Ухвала

іменем україни

01 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Журавель», третя особа - Семенівське районне управління юстиції Полтавської області, про визнання договору оренди землі поновленим, додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації договору оренди землі, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль», яке діє через представника Цвіркуна Ігоря Олеговича, на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 24 березня та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» (далі - ТОВ «СЕМАЛЬ») звернулось до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 липня 2010 року між ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «СЕМАЛЬ», та ОСОБА_4 був зареєстрований договір оренди землі, строк дії якого становить до 21 липня 2015 року.

ТОВ «Семаль» направило на адресу ОСОБА_4 лист-повідомлення про намір поновити договір оренди землі на новий строк, проте відповіді на цей лист не надійшло.

22 липня 2015 року між ОСОБА_4 та ФГ «Журавель» був укладений договір оренди землі.

Вважаючи, що переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк має позивач, він просив визнати укладений з відповідачем договір оренди землі поновленим, додаткову угоду про поновлення договору оренди землі укладеною, договір оренди землі від 22 липня 2015 року недійсним та скасувати державну реєстрацію цього договору.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19 квітня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Семаль», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

Судами встановлено, що 11 квітня 2008 року між ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі терміном на п'ять років, який зареєстрований в Семенівському РВ ПР ДДП «Центр ДЗК» 21 липня 2010 року.

Відповідно до п. 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Судами встановлено, що лист-повідомлення про намір ТОВ «Семаль» продовжити договір оренди землі на новий строк та проект додаткової угоди до договору оренди землі ОСОБА_4 отримала 26 червня 2015 року, тобто за 26 днів до закінчення строку договору, а не за 30 днів, як передбачено законом.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій, правильно виходили із того, що ТОВ «Семаль» не виконало приписів закону про завчасне (не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди) повідомлення орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, а отже підстави для визнання поновленим договір оренди та спонукання відповідача до укладання додаткової угоди відсутні, як і відсутні правові підстави для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами, і скасування його державної реєстрації.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

З указаного вбачається, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СЕМАЛЬ», яке діє через представника Цвіркуна Ігоря Олеговича, на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 24 березня та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 19 квітня 2016 року, відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 24 березня та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня Л.М. Мазур