Справа № 2/593/39/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р., Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани, Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного сектору державної міграційної служби України в Тернопільській області, ОСОБА_3 сільської Ради, Козівського району, Тернопільської області, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій щодо невнесення відомостей до паспортного документа ОСОБА_4, про зняття його з реєстрації, визнання неправомірними дій посадових осіб ОСОБА_3 сільської Ради щодо внесення виправлень в будинкову та по господарську книгу господарства за адресою: с.Олесино, вул.Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області щодо зняття з реєстрації ОСОБА_4 та скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: с.Олесино, вул.Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області 24.12.2010 року, при цьому вважати датою зняття з реєстрації 02.11.1999 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду з позовом до ОСОБА_2 районного сектору державної міграційної служби України в Тернопільській області, ОСОБА_3 сільської Ради, Козівського району, Тернопільської області, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій щодо невнесення відомостей до паспортного документа ОСОБА_4, про зняття його з реєстрації, визнання неправомірними дій посадових осіб ОСОБА_3 сільської Ради щодо внесення виправлень в будинкову та погосподарську книгу господарства за адресою: с.Олесино, вул.Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області щодо зняття з реєстрації ОСОБА_4 та скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: с.Олесино, вул.Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області 24.12.2010 року, при цьому вважати датою зняття з реєстрації 02.11.1999 року. В обґрунтування позову зазначила, що 03.07.2000 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті залишився у спадок житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 11, в с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області, що належав йому на праві приватної власності. 22.12.2000 року вона звернулась до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і 26.06.2002 року отримала його. 14.01.2015 року, її брат ОСОБА_4 звернувся в Козівський районний суд Тернопільської області із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації, у якому вказав, що проживав і був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.07.1986 року по 24.12.2010 рік. Тобто на час смерті батька ОСОБА_5, який помер в 2000 році, він був зареєстрований у вищезазначеному житловому будинку та надалі продовжував утримувати його. Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 05.03.2015 року вирішено визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії АЕР №971289 на житловий будинок по вул.Шевченка, 11 в с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області за ОСОБА_1 та скасувати державну реєстрацію вказаного житлового будинку. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 21.05.2015 року її апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 05.03.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії АЕР №971289 на житловий будинок в с.Олесино вул.Шевченка, 11 за ОСОБА_1 в 1/2 його частини. У решті рішення суду залишено без змін. Вона вважає, що рішення у даній справі може вплинути на права та інтереси ОСОБА_4, оскільки апеляційний суд Тернопільської області, під час ухвалення рішення від 21.05.2015 року посилався на те, що згідно паспорта ОСОБА_4, він, з 15.07.1986 року до 24.12.2010 року був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому реєстрація спадкоємця в будинку за місцем відкриття спадщини є однією складовою фактичного вступу в управління спадковим майном. Однак, насправді ж з 1996 року, ОСОБА_4 не проживав в даному житловому будинку, і взагалі із 1996 року до 03.07.2000 року не спілкувався з батьком. Всі ці роки вона разом з чоловіком займались господарством, допомагали батькові, садили город, робили ремонти в будинку та похоронили батька. ОСОБА_4 було представлено паспорт серія НЮ 167606 від 10.07.2008 року, згідно даних якого з 15.07.1986 року до 24.12.2010 року його місце проживання зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак із будинкової книги №2, прописки громадян вбачається, що ОСОБА_4 по даній адресі був виписаний 02.11.1999 року (паспорт серія МС 698006 від 20.07.2000 року). В даній книзі чітко видно, що в ній є виправлення, оскільки штамп закреслено і зазначено: що 24.12.2010 року він був виписаний. В погосподарській книзі міститься інформація про те, що ОСОБА_4 по даній адресі вибув 02.11.1999 року в с.Геленків, Козівського району, а повернувся 01.06.2000 року. Вона вважає, що ОСОБА_4, маючи намір ввести в оману суд щоб успадкувати майно батька, за допомогою заінтересованих осіб, вніс зміни в державну реєстрацію місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, Козівськоґо району, Тернопільської області і не погоджується з державною реєстрацією місця проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою, оскільки останній був виписаний з с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області 02.11.1999 року, а не 24.12.2010 року, тому звернулася до суду з вимогою про визнання недійсною вказаної реєстрації та зобов'язання вчинити дії.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просить її позовні вимоги задоволити. Вона не погоджується з державною реєстрацією місця проживання свого брата ОСОБА_4 за адресою вул. Шевченка, 11, с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області, оскільки останній був виписаний 02.11.1999 року, а не 24.12.2010 року, як стверджує відповідач.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 підтримала позовні вимоги своєї довірительки, вважає, що даний позов є обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 районного сектору ДМС України у Тернопільській області за довіреністю - ОСОБА_7 вважає позов безпідставним, просить відмовити у його задоволенні. Крім цього додала, що на підставі бази персональних даних відділлу адресно-довідкової роботи УДМС у Тернопільській області встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, 24.12.2010 року, куди прибув з с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради, Козівського району, Тернопільської області сільський голова - ОСОБА_8 в судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що в сільській раді зберігаються господарські книги, де є прописаними всі жителі села, достовірною є інформація відносно реєстрації, яка відмічена у паспорті ОСОБА_4 Також доповнила, що ОСОБА_4 знятий з реєстрації по вул. Шевченка,11, с.Олесино, Козіського району, Тернопільської області 24 грудня 2010 року згідно паспорта серія НЮ №167606 від 10.07.2008 року, вибув в с.Геленки, Козівського району, Тернопільської області.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позову не визнав, просить відмовити в його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Суду пояснив, що він з дитячих років був прописаним по вул. Шевченка,11, в с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області, а тому твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що він був знятий із реєстрації 02.11.1999 року не відповідає дійсності, оскільки в 1999 році він з реєстрації не знімався. Крім цього доповнив, що після смерті батька ОСОБА_5, який помер 03.07.2000 року він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому, що не мав грошових коштів, всі свої особисті речі він зберігав у батьківському будинку, а також обробляв город.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 дав суду пояснення аналогічні поясненням його довірителя, вважає, що позов позивачки ОСОБА_1 є безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає.

Допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що вона являється дочкою позивачки ОСОБА_1 і їй достовірно відомий той факт, що її дядько ОСОБА_4 із 1999 року вже не був зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_6. У1994 році ОСОБА_4 одружився і пішов жити до своєї дружини, а її дідо ОСОБА_5 проживав у будинку, що знаходиться за адресою вул.Шевченка, 11, в с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області сам. За дідом здійснювала догляд її мати - ОСОБА_1

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що після одруження у 1994 році ОСОБА_4 у с.Олесино вже не проживав. 03.07.2000 року, коли помер ОСОБА_12, то його похоронами займалась його дочка - ОСОБА_1 Крім цього свідок ОСОБА_11 додала, що після смерті батька, відповідача ОСОБА_4, в с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області вона взагалі не бачила.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що він являється чоловіком позивачки і йому достовірно відомий той факт, що у 1999 році відповідач ОСОБА_4 був виписаний із вищезазначеного житлового будинку. З особистих його речей, які зберігались у будинку, була лише військова форма та костюм. Доповнив, що відповідач ОСОБА_4 не мав наміру спадкувати майно після смерті свого батька ОСОБА_5

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснила, що вона являється секретарем Олесинської сільської ради, Козівського району, Тернопільської області і в 2010 році відповідач ОСОБА_4 дійсно звертався у сільську раду із чистою будинковою книгою, в яку вона на основі запису про реєстрацію у паспорті записала його дані та повернула йому будинкову книгу. Доповнила, що у ОСОБА_4 був новий паспорт виданий у 2008 році, де був здійснений запис, що він є зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_7 в 1986 році.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з слідуючих міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2000 року помер батько позивачки -ОСОБА_5. У спадок після його смерті залишився житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 11, в с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області, що належав йому на праві приватної власності.

22.12.2000 року позивачка звернулась до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і 26.06.2002 року отримала його.

Однак 14.01.2015 року, брат позивачки -ОСОБА_4 звернувся в Козівський районний суд Тернопільської області із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації, у якому вказав, що проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 15.07.1986 року до 24.12.2010 року. Тобто на час смерті батька ОСОБА_5, який помер в 2000 році, він був зареєстрований в житловому будинку, що знаходиться в селі Олесино по вул. Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області та надалі продовжував утримувати його.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 05.03.2015 року вирішено визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серія АЕР №971289 на житловий будинок по вул.Шевченка, 11, в с.Олесино за ОСОБА_1 та скасувати державну реєстрацію житлового будинку.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 21.05.2015 року апеляційну скаргу позивачки задоволено частково. Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 05.03.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серія АЕР №971289 на житловий будинок по вул.Шевченка, 11, в с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області за ОСОБА_1 в 1/2 його частини, решті рішення суду залишено без змін.

Позивачка стверджує, що рішення апеляційного суду Тернопільської області у даній справі може вплинути на права та інтереси ОСОБА_4, оскільки суд, під час ухвалення рішення від 21.05.2015 року посилався на те, що згідно паспорта ОСОБА_4, він з 15.07.1986 року до 24.12.2010 року був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, а тому реєстрація спадкоємця в будинку за місцем відкриття спадщини є однією складовою фактичного вступу в управління спадковим майном. Однак зі слів позивачки, з 1996 року, ОСОБА_4 не проживав в даному житловому будинку, і з 1996 року до 03.07.2000 року не спілкувався з батьком. Всі ці роки позивачка разом з чоловіком займались господарством, допомагали батькові та похоронили його. Вона вважає, що ОСОБА_4, маючи намір ввести в оману суд, щоб успадкувати майно батька, за допомогою заінтересованих осіб, вніс зміни в державну реєстрацію місця проживання. Вона не погоджується з державною реєстрацією місця проживання ОСОБА_4 за адресою: с. Олесино по вул. Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області, оскільки останній був виписаний 02.11.1999 року, а не 24.12.2010 року.

У судовому засіданні відповідачем ОСОБА_4 було представлено паспорт серія НЮ 167606 від 10.07.2008 року, згідно даних якого з 15.07.1986 року до 24.12.2010 року його місце проживання зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_8.

Проте із будинкової книги №2 прописки громадян, що мешкають у будинку в с.Олесино, Козівського району, Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 по даній адресі був виписаний 02.11.1999 року (паспорт серія МС 698006 від 20.07.2000 року), даний штамп закреслений і зазначено, що виписаний він був 24.12.2010 року.

В погосподарській книзі міститься інформація про те, що ОСОБА_4 по даній адресі вибув 02.11.1999 року в с.Геленків, а повернувся 01.06.2000 року.

У судовому засіданні встановлено, що в будинковій та погосподарській книзі містяться розбіжності.

Із оглянутого у судовому засіданні листа №05/07-441 УДМС у Тернопільській області вбачається, що УДМС у Тернопільській області заперечує проти задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірними дій посадових осіб ОСОБА_2 районного сектору УДМС у Тернопільській області, щодо невнесення відомостей до паспортного документу ОСОБА_4 про зняття з реєстрації останнього 02.11.1999 року за адресою: с. Олесино, вул. Шевченка, 11, Козівського району Тернопільської області та скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: с. Олесино, вул. Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області саме 24.12.2010 року, при цьому вважати датою зняття з реєстрації 02.11.1999 року і вважає, що у відповідності до Указів Президента України від 09.12.2010 р. №1085/2010 „Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", 06.04.2011р. №405 „Питання Державної міграційної служби України" та постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 р. № 658 „Про утворення територіальних органів Державної міграційної служби" в Тернопільській області утворено Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області та покладено на дану Службу функції з реалізації державної політики з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, а також у справах міграції в межах, визначених законодавством про біженців.

На виконання вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) від 17.07.2012 р. № 626 „Про функціонування ДМС" з 01.08.2012 р. повноваження щодо реєстрації місця проживання фізичних осіб, які входили до компетенції Державного Департаменту громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб (далі - ДГІРФО), передано до сфери діяльності Державної міграційної служби України.

На підставі бази персональних даних відділу адресно-довідкової роботи УДМС у Тернопільській області встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, 24.12.2010 р. прибув з с. Олесине, Козівський район, Тернопільська область (копія талону знаходиться при матеріалах справи).

Отже, жодних дій щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 УДМС у Тернопільській області чи його територіальні підрозділи не здійснювали.

Крім цього УДМС у Тернопільській області не може надати інформацію та документи на підставі яких проводилась реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: с. Олесино, Козівського району, Тернопільської області, оскільки заяви вищевказаної особи знищені у зв'язку із закінченням терміну зберігання (наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.06.2002 р. №519 „Про затвердження Переліку документів, що утворюються в процесі діяльності ОВС, навчальних закладів, підприємств, установ, організацій системи МВС України, із зазначенням строків зберігання документів, та Переліку документів, що утворюються в процесі, діяльності внутрішніх військ МВС України" визначено, що строк зберігання даних документів становить 3 роки).

Тобто до УДМС у Тернопільській області будь-яких документів щодо реєстрації місця Проживання ОСОБА_4 чи документи, що стали підставою для здійснення такої реєстрації, не передавалися.

Саме відсутність вищевказаних документів позбавляє УДМС у Тернопільській області можливості зробити висновки щодо правомірності чи неправомірності дій посадових осіб ВГІРФО ОСОБА_2 районного відділу УМВС України в Тернопільській області, які здійснювали реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4

Відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 р. № 1085/2010 „Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державна міграційна служба України та її органи не є правонаступниками Державного Департаменту громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України та його органів і підрозділів.

Враховуючи, що УДМС у Тернопільській області та його територіальні підрозділи жодних дій щодо реєстрації чи зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 не вчиняли, вважаємо, що у позивача та УДМС у Тернопільській області відсутні спірні правовідносини.

Стосовно вимог позивача щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме: скасувати зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_15 за адресою: с. Олесино, Козівського району, Тернопільської області саме 24.12.2010 р., при цьому вважати датою зняття з реєстрації 02.1.1.1.999 р. повідомлено наступне.

Пунктом 7.1 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 р. №1077 „Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи скасовується в разі її проведення з порушенням вимог законодавства. З аналізу вказаної норми вбачається наявність права центрального органу виконавчої влади (включаючи керівника територіального підрозділу ДМС України), що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, скасовувати реєстрацію місця проживання в разі її незаконного проведення.

УДМС у Тернопільській області чи його територіальні підрозділи жодних дій щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: с. Олесино, Козівського району, Тернопільської області не здійснювали, а враховуючи відсутність документів, які стали підставою для вчинення оскаржуваних дій, а також те, що УДМС у Тернопільській області не є правонаступником ДПРФО, УДМС у Тернопільській області на їхню думку не має законних та достатніх підстав самостійно досліджувати законність зняття з реєстрації ОСОБА_4

Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Аналізуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачем не представлено жодних доказів вчинення неправомірних дій посадовими особами ОСОБА_2 районного сектору УДМС у Тернопільській області щодо невнесення відомостей до паспортного документу ОСОБА_4 про зняття з реєстрації останнього 02.11.1999 року за адресою: с. Олесино, вул. Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області та не здобуто будь-яких доказів вчинення неправомірних дій посадовими особами ОСОБА_3 сільської ради щодо внесення виправлень в будинкову та погосподарську книги господарства за адресою с.Олесино, вул. Шевченка,11, Козівського району, Тернопільської області, щодо зняття з реєстрації ОСОБА_4 та скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 24.12.2010 року і такі докази здобути під час судового розгляду справи суду не вдалося, в звязку з чим датою зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: с.Олесино, вул.Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області слід вважати 24.12.2010 року, як зазначено у паспорті ОСОБА_4

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Судові витрати не відшкодовуються оскільки в позові відмовлено.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.391 ЦК України, ст. ст. 10,60,88,212-214 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного сектору державної міграційної служби України в Тернопільській області, ОСОБА_3 сільської Ради, Козівського району, Тернопільської області, ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій щодо невнесення відомостей до паспортного документа ОСОБА_4 про зняття його з реєстрації, визнання неправомірними дій посадових осіб ОСОБА_3 сільської Ради щодо внесення виправлень в будинкову та по господарську книгу господарства за адресою: с.Олесино, вул.Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області щодо зняття з реєстрації ОСОБА_4 та скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: с.Олесино, вул.Шевченка, 11, Козівського району, Тернопільської області 24.12.2010 року, при цьому вважати датою зняття з реєстрації 02.11.1999 року - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з моменту проголошення.

Суддя Шміло В.І.