АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Пікуль А.А., Семенюк Т.А.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 р. ПАТ «Акцент-Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 25.04.2008 р. між ним та ОСОБА_5. укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5. не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, позивач просив стягнути з неї заборгованість за кредитом у розмірі 2 511,91 грн., процентах за користування кредитом - 12 526,40 грн., пеню та комісію у розмірі 9 030,00 грн., а також штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1 203, 42 грн. (процентна складова), всього 25 771,73 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2015 р. у задоволені позову відмовлено.

Справа №755/19208/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9125/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
В апеляційній скарзі представник ПАТ «Акцент-Банк» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Банку, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, а тому ураховуючи, що зобов'язання за кредитним договором не виконані, і жодна із сторін не заявляла про припинення кредитного договору, то отримані відповідачкою кошти за кредитним договором, а також проценти за користування ними, комісія та пеня підлягають стягненню у межах строку позовної давності.

В судовому засіданні представник ПАТ «Акцент-Банк» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_5. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належно. Надсилала до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Умовами та Правилами надання банківських послуг встановлюється розмір винагороди за послуги банку, відповідно до типу картки, який узгоджений в Пам'ятці клієнта чи Заяві, а тому Умови та Правила надання банківських послуг не є належним доказом узгодження сторонами типу картки, підтвердженням видачі картки клієнту та встановлення відповідного кредитного ліміту.

Крім тогосуд зазначив, що позивач не довів, що долучені до позову Умови та Правила надання банківських послуг у А-Банку дійсно є складовою частиною укладеного 25.04.2008 р. між сторонами договору у вигляді Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, враховуючи, що останні не містять відомостей щодо часу їх затвердження, строку дії та не містять підпису ОСОБА_5

Суд вважав, що підписана ОСОБА_5. Заява (Cash-кредит) не може вважатися кредитним договором, оскільки вона не містить відомостей про досягнення згоди щодо істотних умов договору, зокрема відомостей про зобов'язання банку надати грошові кошти (кредит), розмір та умови кредиту, зобов'язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти.

На обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на правову позицію Верховного Суду України у справі №6-16цс15 від 11.03.2015 р., зокрема на те, що за частинами першою, другою ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи убачаться, що 25.04.2008 р. ОСОБА_5 підписала Заяву (Cash-кредит) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», в якій виявила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку з кредитним лімітом 3 000,00 грн. та підтвердила, що вона ознайомилася і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, а також підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування в А-Банку.

Зі змісту Заяви (Cash-кредит) убачається, що ОСОБА_5 погоджується з тим, що зазначена заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять укладений між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Ураховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем належно укладеного між ним та ОСОБА_5.кредитного договору, складовою частиною якого є Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, та щодо недосягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, не ґрунтуються на матеріалах справи та положеннях ст. 634 ЦК України.

Посилання суду в даному конкретному випадку на правову позицію, викладену Верховним Судом України у справі № 6-16 цс15 від 11.03.2015 р. є взагалі недоречним, оскільки у вказаній справі Верховний Суд України висловив свою правову позицію щодо позовної давності, встановленої законом, яка може бути збільшена за домовленістю сторін у їх договорі, укладеному в письмовій формі ( ст.ст. 259, 207 ЦК України).

Крім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, однак як убачається з матеріалів справи ОСОБА_5. у своїх запереченнях на позовну заяву ПАТ «Акцент-Банк» не заявляла про застосування судом позовної давності,

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «Акцент-Банк» на підтвердження своїх вимог надав суду Заяву відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» від 25.04.2008 р.

Із заяви позичальника убачається, що сума кредитного ліміту становить 3 000,00 грн., розмір процентної ставки по кредиту - 2 % в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія - 3,5 %.

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Своїм підписом ОСОБА_5 підтвердила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які їй були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Також вона згодна, що Заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають укладений між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_5 приєдналася до запропонованих ПАТ «Акцент-Банк»умов договору, а відтак погодилася з його умовами.

З наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається, що станом на 05.08.2015 р. у ОСОБА_5 утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 2 511,91 грн., по сплаті відсотків у розмірі 12 526,40 грн., а також нарахована пеня та комісія у розмірі 9 030, 00 грн., штрафи у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та у розмірі 1 203,42 грн. (процентна складова), а всього у розмірі 25 771,73 грн.

Заперечень щодо нарахованого Банком розміру заборгованості про кредиту ОСОБА_5. не надала, а лише стверджувала про те, що будь-яких кредитних договорів з ПАТ «Акцент-Банк» вона не укладала та жодних коштів не отримувала. Посилалась на те, що надані позивачем докази не є допустимими, зокрема вказувала, що копія заяви-анкети, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг підписані невідомою особою та не скріплені печаткою ПАТ «Акцент-Банк», а розрахунок заборгованості за кредитним договором підписаний невідомою особою ПриватБанку та скріплений печаткою цього банку, який не має ніякого відношення до справи.

За змістом ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і запре речень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї норми передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_5 не надала будь-яких доказів, які б підтверджували її доводи про те, що вона не укладала з ПАТ «Акцент-Банк» будь-яких кредитних договорів, зокрема, що вона не підписувала заяву (Cash-кредит) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк, в якій виявила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку з кредитним лімітом 3 000,00 грн.

Надана представником ПАТ «Акцент-Банк» заява (Cash-кредит) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, підписана ОСОБА_5 містить відмітку посадової особи ПАТ «Акцент-Банк» та її підпис, а Умови та Правила надання банківських послуг посвідчені відповідною печаткою Банку.

На спростування тверджень ОСОБА_5 про те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором є недопустимим доказом, оскільки він складений та підписаний посадовою особою ПриватБанку, а не ПАТ «Акцент-Банк», представник позивача надав Меморандум про співпрацю між ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» та ЗАТ «Акцент-Банк» від 10.09.2010 р, яким затверджено перелік функцій А-Банка, переданих на аутсорсинг в ПриватБанк, в тому числі і щодо складання, контролю та ідентифікації платежів по рахунках юридичних та фізичних осіб А-Банка.

Листом Міністерства фінансів України від 09.12.2003 р. № 31-04200-30-5/7021 затверджено схему відображення кредиту «овердрафт», відповідно до якої кредитове сальдо поточного рахунку, що утворюється за позикою «овердрафт» відображається на підставі виписки банку за кредитом рахунку 31 «Рахунки банку», і відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №2 «Баланс» - у статті «Короткострокові кредити банків» розділу IV пасиву Балансу (форма№1), і відповідно до п.2.2 постанови Правління НБУ від 27.12.2007 р. №481 Банк відображає в бухгалтерському обліку суму наданих кредитів овердрафт за дебетом рахунків клієнтів у результаті чого виникає дебетовий залишок на цих рахунках.

Доказом надання ПАТ «Акцент-Банк» кредитних коштів відповідачці та заборгованості щодо їх повернення, є банківська виписка по рахунку, з якої убачається, що Банк надав грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник порушив грошові зобов'язання внаслідок чого у нього виникла заборгованість по кредиту.

Зважаючи на викладене, висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» є помилковим, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення з ОСОБА_5. заборгованості за кредитним договором б/н від 25.04.2008 р. у розмірі 25 771,73 грн., що складається з заборгованості по кредиту - 2 511,91 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 12 526,40 грн., пені та комісії у розмірі 9 030, 00 грн., штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 203,42 грн. (процентна складова).

Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Акцент-Банк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 557,80 грн. (1 218,00 + 1 339,80)

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 р. скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.04.2008 р. у розмірі 25 771,73 грн., що складається з заборгованості по кредиту - 2 511,91 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 12 526,40 грн., штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 203,42 грн. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати у розмірі 2 557,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: