У Х В А Л А

Справа № 183/2401/13

№ 2-з/183/65/16

21 червня 2016 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільний позов ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання дій протизаконними.

17 червня 2016 року представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення зазначеного позову, я якій просить суд:

-вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,050 га, кадастровий номер :01:309:0091, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, СТ «Трубник», яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності;

-заборонити відповідачу-2 та будь-яким іншим особам, в будь-який спосіб вчиняти будь-які правочини (укладати угоди, договори, додаткові угоди чи договори до раніше укладених договорів тощо) щодо земельної ділянки загальною площею 0,050 га, кадастровий номер :01:309:0091, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, СТ «Трубник».

Заява обґрунтована тим, що зазначена спірна земельна ділянка перебуває у власності у відповідача-2, яка здійснює її фактичне використання та має всі документи на право власності на вищевказану земельну ділянку, що необхідні для повноцінного використання та розпорядження нею. Таким чином, у випадку, якщо відповідач-2 здійснить відчуження спірної земельної ділянки третім особам, це в разі позитивного вирішення спору може суттєво утруднити його виконання або ж зробить його виконання взагалі неможливим.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 152 ЦПК України визначає, що позов забезпечується, в тому числі і накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заявляючи вимоги про необхідність накладення арешту на майно відповідача, позивач не надає доказів щодо наявності причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та які-б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Сама лише наявність поданого позову не свідчить про наявність підстав для накладення арешту на майно, яке є предметом позову. Крім того, в порушення норм ч.4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153, 210 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міжрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов