними напоями та не опіклувалася сином ОСОБА_5. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2009 року № 2-1638 ОСОБА_4 була позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 і з неї стягнуті аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 04 листопада 2009 року № 1165 ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_6. У судове засідання під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 остання не зявлялася. Місце її перебування не відомо. З квітня 2009 року ОСОБА_4А виїхала з міста Дружківка і перестала спілкуватися з заявником та сином. ОСОБА_4 була постійно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Зараз за цією адресою мешкають ОСОБА_1 і ОСОБА_7 У відділі державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-1638 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання сина, але боржниця їх не сплачує. Ухвалою Дружківського міського суду від 15 липня 2011 року №6-101/11 ОСОБА_4 було оголошено у розшук. Вже декілька років звязок з ОСОБА_4 відсутній, рідним вона не телефонує та листів не надсилає. Заявниця намагалася її розшукати через колишніх знайомих, але позитивного результату це не принесло. ОСОБА_1 самостійно займається вихованням і утриманням онука ОСОБА_7, а тому дитина має право на отримання пенсії по втраті годувальника. Просить суд визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутньою.

У відкритому судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснила суду, що ОСОБА_4 виїхала до м. Москва у сімнадцятирічному віці, щоб влаштуватися на роботу. Вона декілька разів телефонувала матері та старшій сестрі з невідомих чи скритих номерів. У лютому 2012 року ОСОБА_4 приїздила з м. Москви до м.Дружківки разом зі своєю тримісячною дитиною. Вона провела неділю у м. Дружківці, в цей час залишала немовля на ОСОБА_1, а сама проводила час зі знайомими, вживаючи алкогольні напої. В один з вечорів додому її привели працівники міліції. Заявниця купила їй квіток і відправила ОСОБА_4 з дитиною до м. Москви. Приблизно через місяць з м. Москви дзвонила старша донька ОСОБА_1 і повідомила, що малолітню дитину ОСОБА_4 взяла під опіку тітка дитини - сестра батька. Де в цей час перебувала сама ОСОБА_4 не відомо. З того часу ОСОБА_4 жодного разу не телефонувала, ніяких звісток про себе не давала. Інформацією щодо неї та місця її знаходження члени сімї не володіють. Просить суд визнати ОСОБА_4 безвісно відсутньою.

Представник заявника ОСОБА_2 вважає, що у суду є всі законні підстави для визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою.

Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в м.Дружківці ОСОБА_3 зазначила, що малолітній ОСОБА_6 дійсно потребує матеріальної допомоги. Тому, для оформлення пенсії по втраті годувальника, ОСОБА_4 необхідно визнати безвісно відсутньою.

Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради до суду не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належний чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив таке.

Згідно п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи визнання її померлою.

Згідно з п.1-3 статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною донькою ОСОБА_8 (батько) та ОСОБА_9 (матір). ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3. З 2012 року ОСОБА_4 у зазначеній квартирі не мешкає.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15 жовтня 2009 року № 2-1638 2009 р. ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 і стягнено з неї аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішеннями виконавчого комітету Дружківської міської ради № 1158 та № 1165 від 04 листопада 2009 року ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, а ОСОБА_6 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15 липня 2011 року №6/101/11 ОСОБА_4 оголошено у розшук.

За період з червня 2014 року по березень 2016 року ОСОБА_4 викликалася до відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції, але виклики ігнорувала (а.с.12-14).

За відомостями Дружківського відділення поліції Краматорського відділення поліції Головного управління національної поліції України від 09 вересня 2016 року № 6654/203/05-2016, з 2012 року ОСОБА_4 виїхала мешкати з м.Дружківка до м. Москви Російської Федерації. У 2012 році її оголошено у розшук (а.с.34).

ОСОБА_4А на обліку в Управлінні пенсійного Фонду України в м.Дружківці Донецької області та в Управлінні соціального захисту населення Дружківської міської ради не перебуває (а.с.27;32).

За наявними обліками ГУ ДМС України в Донецькій області відомості щодо факту документування паспортом громадянина України, реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутні (а.с.39).

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили суду, що у лютому 2012 році вони останній раз бачили, як ОСОБА_4 в стані алкогольного спяніння приводили додому працівники міліції (вул. Козацька, 80-8 в м. Дружківка). Памятають також, що на наступний день після цієї події ОСОБА_4 виїхала до м. Москви. Більше вони її не бачили.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_4 підтверджується зібраними у справі доказами та показами свідків. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать інших зібраним у справі доказам.

Задоволення заяви про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою необхідне заявнику для оформлення пенсії по втраті годувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутньою.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 212-215, 234, 246-249 ЦПК України, суд

У ХВ А Л И В:

заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи управління соціального захисту населення Дружківської міської ради, управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася м. Дружківці Донецької області, безвісно відсутньою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 28 листопада 2016 року.

Суддя: С. О. Рагозіна