АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/7837/2016 Головуючий у І інстанції Трегубенко Л.О.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) Костенка Валерія Миколайовича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державної адміністрації залізничного транспорту України ( Укрзалізниця) , третя особа, виконуючий обов'язки генерального директора "Укрзалізниця" Бланк Максим Ігорович про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної адміністрації залізничного транспорту України ( Укрзалізниця) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним звільненням.

Зазначав, що з 02 листопада 2007 року він працював на посаді інженера 1 категорії відділу обладнання Головного управління матеріально-технічних ресурсів та координації закупівель Державної адміністрації залізничного транспорту України, а 18 липня 2008 року його переведено на посаду інженера 1 категорії відділу обладнання Головного управління матеріально-технічних ресурсів.

Наказом №27-ос від 10.01.2011 він переведений на посаду інженера 1 категорії відділу обладнання Головного управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів, а з 25.05.2011 його переведено на посаду провідного інженера 1 категорії відділу обладнання Головного управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів.

Наказом №3404/ос від.09.09.2014 його звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважаючи звільнення незаконним через недотримання відповідачем вимог статей 42, 49-2 КЗпП України, зокрема відповідач не врахував переважне право працівника на залишення на роботі, при цьому іншої роботи йому не запропоновано, не провів остаточного розрахунку при звільненні, що спричинило моральну шкоду, яка полягала душевних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки через звільнення в родині відбуваються постійні конфлікти, не може знайти належної роботи для забезпечення сім'ї .

Окрім цього, його звільнення було здійснено без погодження із профспілковим комітетом, доказом чого є відсутність відповідної відмітки у наказі від 09.09.2014 № 3404/ос, що є грубим порушенням статті 43 КЗпП України та ст. 39 Закону України " Про професійні спілки, їх права та гарантії" , оскільки звільнення може проведено за згодою виборчого органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, тому з урахуванням уточнених позовних вимог просив поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2014 року до дня поновлення на роботі та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 ( ресторацій ний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) ( ), третя особа, виконуючий обов'язки генерального директора "Укрзалізниця" Бланк Максим Ігорович про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди у сумі 2000 грн. задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді провідного інженера Головного управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів Державної адміністрації залізничного транспорту України ( Укрзалізниця) з 10.09.2014року .

Стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України ( Укрзалізниця) ( ) на користь ОСОБА_2 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 10.09.2014 р. по 30.12.2015р. в загальній сумі 128423, 75 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 8944,11 грн. допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України ( Укрзалізниця) () у дохід держави судовий збір за стягнення заробітної плати у сумі 1284, 23 грн.

У апеляційній скарзі представник Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) Костенко В.М. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовної заяви в повному обсязі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте його представник у судове засідання не з'явився і причину неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у його відсутності .

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 49 -2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Державна служба зайнятості інформує працівників про роботу в тій самій чи іншій місцевості за їх професіями, спеціальностями, кваліфікаціями, а у разі їх відсутності - здійснює підбір іншої роботи з урахуванням індивідуальних побажань і суспільних потреб. У разі потреби особу може бути направлено, за її згодою, на професійну перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до законодавства.

Відповідно до роз'яснень п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що наказом від 02.11.2007 №1140/ос ОСОБА_2 було прийнято на посаду інженера 1 категорії відділу обладнання Головного управління матеріально- технічних ресурсів та координації закупівель, а з 25 травня 2011 року його було переведено на посаду провідного інженера відділу обладнання Головного управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів на підставі наказу № 796/ос від 25.05.2011 ( а.с. 8-10, т. 1 ).

