АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/8111/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1241/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка спричинена злочином.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись в квітні 2014 року до суду з вищевказаним позовом обґрунтовувала свої вимоги тим, що вироком Великолепетського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2014 року по справі № 649/999/14-к відповідача визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, потерпілою в якому була позивач. Вирок набрав законної сили 16 лютого 2015 року. За даний період часу, відповідач не відшкодувала завдану шкоду, зокрема матеріальні витрати, пов'язані з лікуванням що становлять 36 828,18 гривень. Крім цього, позивач вважала, що їй завдано також і моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 1 000 000 гривень. А відтак, ставила питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка спричинена злочином.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди у сумі 36 373,91 гривень, у відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 гривень.

У задоволенні вимог в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року, заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про його скасування та постановлення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник позивача не визнала апеляційну скаргу, заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом при розгляді справи було встановлено, що у відповідності до вироку Великолепетиського районного суду Херсонської області ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі на один рік із застосуванням ст. 75 КК України про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на один рік. Та на підставі п. п.3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації до органів кримінально - виконавчої інспекції.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16 лютого 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 04 грудня 2014 року без змін.

У відповідності до встановлених вироком обставин вбачається, що діями відповідача позивачу були спричинені умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, які підтверджуються висновком експерта № 255 Відділу експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Херсонського обласного бюро медичної документації судово-медичної експертизи.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково виходив з вимог ст. 1166 ЦК України, якими передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. А також, ч. 1 ст. 1195 ЦК України згідно якої, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо.

Зазначаючи також, що позивачем подано позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 36828,18 гривень проте, документально підтверджено витрати коштів на суму 36823,91 гривень, А відтак, із врахуванням призначення витрачених коштів, вважав можливим вирахувати із суми збитків добровільні благодійні пожертви у сумі 450 гривень Тому у відшкодування матеріальної шкоди підлягала до стягнення сума у розмірі 36373,79 гривень.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Так, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, представник відповідача вказував на те, що суд не прийняв до уваги той факт, що надані позивачем чеки на придбані ліки не співпадають з ліками визначеними в епікризах, які нібито були використані під час лікування та відновлення здоров'я позивача. Також, чеки містять інформацію про благодійні внески та купівлю ліків, що не відносяться до лікування травми руки - а саме, ліки: для лікування артеріального тиску, геморою, серця, проносне, та інше. Ліки придбано по пенсійній знижці іншої особи. А відтак вважала, що такі чеки не можуть бути належними і допустимими доказами, які можуть свідчити про понесення позивачем витрат на лікування та придбання ліків. Також третя група інвалідності отримана позивачем в результаті загального захворювання у причинному зв'язку з травмою руки не перебуває, на що також суд не звернув уваги при постановленій рішення.

На підтвердження витрат понесених на придбання ліків, позивачем у суді першої інстанції були надані квитанції, чеки, загальна сума витрат за якими - 36828,18 гривень.

У ході апеляційного розгляду справи позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог також були надані відповіді медичних установ, де вона проходила лікування щодо обсягу отриманого лікування та необхідності призначення подальшого медикаментозного та оперативного втручання.

Департамент охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації Херсонська обласна клінічна лікарня, повідомив, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилася на стаціонарному лікуванні в ортопедо - травматологічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні з 14.07.2014 року по 19.07.2014 рік з діагнозом: Поєднана травма: закритий перелом с/3 кісток лівого передпліччя зі зміщенням. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забиття м'яких тканин голови, н/к гематоми повік обох очей, с/к крововиливи лівого ока. Садна, забиття, гематоми м'яких тканин обличчя, верхніх та нижніх кінцівок. Кіста правої гайморової пазухи. Набряк м'яких тканин зовнішнього носу (операція 16.07.2014 року). Травма кримінальна (14.04.2014 року) - була побита відомою (ОСОБА_5). В умовах ортопедо-травматологічного відділення Херсонської обласної клінічної лікарні виконана операція: Відкрита репозиція, МОС с/3 лівої променевої та лівої ліктьової кісток передпліччя пластинами (2шт.) з гвинтами (виробник ООО «Інмайстерс» Україна). У період лікування з 14.07.2014 року по 19.07.2014 року хворою було використано матеріал медичного призначення, перелік котрих додається на 2 аркушах ( т. 3 а.с. 154).

КП «Великолепетиська центральна районна лікарня» Великолепетиської районної ради Херсонської області, повідомляла, що громадянка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 28 липня 2014 року по 07 серпня 2014 року після травми, отриманої внаслідок побиття 14 липня 2014 року амбулаторно отримувала лікування: таб. серрата по 1 таб. 3 рази на добу 10 днів, таб. диклотол по І табл. 2 рази на добу -10 днів.

Наданими виписками з історії хвороби Херсонською обласною клінічною лікарнею зазначено переліком медичного матеріалу використаного під час оперативного втручання, довідкою Великолепетинської центральної районної лікарні та чеками підтверджуються витрати на суму 9780, 07 гривень, які понесла позивач за період з 14 липня 2014 року по 07 серпня 2014 року після травми отриманої внаслідок побиття 14 липня 2014 року.

Військово-медичний клінічний центр південного регіону м. Одеса повідомляв на запит, що ОСОБА_6, 1977 року народження, знаходилась з 12.01.2015 по 16.01.2015 року на стаціонарному лікуванні в відділенні травматології ВМКЦ Південного регіону. Вартість лікування, склала 1998 гривень з розрахунку: Стаціонарне лікування - 4 л/д по 337 гривень - 1348 гривень, операція - 550 гривень, консультація травматолога - 100 гривень. Також ОСОБА_6 знаходилась з 23.02.2016 року по 24.02.2016 року на стаціонарному лікуванні в відділенні травматології ВМКЦ Південного регіону. Вартість лікування, склала 1078,73 гривень з розрахунку: стаціонарне лікування -1 л/д по 428, 73 гривни, операція - 550 гривень, консультація травматолога - 100 гривень. Лікування в стаціонарі проводилося за рахунок пацієнтки (а.с. 166 т. 3).

Військово-медичний клінічний центр південного регіону м. Одеса повідомляв також на запит, , що ОСОБА_6, знаходилася на лікуванні у ВМКЦ ПР з 12.01.2015 року по 16.01.2015 року з діагнозом: не консолідований перелом променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням уламків з наявністю неспроможної металоконструкції. Пацієнтці виконано: 23.02.2016 року операція - видалення неспроможної металоконструкції, відкрита репозиція уламків променевої кістки лівого передпліччя, металоостеосийтез пластиною та гвинтами АО. Повторно пацієнтка знаходилася на лікуванні у ВМКЦ ПР з 23.02.2016 року по 24.02.2016 року з діагнозом: консолідований перелом обох кісток лівого передпліччя з наявністю металоконструкцій. Пацієнтці виконано: 23.02.2016 року операція - видалення пластин та гвинтів АО з обох кісток лівого передпліччя. Хворою за власний кошт було придбано: Дексалгін 2.0 - 10 ампул.; Депіофен 2.0 - 6 ампул.; Бліцеф 1.0 - 10 флаконів.; Цефтриаксон - 6 флаконів.; Остеогенон - 180 таблеток.; ЦиклоЗфорт - 180 капсул.; Картиджен-форт - 120 капсул.; Кальцемін - 120 капсул.; Комплект медикаментів та виробів медичного призначення для проведення анестезії та 4 оперативного втручання, комплект пластини та гвинтів АО для фіксації перелому променевої кістки, чеки на придбані медичні препарати та вироби медичного призначення, придбану металоконструкцію знаходяться у хворої на руках (а.с. 151 т.3 ).

Міська клінічна лікарня № 10 м. Одеса, у відповідь на запит повідомляла, що ОСОБА_6 лікувалася в поліклінічному відділенні КУ «МКЛ № 10» с 19.01.2015 року по 23.01.2015 року у хірурга травматолога с диагнозом: «Несросшийся перелом левой лучевой кости в средней трети со смещением отломков». Операция 12.01.2015 года. Из медикаментов за время лечения назначались следующие препараты: Кальций Д3 Никомед - 1 т х 2р. в день - 1 месяц, Дексалгин № 3 амп. по 2 мл - в/м при болях, Омез № 30 - по 1 капе, в день -30 дней, Лист нетрудоспособности № 298880 закрыт по 23.01.2015 г. по 24.01.2015 г. - на прием к врачу в г. Киеве.

Наданими виписками з історії хвороби під час лікування позивача в м. Одеса та чеками підтверджуються, на думку колегії суддів, витрати в розмірі 10 916, 30 гривень.

КНП КДЦ Дніпровського району повідомила, що ОСОБА_6, зареєстрована: АДРЕСА_1, перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря - травматолога філії №1 (вул. П.Запоржця, 26) КНП КДЦ Дніпровського району м. Києва з приводу д-з: Перелом кісток лівого передпліччя. Стан після МОС (16.07.2014 року). Видалення металофіксаторов(12.01.2015 року). Інвалід III групи. Було призначено: -кальцій вітрум 2 тб./д №150 тб.; - остеогенон 4 тб./д № 720 тб.; серрата 0,03/д № 90 тб.; нормовен 2тб./д № 180 тб.; диклофенак 0,05/д № Ютб.; ліатон № Зтуб.; циклоЗфорт 2 тб./д- З міс.; фламідез- гель 2туб.; клодифен гель 2 туб.; магні В6 2тб./д № 60; афабазол Зтб/д №60; L-лізин есицинат 5,0№5; серміонітб./д № 90; нейромакс 2,0 № 5; лізіноприл 0,01 1/2тб. № 30 (а.с. 141 т.ІІІ).

Київська міська клінічна лікарня № 3 повідомляла, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в Київському міському центрі хірургії шийки стегна та пошкоджень великих суглобів кінцівок КМКЛ №3 з 10.12.2014 року по 19.12.2014 року. Діагноз заключний клінічний: перелом обох кісток лівого передпліччя у с/третині, в стадії консолідації. Стан після метало остеосинтезу (16.07.2014 року). Комбінована контрактура лівого променево - зап'ястного суглоба. Пацієнтка ОСОБА_6 приймала лікування, а саме: Ревмоксікам 1,5 мл № 5 ампул в/м.-5 ампул.; Остеогеион № 10 по 1 таб. 2р. в день. -20 таб і 3) Омез 20 мг № 10 по 1 таб. в день. -10 таб. Займалась з інструктором ЛФК, проводилась розробка та масаж лівої верхньої кінцівки 8 сеансів. ОСОБА_8 в задовільному стані з поліпшенням виписана на амбулаторне лікування за місцем проживання (а.с. 148 т. 3).

Згідно листків непрацездатності позивач знаходилася на амбулаторному та стаціонарному лікуванні з періоди: з 14 липня по 22 липня 2014 року, з 28 липня по 16 серпня 2014 року, з 17 серпня по 15 вересня 2014 року, з 26 вересня по 26 жовтня 2014 року, з 05 листопада по 09 грудня 2014 року, з 10 по 19 грудня 2014 року, з 20 грудня 2014 року по 08 січня 2015 року, з 12 січня по 16 січня 2015 року, з 19 січня по 23 січня 2015 року.

Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда № 248 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проходила 24 лютого 2015 року реабілітацію.

Наданими виписками з історії хвороби під час лікування позивача в м. Києві та чеками з урахуванням призначень підтверджуються, на думку колегії суддів, витрати в розмірі 3709, 27 гривень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем в ході судового розгляду документально було підтверджено понесені нею витрати лише на суму 24 405, 64 гривни.

У зв'язку з чим постановлене судове рішення підлягає зміні в порядку положень ст. 309 ЦПК України шляхом зменшення розміру суми відшкодування матеріальної шкоди визначеної судом першої інстанції з 36 373, 91 гривни до 24 405, 64 гривни, так як надані до суду чеки, квитанції також містять у собі назви медичних препаратів, які не призначалися зазначеними вище медичними установами під час проходження позивачем лікування внаслідок подій які мали місце 14.07.2014 року за участю сторін.

Заперечуючи проти постановленого судового рішення, відповідач також вказувала на те, що позивачем були надані фіскальні чеки на підтвердження факту придбання ліків що свідчать про їх пільгове придбання, хоча позивач особисто таких пільг не має.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи не спростовують висновків суду, а дані чеки підлягають до врахування та підтвердження понесених витрат. З урахуванням того, що вони свідчать саме про придбання лікарських препаратів, які були необхідні позивачу за медичними показаннями та відповідають часу їх призначення. І саме ця вартість ( з урахуванням пільг) була вказана позивачем і до стягнення.

Не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду доводи апеляційної скарги в частині того, що не існує причинно - наслідкового зв'язку між отриманою позивачем інвалідністю та злочином який було вчинено відносно неї відповідачем, а саме побиттям.

Так як надані позивачем медичні документи в частині проходження МСЕК спростовують твердження відповідача.

У поданій скарзі відповідач також вказувала, що судом залишено поза увагою те, що позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння моральної шкоди.

Проте погодитися з такими доводами апеляційної скарги не можна з урахуванням того, що діями відповідача спричинені позивачу моральні страждання, пов'язані з отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що потягло хірургічного втручання та встановлення третьої групи інвалідності, необхідністю проходження індивідуальної програми реабілітації інваліда. Тому, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, у сумі 30 000 гривень.

Колегія суддів вважає, що при розгляді позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, судом першої інстанції були повністю враховані положення Постанови Пленуму Пленуми Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» де зазначено, зокрема, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Враховуючи роз'яснення Постанови Пленуми ВСУ, а також положення ст. 1167 ЦК України, суд першої інстанції визначив розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, які зазнала позивач, тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідних їй для відновлення попереднього стану, необхідності тривалого лікування інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Доводи апеляційної скарги в частині неправомірності визначення суми відшкодування спричиненої моральної шкоди, на думку колегії суддів лише вказують на їх переоцінку, а не є такими що їх спростовують. Тому підстав для їх задоволення нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровськогорайонного суду м. Києва від 24 червня 2015року змінити в частині визначеної судом суми матеріальної шкоди яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6

Зменшивши її з 36 373, 91 ( тридцяти шести тисяч триста сімдесяти трьох гривень дев'яносто однієї копійки) до 24 405, 64 ( двадцяти чотирьох тисяч чотириста п'яти гривень шістьдесяти чотирьох копійок).

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: