Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючогосудді: ОСОБА_1,

суддів: Євстафієва О.К., Кузюри Л.В.

при секретарі: Зіньковець О.О.

з участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, третя особа Чернігівська міська рада,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому, після уточнення позовних вимог, просила зобовязати відповідачку усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою за адресою вул. Кримська, 31/2, у м. Чернігові шляхом:

- демонтування огорожі від И до т. З розміром 0,16 м, демонтування огорожі від т. К до т. Л розміром 0,39 м та відновлення межових знаків від т. И до т. Л встановленням огорожі у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 20-15 від 11.01.2016 року;

- демонтування хвіртки до домоволодіння за адресою вул. Кримська, 33/1; яка приварена до металевого стовпа, що знаходиться на земельній ділянці вул. Кримська, 31/2 у м. Чернігові.

Також позивачка просила стягнути з відповідачки на її користь 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок тривалого порушення прав користування, володіння та розпорядження земельною ділянкою та понесені нею судові витрати по справі на проведення експертизи у розмірі 2385,73 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що висновком судової експертизи було підтверджено, що відповідачка протиправно заволоділа частиною належної позивачці земельної ділянки та порушує її право на вільне безперешкодне користування нею. Також, безпідставно приваривши до належного ОСОБА_2 стовпа та воріт хвіртку, ОСОБА_4 позбавила можливості позивачку відремонтувати ворота або їх замінити, оскільки внаслідок деформації воріт, останні майже не виконують свої функції. Такими діями ОСОБА_2 було завдано моральних страждань у вигляді болю, гніву та обурення у звязку з безпідставними звинуваченнями її перед сусідами та поданням на неї значної кількості безпідставних заяв до різних інстанцій.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування майном, шляхом зобовязання ОСОБА_4 демонтувати (відокремити) вхідну хвіртку до домоволодіння № 31/1 по вул. Кримська в м. Чернігові, з приналежними їй конструктивними елементами, від опорного металевого стовпу вхідних воріт до домоволодіння № 31/2 по вул. Кримська в м. Чернігові.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 551 грн., на користь ОСОБА_2 170 грн. витрат на правову допомогу та 1175 грн.24 коп. витрат за проведення експертизи.

Компенсовано ОСОБА_4 2000 грн. понесених судових витрат на правову допомогу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначається, що у порушення ст. 31 ЦПК України позивачка змінила предмет та підставу позову вже у період судового розгляду у судовому засіданні 05.05.2016 року, а не до початку розгляду справи по суті.

Суд першої інстанції, на думку ОСОБА_4, ухвалюючи рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачка просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування хвіртки, а суд ухвалив рішення відносно права користування майном, а саме вхідними воротами.

Заявниця зазначає, що спірний металевий стовп, завжди виконував функцію межового, ніколи не був приналежністю воріт ОСОБА_2, а отже не може бути власністю останньої.

Прийняття оскаржуваного рішення, за доводами апеляційної скарги, фактично порушує право приватної власності відповідачки на розміщення хвіртки на своїй земельній ділянці та суперечить ст. 321 ЦК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та в частині часткової відмови у стягненні з ОСОБА_4 понесених нею судових витрат. Прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди та всі понесені судові витрати по справі на проведення експертизи у розмірі 2385,73 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. В іншій частині просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення про відмову у задоволенні її позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не було враховано, що протягом тривалого часу відповідачка застосовує до ОСОБА_2 психологічний тиск, наносить образи і продовжує порушення її права на мирне володіння майном.

Заявниця вважає, що районний суд безпідставно відмовив їй у стягненні у повному розмірі понесених нею витрат на правову допомогу у сумі 500 грн. та витрат на проведення судової експертизи у сумі 2385,73 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_2 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4, відповідачки ОСОБА_4 та її адвоката ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_4 та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині задоволених позовних вимог та в частині стягнення з ОСОБА_4 судового збору, витрат на правову допомогу і на проведення експертизи з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог у цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою за адресою вул. Кримська, 31/2, у м. Чернігові шляхом демонтування огорожі від т. И до т. З розміром 0,16 м., демонтування огорожі від т. К до т. Л розміром 0,39 м та відновлення межових знаків від т. И до т. Л встановленням огорожі у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи №20-15 від 11.01.2016 року сторонами не оскаржувалось.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 та ухвалюючи рішення про усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_2 права користування майном шляхом зобовязання ОСОБА_4 демонтувати (відокремити) вхідну хвіртку до домоволодіння за адресою вул. Кримська, 31/1, з приналежними їй конструктивними елементами, від опорного металевого стовпу вхідних воріт до домоволодіння по вул. Кримська, 31/2 у м. Чернігові, суд першої інстанції виходив з того, що опорний металевий стовп вхідних воріт до домоволодіння №31/2 по вул. Кримська в м. Чернігові є їх невід'ємним конструктивним елементом та перебуває в особистій власності ОСОБА_2, до якого прикріплена вхідна хвіртка до домоволодіння відповідачки, чим порушуються права позивачки, а тому на підставі ст.ст. 321, 391 ЦК України, такі перешкоди підлягають усуненню.

Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком районного суду через невідповідність висновків суду обставинам справи, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в указаній частині з постановленням нового рішення.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0313 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Кримська, 31/2 в м. Чернігові, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.4).

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0312 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Кримській, 33/1 в м. Чернігові, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.127-128).

Сторони по справі (ОСОБА_2 та ОСОБА_4Г.) володіють та користуються суміжними земельними ділянками.

Як зазначається у висновку судової будівельно-технічної експертизи №20-15 від 11 січня 2016 року, складеного судовим експертом ОСОБА_6 (а.с. 147-158) та вбачається із матеріалів справи, вхід до земельної ділянки № 31/2 по вул. Кримський, що належить ОСОБА_2, облаштований металевими воротами. При вході на земельну ділянку № 33/1 по вул. Кримській, що належить ОСОБА_4, встановлена металева хвіртка, конструкція якої кріпиться до металевого кутка, що приварений до металевого стовпа вхідних воріт до земельної ділянки ОСОБА_2

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просила зобовязати відповідачку усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою шляхом демонтування хвіртки до домоволодіння за адресою вул. Кримська, 33/1, яка приварена до металевого стовпа, що знаходиться на земельній ділянці вул. Кримська, 31/2 у м. Чернігові. При цьому позовні вимоги обґрунтовувала тим, що при будівництві хвіртки були допущені значні порушення, що призвели до деформації належного їй металевого стовпа та металевих воріт, внаслідок чого порушене їх нормальне функціонування. Зазначала, що наявність без належних підстав привареної хвіртки відповідачки до належного їй стовпа та воріт, позбавляє її можливості взагалі відремонтувати ворота або ж замінити їх на нові.

У п. 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи №20-15 від 11 січня 2016 року, складеного судовим експертом ОСОБА_6, вказується, що згідно візуально інструментального обстеження встановлено, що до металевого стовпа вхідних воріт земельної ділянки №31/2 т. А приварений металевий куток до якого кріпиться конструкція хвіртки земельної ділянки №33/1. При проведенні зварювальних робіт та створеного додаткового навантаження від збудованої хвіртки на існуючий металевий стовп можливо сталася деформація стовпа та наявних вхідних металевих воріт, внаслідок чого порушено нормальне функціонування воріт.

У засіданні суду першої інстанції судовий експерт ОСОБА_6 на запитання суду: «Чи є основною причиною деформації хвіртки приварення її до воріт?» пояснювала, що неможливо сказати, що це є основною причиною, іншими можливими причинами може бути фізичний стан воріт, прикріплення паркану, який розділяє земельні ділянки сторін до металевого стовпу.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватись моральних засад суспільства.

Положеннями ст. 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.4 ст.60 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що позивачкою не доведено, що причиною деформації належних їй металевих воріт та їх нормального функціонування є наявність привареної до них хвіртки відповідачки, та що вказана хвіртка позбавляє можливості позивачку взагалі відремонтувати ворота або ж замінити їх на нові, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного.

Крім того, хвіртка ОСОБА_4 установлена на вході на належну саме їй земельну ділянку, а тому хвірткою не можуть чинитися перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить ОСОБА_2

Апеляційний суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні належною позивачці земельною ділянкою шляхом демонтування хвіртки до домоволодіння відповідачки є крайньою мірою та жодним чином не відновить право позивачки ОСОБА_2 на нормальне функціонування її воріт, зважаючи на те, що дійсної причини деформації не встановлено.

Таким чином, у районного суду були відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою за адресою вул. Кримська, 31/2, у м. Чернігові шляхом демонтування хвіртки до домоволодіння за адресою вул. Кримська, 33/1, яка приварена до металевого стовпа, що знаходиться на земельній ділянці вул. Кримська, 31/2 у м. Чернігові, а тому рішення суду в частині вирішення вказаних вимог підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового рішення про відмову у їх задоволенні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди районний суд виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову у цій частині.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, так як він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Зі змісту ч.1 ст. 23 ЦК України вбачається, що право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення її права, наявності такої шкоди та причинного звязку між порушенням та моральною шкодою.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вказаних вимог, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про необґрунтовану відмову у їх задоволенні не заслуговують на увагу.

З огляду на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі, то рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.; стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 170 грн. понесених витрат на правову допомогу та 1175 грн. 24 коп. витрат на проведення експертизи підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ч. 2 ст. 152 ЗК України, ст. ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 3, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 травня квітня 2016 року в частині вирішення позову про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою за адресою вул. Кримська, 31/2, у м. Чернігові шляхом демонтування хвіртки до домоволодіння за адресою вул. Кримська, 33/1, яка приварена до металевого стовпа, що знаходиться на земельній ділянці вул. Кримська, 31/2 у м. Чернігові; в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судового збору у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.; в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 170 (сто сімдесят) грн. понесених витрат на правову допомогу та 1175 (одна тисяча сто сімдесят пять) грн. 24 коп. витрат на проведення експертизи скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні належною їй земельною ділянкою за адресою вул. Кримська, 31/2, у м. Чернігові шляхом демонтування хвіртки до домоволодіння за адресою вул. Кримська, 33/1, яка приварена до металевого стовпа, що знаходиться на земельній ділянці вул. Кримська, 31/2 у м. Чернігові.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:Судді: