Провадження № 2-к/344/6/16
У Х В А Л А

23 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Пастернак І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Санта-Марія-Капуа-Ветере Італія від 30.11.2001 року про встановлення режиму роздільного проживання та про розірвання шлюбу №1727 від 29.06.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Санта-Марія-Капуа-Ветере Італія від 30.11.2001 року про встановлення режиму роздільного проживання та про розірвання шлюбу №1727 від 29.06.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої вимоги клопотання підтримала з мотивів наведених в ньому, просила задоволити та розгляд справи проводити без її участі та без участі заявниці (а.с.84).

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.85, 86), своїх заперечень на клопотання суду не надав.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, суддею встановлено наступне.

Клопотання оформлене з дотриманням вимог, встановлених ст.ст. 394, 400 ЦПК України та ст. 5 Конвенції між СРСР та Італійською Республікою про правову допомогу у цивільних справах від 25.01.1979 року, ратифікованої 1986 року.

Згідно належним чином засвідченої та перекладеної на українську мову копії рішення суду Санта-Марія-Капуа-Ветере Італія від 30.11.2001 року про встановлення режиму роздільного проживання, ОСОБА_3 20.06.2001 року та 29.10.2001 року позов підтримав та просив задоволити (а.с. 8-12).

Рішенням суду Санта-Марія-Капуа-Ветере Італія від 29.06.2006 року №1727 про розірвання шлюбу, оголошено про розірвання шлюбу, укладеного в Івано-Франківську (Україна) 15.09.2000 року між ОСОБА_3. Який народився в Теано, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_4, яка народилась в селі Липівка (Україна) ІНФОРМАЦІЯ_2 року та зареєстрованого в реєстрі актів цивільного стану Комуни Теано. Згідно вказаного рішення позивач ОСОБА_3 був присутній під час розгляду справи та просив оголосити про розірвання шлюбу (а.с.21-24).

Відповідно до довідки Апеляційного суду м. Неаполь Італія від 01.03.2007 року, на рішення Суду Санта-Марія-Капуа-Ветере №1727/06, яке винесене 29.06.2006, зареєстроване 29.09.2006. про яке повідомлено 20.01.2007, по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно розлучення в реєстрі цого суду не має жодної апеляційної скарги (а.с.31).

Таким чином, наведене рішення вступило в законну силу на території Італії.

Отже, умови, передбачені Конвенцією, дотримані. Підстав, визначених ст. 396 ЦПК України та ст. 25 Конвенції, для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 399 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст. 19 Конвенції, кожна з Договірних Сторін визнає вступивші в законну силу судові рішення у цивільних (в тому числі сімейних) справах, а також вироки в частині, що стосуються відшкодування шкоди, заподіяної злочином (далі - "судові рішення"), винесені на території іншої Договірної Сторони судами, компетентними відповідно до статті 24 цієї Конвенції. Договірні Сторони визнають також рішення, що стосуються визнання батьківства, встановлення опіки, піклування та усиновлення, а так само їх скасування, винесені компетентними установами СРСР, і відповідні рішення, винесені в порядку добровільної юрисдикції італійськими судами. Рішення, згадані в пункті 2, мають на території Договірної Сторони, де вони визнаються, таку ж юридичну силу, як і відповідні рішення, прийняті компетентними органами названої Договірної Сторони. Положення цієї глави застосовуються до рішень і актів, зазначених у пунктах 1 і 2, а також в статті 26, винесених після вступу в силу цієї Конвенції.

З огляду на викладене та з урахуванням положення ст. 399 ЦПК України та ст. 19 Конвенції, суддя дійшла висновку, що клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання та виконання рішення суду на території України слід задоволити.

На підставі викладеного, відповідно до Конвенції між СРСР та Італійською Республікою про правову допомогу у цивільних справах від 25.01.1979 року, ратифікованої 1986 року, ст.ст. 394, 399-401 ЦПК України, керуючись ст. ст. 209-210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Санта-Марія-Капуа-Ветере Італія від 30.11.2001 року про встановлення режиму роздільного проживання та про розірвання шлюбу №1727 від 29.06.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задоволити.

Визнати на території України рішення суду Санта-Марія-Капуа-Ветере Італія від 30.11.2001 року про встановлення режиму роздільного проживання за взаємною згодою подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29.06.2006 року №1727.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Пастернак І.А.