Справа № 357/8426/16-ц Головуючий у І інстанції Цуранов А. Ю.
Провадження № 22-ц/780/5633/16 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 49 21.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Олійника В.І.,
при секретарі:Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та коштів на особисте утримання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернулася із позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину та аліментів на особисте утримання до досягнення дитиною трьох років..

В обґрунтування позову вказувала, що з 05.12.2014 року перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 14.08.2015 року було розірвано. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_7.

Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, просила стягнути з ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частки доходу щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення аліментів на її особисте утримання та ухвалити нове про задоволення вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується, а тому не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.08.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований 05.12.2014 року, було розірвано, що підтверджується копією цього рішення.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 3).

Згідно довідки № 2043 від 19.07.2016 року про місце проживання та склад сім'ї, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, ОСОБА_5 та донька ОСОБА_7, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в частині вимог на утримання дружини, з якою проживає дитина, місцевий суд виходив з того, що позивачем не доведено наявність можливості у відповідача надавати вказану матеріальну допомогу, а лише за такої умови суд може стягнути аліменти на утримання дружини.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується судова колегія, виходячи із наступного.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 5 та ч. 6 ст. 84 СК України).

Враховуючи ту обставину, що судом не встановлено, а позивачем не доведено в судовому засіданні наявність у відповідача можливості надавати вказану матеріальну допомогу, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо недоведеності та необгрунованості цих позовних вимог узгоджуються з матеріалами справи.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, про наявність у відповідача неофіційного місця роботи та можливість надавати матеріальну допомогу, то вони колегією суддів розцінюються критично, оскільки не підтверджені жодним належним доказом, а тому в силу норм ЦПК України є лише припущеннями, на яких не може грунтуватися рішення суду.

Натомість, відповідачем було надано суду докази перебування на його утриманні ще двох дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_8 та ОСОБА_9, відповідно до яких він є батьком цих дітей, а також посвідчення, відповідно до якого він є інвалідом 3 групи і отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1074 грн.

Врахувуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки, висновки суду першої інстанції про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обгрунтованим, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко Судді: С.В.Лівінський

В.І.Олійник