Справа № 349/500/16-ц
Провадження № 2/349/249/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 22010, 01 грн.,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 22010, 01 грн. У позовній заяві зазначено, що 11 лютого 2010 року між позивачем та відповідачкою по справі було укладено договір позики, згідно якого він надав ОСОБА_2 позику - грошові кошти в сумі 700 доларів США, що еквівалентно по курсу Національного Банку України станом на 27 квітня 2016 року - 17711,27 (700Х25.3= 17711,27) та 50 Євро, що еквівалентно 1427, 91 грн. (50Х28.558=1427,91 грн.). Загальна сума боргу становить 19139,18 грн. Відповідачка зобов'язувався повернути позичені кошти до 11 серпня 2010 року. Однак у визначений строк кошти не повернула. 31 січня 2013 року надала йому повторну розписку відповідно до якої зобов'язувалася повернути позичені кошти до 01 травня 2013 року. На неодноразові звернення позивача до відповідачки про добровільне повернення боргу, ОСОБА_3 не реагує. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Стягнути з відповідачки на його користь борг за договором позики в сумі 19 139,18 грн. та 3% річних в сумі 2870,85 грн. Всього на загальну суму 22010,01 грн. та понесені ним судові витрати в сумі 1051, 21 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснив, що відповідачка при спілкуванні обіцяє повернути борг, однак з часу позички минуло шість років, кошти не повернуто. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що дійсно позичила у ОСОБА_1 700 доларів США та 50 Євро. Періодично повертала йому кошти по 100 (сто), 200 (двісті) гривень. Розписок не отримувала, бо довіряла позичальнику. Не відмовляється від боргу, при наявності коштів поверне йому позичену суму. Вважає , що позивач значно завищив суму боргу. Просила слухання справи відкласти, оскільки до кінця 2016 року розрахується з кредитором.

Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

На підтвердження укладеного між сторонами договору позики та його умов позивачем долучено до матеріалів справи оригінали розписок позичальника ОСОБА_2

Зі змісту розписок, які датовані 11 лютим 2010 року та 31 січнем 2013 року вбачається, що ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 кошти в сумі 700 доларів США, 50 Євро, які зобов'язалася повернути до серпня зі сплатою процентів кожного місяця, а в подальшому до 01 травня 2013 року.

Таким чином між сторонами склалися правовідносини з договору позики, за яким позивач ОСОБА_1 надав строкову позику у виді грошових коштів в сумі 700 доларів США, 50 Євро відповідачці ОСОБА_2, а відповідачка ОСОБА_2 зобов'язалася повернути позику в строк до 01 травня 2013 року .

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інше речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі N 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

На підтвердження укладеного між сторонами договору позики та його умов позивачем долучено до матеріалів справи оригінал розписки позичальника ОСОБА_2

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідачка не виконала у встановлений договором строк взяті на себе зобов`язання, а тому грошові кошти в сумі 19139, 16 грн. підлягають стягненню з неї на користь позивача (700Х25,3= 17711,27; 50Х28.558=1427,91 грн.; 17711, 27 + 1427,91 =19139,18).

Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунків, які наведені позивачем у позовній заяві, три проценти річних від простроченої суми становлять 2870, 85 грн. (3% від 19139,16 становить 574,17 грн. Х 5 років= 2870, 85 грн.). Загальна сума боргу становить 22010,01 грн. (19139,16+2870, 85=22010,01).

Відповідно до частини 2 статті 59, частин 1, 4 статті 60, частини 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачкою не надано суду будь-яких доказів на підтвердження повернення боргу ОСОБА_1, не визнано дану обставину у судовому засіданні позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем витрачено 551, 20 грн. на оплату судовго збору та 500 грн. на правову допомогу. Ці кошти є судовими витратами, документально підтверджені і підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики в сумі 19139, 16 грн. (дев'ятнадцять тисяч сто тридцять дев'ять грн. 16 коп.), 3% річних від простроченої суми , що становить 2870, 85 грн. ( дві тисячі вісімсот сімдесят грн. 85 коп.) та судові витрати по справі - 551, 20 грн.(п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.) судового збору, 500 грн. (п'ятсот грн.) витрат на правову допомогу. Всього на загальну суму 23061, 21 грн. (двадцять три тисячі шістдесят одна грн. 21 коп.)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.О.Лошак