Р І Ш Е Н Н Я (З А О Ч Н Е)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 Справа №607/2673/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15 березня 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 14 червня 2012 року, про що зроблено актовий запис №01 Городницькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Від шлюбу народився син ОСОБА_3 Сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між ними часто виникають сварки, відповідач агресивно себе поводить, вчиняє психологічних тиск на позивача, зловживає спиртними напоями, у звязку із цим їх подружні стосунки припинилися з січня 2016 року. Позивач ОСОБА_1 вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими та суперечить її інтересам. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. З цих підстав просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

14 червня 2012 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №01 Городницькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області.

Від даного шлюбу в подружжя є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І?ИД номер 159594 від 06 липня 2012 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, сімейні стосунки з відповідачем не склались, оскільки між сторонами часто виникають сварки, відповідач агресивно себе поводить, вчиняє психологічних тиск на позивача, зловживає спиртними напоями, у звязку із цим їх подружні стосунки припинилися з січня 2016 року.

Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів суд виходить із таких обставин:

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів, ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обовязку матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_1, що слідує з довідки №07 від 17 березня 2016 року, виданої ОСЖ ДРГ «Чаладаєва 13».

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини.

Таким чином ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь аліментів із відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття відповідно до ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, 115, 180 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись 10, 60, 212, 213, 214, 215, 223, 224, 226, 228, 232, 233, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 червня 2012 року, актовий запис №01 Городницької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 15 березня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 551 гривню 20 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя