ухвала

іменем україни

08 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» до Фермерського господарства «ПилипенкоВ.М.», ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про визнання договору оренди землі недійсним, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» (далі - ТОВ «Зоря») звернулось до суду з позовом, обґрунтовуючи який зазначало, що 20 травня 2009 року між товариством та ОСОБА_5 був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 242, площею 5,8000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, терміном на 5 років.

Договір оренди зареєстрований у відділі Держкомзему Вільнянського району Запорізької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис від 28 грудня 2012 року за № 02715.

На теперішній час позивачу стало відомо, що земельну ділянку, яку орендує товариство за чинним договором оренди, у 2014 році ОСОБА_5 передала в оренду Фермерському господарству «Пилипенко В.М.» (далі - ФГ «Пилипенко В.М.») на підставі договору оренди, укладеному відповідачами 01 серпня 2014 року.

Вважає, що оскільки договір оренди є укладеним з моменту реєстрації, то термін дії договору, укладеного товариством з ОСОБА_5, спливає тільки 28 грудня 2017 року, тобто договір оренди є чинним. Договір не розірвано та недійним не визнано, а на момент укладання спірного договору земельна ділянка залишалася у користуванні товариства, тому передавати в оренду ФГ «Пилипенко В.М.» спірну земельну ділянку ОСОБА_5 права не мала.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого вказала, що договір оренди земельної ділянки від 20 травня 2009 року, укладений між ТОВ «Зоря» та нею, особисто не підписувала, акт прийому-передачі до вказаного договору не складався.

Зазначає, що 30 грудня 1999 року нею дійсно був укладений договір оренди земельної частки (паю) з ТОВ «Зоря», який був зареєстрований 13 жовтня 2000 року, термін дії договору 10 років, отже мав сплинути 14 жовтня 2010 року.

Вважає, що до спливу терміну дії цього договору від її імені був підроблений договір від 20 травня 2009 року, який начебто діє до теперішнього часу і на який посилається товариство.

До теперішнього часу вона вважала, що отримує оренду плату за свою земельну ділянку за договором, укладеним в 1999 році, а не за підробленим договором від 20 травня 2009 року.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,8000 га, укладений між нею та ТОВ «Зоря» 20 травня 2009 року, зареєстрований у відділі Держкомзему Вільнянського району Запорізької області 28 грудня 2012 року.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» до Фермерського господарства «Пилипенко В.М.», ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Зоря» просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за даними поземельної книги ОСОБА_5 відповідно до державного акта НОМЕР_2, зареєстрованого 02 червня 2008 року, на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 5,8000 га, що розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

20 травня 2009 року між ТОВ «Зоря» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області 28 грудня 2012 року за № 02715.

Відповідно до п. 8 вказаного договору його укладено на 5 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

01 серпня 2014 року між ОСОБА_5 та ФГ «Пилипенко В.М.» було укладено договір оренди названої земельної ділянки, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 серпня 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Зоря», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, врахувавши правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162цс13, виходив з відсутності доказів того, що на час укладання договору від 01 серпня 2014 року був чинним договір оренди від 20 травня 2009 року.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, суди попередніх інстанцій виходили з недоведеності її тверджень, що договір з ТОВ «Зоря» 20 травня 2009 року вона не підписувала, а клопотання про проведення почеркознавчої експертизи з цього питання ОСОБА_5 не заявляла, та факти отримання нею орендної плати за час дії вказаного договору свідчать про його виконання як орендарем, так і орендодавцем.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу про те, що датою укладання договору оренди земельної ділянки між ТОВ «Зоря» та ОСОБА_5 є дата його державної реєстрації, а не дата підписання, є безпідставними та суперечать правовій позиції, висловленій в вказаній вище постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року по справі №6-162цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

Доводи ТОВ «Зоря» про те, що на час укладання договору оренди між ОСОБА_5 та ФГ «Пилипенко В.М.» товариство продовжувало користуватися спірною земельною ділянкою є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.І. Євтушенко О.М. Ситнік