гСправа № 358/723/16-ц Провадження № 2/358/346/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 та їх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, за участю третьої особи що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Богуславської районної державної адміністрації Київської області, про виселення з житлового будинку -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_10, звернувшись до суду з даним позовом, просить виселити ОСОБА_2, ОСОБА_5 та їх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, з житлового будинку, який розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Медвин, вул. Київська, 110.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з 06.05.2016 року вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Київська, 110 в селі Медвин Богуславського району Київської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №58808118 від 11.05.2016 року.

Право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами вона набула у визначеному законом порядку на підставі постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, серія та номер ВП44700875, винесеної 15.01.2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції ОСОБА_11 та акта державного виконавця від 15.01.2016 року.

У той же час, вона позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним житловим будинком на власний розсуд, в тому числі використовувати його для особистого проживання і проживання членів її сімї, оскільки в ньому без відповідних законних підстав проживають ОСОБА_2, ОСОБА_5 та їх неповнолітні діти - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Відповідачі вселилися у житловий будинок з дозволу його попереднього власника - ОСОБА_1 у звязку з укладенням останньою 01.12.2012 року договору купівлі-продажу будинку з відповідачем ОСОБА_2. Однак ОСОБА_2 не набула права власності на житловий будинок, оскільки не провела державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Договір найму жилого приміщення з відповідачами вона не укладала і відповідачі проживають у спірному житловому будинку без реєстрації.

Посилаючись на положення ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_10 (ОСОБА_1В.) та її представник ОСОБА_1 позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона разом із членами своєї сімї вселилися в спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2012 року. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Київська, 110 в селі Медвин Богуславського району Київської області, вона не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, так як не мала достатніх грошових коштів. Також не сплатила попередньому власнику ОСОБА_1 близько 25000 гривень за куплений будинок, оскільки рахунок в банковій установі було заблоковано.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Богуславської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 в судовому засіданні не висловила заперечень проти позову, та пояснила суду, що відповідачка ОСОБА_2 не створила згідно вимог чинного законодавства достатніх умов для проживання своїх дітей та забезпечення їх житлом.

Суд заслухавши позивачку, її представника, відповідачку, представника третьої особи та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 та їх діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають без реєстрації в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Київська, 110 в селі Медвин Богуславського району Київської області, починаючи з вересня 2012 року по даний час, що підтверджується актом обстеження домогосподарства за вказаною адресою, складеним 18 травня 2016 року комісією за участю сільського голови та секретаря Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області.

Відповідачі вселилися у спірний житловий будинок з дозволу його попереднього власника - ОСОБА_1 у звязку з укладенням останньою 01.12.2012 року договору купівлі-продажу будинку з відповідачкою ОСОБА_2, яка не зареєструвала своє право власності на цей будинок в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Згідно ч. 1 ст. 2 у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 1) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є, в тому числі - обовязковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частиною другою цієї статті визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Згідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають, в тому числі - право власності.

Згідно ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно п. 3 розділу ІІ. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 11 лютого 2010 року №1878-УІ було встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація: права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними

спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Зазначені норми закону дають підстави стверджувати, що відповідачка ОСОБА_2 не набула право власності на житловий будинок №110 по вул. Київська в с. Медвин Богуславського району Київської області, оскільки до 01 січня 2013 року не зареєструвала право власності на дане нерухоме майно у реєстраторів бюро технічної інвентаризації, які були підключені до Реєстру прав власності на нерухоме майно та після 01 січня 2013 року не зареєструвала право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_10 являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Київська, 110 в селі Медвин Богуславського району Київської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №58808118 від 11.05.2016 року.

Право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачка набула на підставі постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, серія та номер ВП44700875, винесеної 15.01.2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Богуславського районного управління юстиції ОСОБА_11 та акта державного виконавця від 15.01.2016 року.

Відповідно до положень частини четвертої ст. 334 ЦК України, частини другої ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивачка ОСОБА_10 набула право власності на зазначений будинок з моменту його державної реєстрації, тобто з 06.05.2016 року, що видно із вищевказаної інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі в будинок нового власника, яким з 06 травня 2016 року стала позивачка, у визначеному законом порядку вселені не були і договір найму жилого приміщення із новим власником не уклали.

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЖК Української РСР наймач користується жилим приміщенням у будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення згідно ч. 2 ст. 158 ЖК Української РСР укладається між власником будинку і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої ради або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обовязки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Відповідачі не надали суду доказів про укладення договору найму жилого приміщення в будинку №110 по вул. Київська в с. Медвин, Богуславського району, Київської області із новим власником цього будинку, яким є позивачка, а тому не набули права користування спірним будинком.

Як наслідок, до виниклих правовідносин не може застосовуватись порядок розірвання договору найму жилого приміщення за вимогою наймодавця, який передбачено ст. 168 ЖК Української РСР, оскільки відповідачі проживають в спірному будинку без законних на те підстав та без укладення договору найму жилого приміщення.

Оскільки позивачка не бажає укладати із відповідачами угоду на користування житлом, а відповідачі не надали суду доказів про правомірність користування спірним будинком, то відповідно вимоги позивачки, як нового власника будинку, про виселення відповідачів є правомірними та відповідають нормам матеріального права щодо захисту прав власника майна.

У відповідності із ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_5 мають на утриманні одну неповнолітню дитину та трьох малолітніх дітей, які проживають з ними та підлягають виселенню. Виселення відповідачів разом з дітьми в зимовий період створить значні труднощі для їх сімї, оскільки відомостей про наявність в них іншого вільного житла, крім будинків їх батьків, не було отримано під час судового розгляду справи, а тому виконання рішення суду необхідно відстрочити до 01 травня 2017 року, щоб надати можливість відповідачам вирішити питання щодо проживання в будинку їх батьків чи в іншому житлі.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 61, 62, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 334 ч. 4, 391 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_5 та їх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, з житлового будинку, який розташований за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Медвин, вул. Київська, 110.

Відстрочити виконання рішення суду про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5 та їх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з житлового будинку №110 по вул. Київська в с. Медвин Богуславського району Київської області до 01 травня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, о особами, які не були присутні в судовому засіданні при проголошенні рішення, через 10 днів з моменту отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду виготовлене 17 листопада 2016 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_12