Скорочення штату працівників відбулося відповідно до наказу генерального директора Державної адміністрації залізничного транспорту України "Укрзалізниця" ОСОБА_5 від 24 квітня 2014 року № 135-ц/од "Про внесення змін до структури Укрзалізниці" з метою упорядкування структури управління державної адміністрації залізничного транспорту, ліквідовано з 25.07.2014 Головне управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів, утворено з 25.04.2014 в апараті Укрзалізниці Управління планування матеріально-технічних ресурсів чисельністю 15 штатних одиниць та утворено з 25.04.2014 в апараті Укрзалізниці Управління аналітико - цінової роботи чисельністю 17 штатних одиниць, затверджено та введено в дію з 25.04.2014 структуру Управління планування матеріально-технічних ресурсів, структуру управління аналітико - цінової роботи; реорганізовано Інспекцію з контролю вартості будівництва шляхом приєднання до структури Управління аналітико-цінової роботи; Начальнику головного фінансово-економічного управління: передано в новоутворене Управління аналітико-цінової роботи 6 штатних одиниць; внесено зміни до структури та Положення про Головне фінансово-економічне управління ;начальнику Головного управління справами передано в новоутворене Управління аналітико-цінової роботи 1 штатну одиницю; Начальнику Головного управління охорони і організації праці внесено відповідні зміни до штатного розпису Укрзалізниці; начальнику Управління по роботі з персоналом забезпечити працевлаштування та вивільнення працівників Головного управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів, що ліквідується, відповідно до вимог чинного законодавства; начальникам управління планування матеріально-технічних ресурсів Управління аналітико-цінової роботи в двотижневий строк надано на затвердження Положення про Управління; начальнику Головного управління автоматики, телемеханіки та зв'язку встановлено умовні телеграфні адреси новоствореним управлінням; визнано таким, що втратив чинність з 25.07.2014, наказ Укрзалізниці від 04.05.2011 №177-Ц " Про реорганізацію Головного управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів" ( а.с. 139-167, т. 1).

Відповідно до наказу від 18 липня 2014 року № 413-Ц/од " Про внесення змін до наказу Укрзалізниці від 24.04.2014 № 135-Ц/од" з метою впорядкування структури апарату управління Державної адміністрації залізничного транспорту України збільшено чисельність Управління планування матеріально-технічних ресурсів до 17 штатних одиниць, структуру Управління планування матеріально-технічних ресурсів доповнено новою позицією " старший інспектор з контролю виконання ", який підпорядковується начальнику управління, встановлено чисельність відділу специфікованих планів матеріальних ресурсів - 6 штатних одиниць ( а.с. 138, т. 1 ).

30 квітня 2014 року ОСОБА_2 особисто під підпис попереджено про подальше вивільнення, у зв'язку із змінами до штатного розпису, оскільки Головне управління планування та контролю за закупівлями матеріально - технічних ресурсів ліквідовується з 25.07.2014, а посада, яку займав позивач вилучається із штатного розпису, а тому трудовий договір буде розірвано на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України після 25.07.2014 та інформацію про скорочення буде подано у районний Центр зайнятості населення за його місцем реєстрації , проте разом із попередженням про вивільнення, посад за новим штатним розписом не було запропоновано, незважаючи на те , що наказом від 24 квітня 2014 року № 135-ц/од з 25.07.2014 Головне управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів ліквідовано та утворено з 25.04.2014 в апараті Укрзалізниці Управління планування матеріально-технічних ресурсів чисельністю 15 штатних одиниць та Управління аналітико - цінової роботи чисельністю 17 штатних одиниць ( а.с. 11).

14 травня 2014 року Державна адміністрація залізничного транспорту України ( Укрзалізниця) до Печерського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості подало звітність за встановленою формою про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.( а.с. 44-63, т. 1).

Крім того, як встановлено, наказами генерального директора Укрзалізниці від 25.07.2014 №427-Ц/од, 28.07.2014 № 455-Ц/од, 07.10.2014 № 641-Ц/од в апараті управління Державної адміністрації залізничного транспорту України з метою впорядкування структури апарату створювались нові структурні підрозділи, вносились зміни щодо збільшення чисельності Управління планування матеріально- технічних ресурсів до 17 штатних одиниць і структура цього Управління доповнювалася новою позицією " Старший інспектор з контролю виконання та встановлювалася численність відділу специфічних планів матеріальних ресурсів - 6 штатних одиниць. Наказом № 427 -Ц/од від 25 .07.2014 реорганізовано з 25 .07. 2014 Управління матеріально-технічних ресурсів шляхом створення Департаменту планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів численністю 24 штатні одиниці.( т.1 а.с. 59,60, 61-64) .

Наказом №395 -Ц/од від 14.07.2014 " Про структуру апарату управління Укрзалізниці" затверджено та впроваджено з 14.07.2014 в апараті управління Укрзалізниці перехідну організаційну структуру ( департаменти, управління , інспекції та самостійні відділи ), взято за основу організаційну структуру АТ " Укрзалізниця" та положення про них, які розроблено та схвалено Робочою комісією з реформування залізничного транспорту України , з необхідними обмеженнями на перехідний період.

Пунктом 5.2. вказаного наказу запроваджено підготувати план заходів щодо переведення працівників апарату управління Укрзалізниці на посади у новостворених структурних підрозділах відповідно до вимог законодавства, передбачивши, що виконання цього плану має бути завершено до 14.10.2014. (т. 1 а.с. 56, 57 ).

При цьому, наказом №721-Ц/од від 17.11.2014 в.о. генерального директора - заступником голови комісії з реорганізації Бланком М.І. було встановлено граничну чисельність Департаменту планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів 26 штатних одиниць, структуру вказаного Департаменту викладено у новій редакції та начальнику Департаменту управління персоналом забезпечено проведення та працевлаштування працівників відповідно до вимог чинного законодавства (т. 1 а.с. 65,66).

З наявної в матеріалах справи біографічної довідки вбачається, що ОСОБА_2 за спеціальністю має досвід з менеджменту організації та адміністрування ( за видом економічної діяльності ). ( а.с 39-41, т. 2).

Незважаючи на зазначені зміни та наказ №395 -Ц/од від 14.07.2014 про необхідність щодо переведення працівників апарату управління Укрзалізниці на посади у новостворених структурних підрозділах відповідно до вимог законодавства , ОСОБА_2 жодного разу не було запропоновано посади в новостворених структурних підрозділах і лише в день звільнення йому було запропоновані посади : стрілець оперативної мобільної групи робітничого штату Головного управління воєнізованої охорони;

- провідний інженер відділу орендних відносин Департаменту майнових та земельних ресурсів (т. 1 а.с. 11,13).

Як пояснив у судовому засіданні позивач, він від посади провідного інженера відділу орендних відносин Департаменту майнових та земельних ресурсів не відмовився , але коли прийшов працевлаштовуватися , йому повідомили , що ця посада зайнята .

У матеріалах справи відсутні дані про те, що позивач від цієї посади відмовився.( т.1 а.с. 13)

Наказом від 09 вересня 2014 року № 3404/ос ОСОБА_2 було звільнено з посади провідного інженера відділу обладнання Головного управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів Укрзалізниці у зв'язку із скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України.( а.с 12, т.1 ).

Однак, як встановлено, що з липня 2014 року було запроваджено департаменти та створено нові управління, збільшено чисельність штатних одиниць та запроваджено план переведення працівників, проте відсутні докази в підтвердження того, що позивачу було запропоновано з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору всі наявні вакантні посади, як це передбачено ч. 3 с. 49-2 КЗпП України.

Відповідно до частини сьомої статті 43 КЗпП України та частини шостої статті 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Отже, суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з'ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

В аспекті положень частини сьомої статті 43 і частини шостої статті 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та з урахуванням вище зазначеного висновку слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов'язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Отже, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Так, відповідно до ст.3 Закону України від 23.02.2012 року №4442-VI «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту України загального користування», який набув законної сили 22.03.2014 року зазначено, що з дня прийняття рішення Кабінету Міністрів України про утворення Товариства до державної реєстрації Товариства Державна адміністрація залізничного транспорту України, підприємства залізничного транспорту, господарські товариства, 100 відсотків акцій (часток, паїв) яких належать державі та вносяться до статутного капіталу Товариства, не мають права без згоди центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту зокрема: скорочувати чисельність працівників.

10 липня 2014 року в.о. начальника Головного управління ОСОБА_6 направив лист №Цкадр 24/417 до Профспілкового комітету апарату Укрзалізниці про надання дозволу на звільнення за скороченням штату ( п. 1 ст. 40 КЗпП України) 7 працівників Головного управління планування та контролю за закупівлями матеріально-технічних ресурсів Укрзалізниці , в тому числі і ОСОБА_2.( а. с. 48 т. 1).

Листом Первинної профспілкової організації апарату Укрзалізниці від 14.07.2014 № УЗпроф-182 повідомлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 утворено Публічне акціонерне товариство " Українська залізниця" у зв'язку з чим вступив в силу абзац 3 п. 1 ст. 3 Закону України " Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту " відповідно до якого скорочення чисельності працівників неможливо проводити без згоди центрального органу виконавчої влади та пп. 1.2 п. 1 наказу Укрзалізниці від 02.07.2014 №368-Ц/од " Про обмеження в діяльності Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, що реорганізуються " забороняється скорочувати чисельність працівників без згоди центрального органу виконавчої влади . У зв'язку з чим первинна профспілкова організація апарату Укрзалізниці повідомила , що питання надання згоди на скорочення працівників апарату Укрзалізниці буде розглянуто після надання згоди центральним органом виконавчої влади ( а.с. 49, т. 1 ).

14 липня 2014 Міністерство інфраструктури України повідомило відповідача про те, що відповідно до Положення про державну адміністрацію залізничного транспорту України , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.96 № 262, питання визначення структури апарату Укрзалізниці відноситься до компетенції генерального директора Укрзалізниці і враховуючи норми ст. 3 Закону України " Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", погоджено запропоноване в листі Державної адміністрації залізничного транспорту України Укрзалізниці зменшення загальної чисельності апарату управління Укрзалізниці на 20 % відносно чисельності, що склалася на 01.04.2014. ( а.с 136, т. 1).

За таких обставин, листом Департаменту управління персоналом Державної адміністрації залізничного транспорту України Укрзалізниці від 22.08.2014 № 24/147 повідомлено профспілковий комітет про те, що Міністерство інфраструктури України надало згоду на зменшення загальної чисельності апарату Управління Укрзалізниці, та запропоновано розглянути пропозицію щодо звільнення 7 працівників за скороченням штату, у тому числі щодо звільнення позивача (т. 1а.с. 50).

На запит суду, листом Первинної профспілкової організації апарату Укрзалізниці від 27.05.2015 № 124 повідомлено про те, що згода на звільнення ОСОБА_2 профспілковим комітетом апарату Укрзалізниці не надавалася ( а.с. 107, т. 2 ).

24 липня 2014 року Первинна профспілкова організація апарату Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України повідомило генерального директора Укрзалізниці ОСОБА_5 про те , що листом Головного управління кадрової та соціальної політики ( від 22.07.2014 № 24/458) профспілковому комітету надано копію листа Міністерства інфраструктури від 14.07.2014 № 7643/45/10-14, яким міністерство погоджує зменшення загальної численності апарату управління Укрзалізниці щодо його виконання.

Дозвіл Міністерством інфраструктури на зменшення численності апарату Укрзалізниці на 20% надано без врахування вимог ст.ст. 48,50 Закону України " Про зайнятість населення " та ст.49-2,49-4 КЗпП України .

Так, вивільнення 20 і більше відсотків працівників згідно ст. 48 Закону України "Про зайнятість населення " відноситься до категорії масових звільнень і потребує від роботодавця проведення відповідних заходів з їх запобігання та мінімізації негативних наслідків. Так , згідно пункту 3 розділу 3 ст. 50 Закону України " Про зайнятість населення" роботодавець зобов'язаний розробити заходи, спрямовані на пом'якшення їх наслідків зменшення численності вивільнених працівників, а частина друга ст. 49 КЗпП України визначає строки та порядок проведення цих заходів.

Відповідно до абзацу 3 статті 22 Закону України " Про професійні спілки , їх права та гарантії діяльності " у разі, якщо роботодавець планує звільнення, працівників з різних причин ,він повинен, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати профспілкам інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, про терміни проведення звільнень, а також заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Голова профкому у листі звернув увагу генерального директора Укрзалізниці на те, що на даний час заходів передбачених нормативними актами не проведено.

В той же час, як зазначено у зверненні, при наявності вакантних посад в порушення чинного законодавства працівники підлягали скороченню, коли в цей час на посади призначалися зі сторони , чим порушено частину другу ст. 40 КЗпП України, а також п.2.4.3 розділу 2.4 " Забезпечення зайнятості " Колективного договору між керівництвом Укрзалізниці та профспілками на 2002-2006 роки, продовженого на 2014-2015 роки щодо надання переважного права на працевлаштування на вакантні посади працівників, які вивільняються за скороченням штату.

Для пом'якшення наслідків структурних перетворень , запобіганню негативних соціальних наслідків , що можуть мати суспільний і резонанс, голова профкому просив повернути у законодавче русло заходи щодо скорочення працівників апарату Укрзалізниці та відповідно пунктів 2 та 5 ( п.п. 5.2. ) наказу від 14.07.2014 року № 395-Ц/од «Про структуру апарату Укрзалізниці» надати до профспілкового комітету наступну інформацію:

Чисельність працівників апарату Укрзалізниці з розбивкою по Головних управліннях, Інспекціях та самостійних відділах станом на 01.04.2014 р.

Процент скорочення чисельності працівників апарату Укрзалізниці по Головних управліннях, Управліннях, Інспекціях та самостійних відділах, що загалом дасть скорочення 20% чисельності.

План заходів щодо переведення працівників апарату Укрзалізниці на посади у новостворених структурних підрозділах відповідно до вимог законодавства, передбачивши, що виконання цього плану має бути завершено до 14.10.2014.

Для з'ясування питання викладеного в листі голови профкому Ю.М. Грищенка суд першої інстанції пропонував відповідачу надати докази , які б спростовували обставини викладені у цьому листі щодо прийняття на роботу не працівників, які підлягали звільнення, а нових працівників , однак такі докази суду не були надані і не додані вони до апеляційної скарги.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач звільнений з роботи з порушенням установленого законом порядку і постановив правильне рішення про поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу .

Посилання в апеляційній скарзі на те , що на звернення адміністрації до профкому про надання згоди на звільнення позивача в установлений строк не було надано такої згоди, а тому відповідач вправі був звільнити позивача за її відсутності є необгрунтованим, оскільки голова профкому 24 липня 2014 року звернувся до генерального директора Укрзалізниці ОСОБА_5, в якому вказав на порушення вимог закону та Колективного договору, який був укладений між керівництвом Укрзалізниці та профкомом щодо надання переважного права на працевлаштування на вакантні посади працівників, які вивільняються за скороченням штату і які мають місце при звільненні працівників та просив повернути у законодавче русло заходи щодо скорочення працівників апарату Укрзалізниці. Для вирішення питання, як необхідно розуміти, надання згоди на звільнення працівників за скорочення штату, просив надати відповідні дані, зазначені в листі, зокрема, план заходів щодо переведення працівників апарату Укрзалізниці на посади у новостворених структурних підрозділах відповідно до вимог законодавства, передбачивши, що виконання цього плану має бути завершено до 14.10.2014. ( т.2 а.с. 8,9).

Відповідно до ч.1,2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно із довідкою Департаменту управління справами Укрзалізниці №669 від 10.09.2014 заробітна плата ОСОБА_2 становить за останні два місяці, за червень - 10711, 19 грн., липень - 7177, 28 грн., фактично відпрацьовано за вказаний період за 42 робочих днів.

Тобто середньомісячна заробітна плата за останні два місяці становить 17888, 47 грн.: 42 роб дні = 425, 91 грн. в день ( а.с. 74, т. 1).

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2014 року по 30 грудня 2015 року ( день ухвалення рішення суду складає 425, 91 грн. ( середньомісячний заробіток х 330 роб дні = 140550, 30 грн.

Ураховуючи, що позивачу було виплачено вихідна допомога при звільненні у розмірі 5918, 23 грн. та компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 02.11.2013 по 09.09.2014 в розмірі 6208, 32 грн., а всього 12126, 55 грн., а тому зазначений розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає зменшенню на цю суму в розмірі 128423, 75 грн.

140550, 30 - 12126, 55 = 128423, 75 грн.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В обґрунтування своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що у зв'язку з незаконним звільнення він зазнав душевних страждань, змінився нормальний ритм його життя.

З огляду на ці обставини та вимоги розумності і справедливості, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково і відповідача на користь позивача підлягає до стягненню моральна шкода у розмірі 2000 грн..

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимоги матеріального права, не заслуговують на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимоги матеріального права, які свідчили про неправильне вирішення справи та були підставою до скасування рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниця) Костенка Валерія Миколайовича відхилити, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: