Провадження №2-о/523/373/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління міграційної служби в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,-

Установив

Заявник звернувся до суду та просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на на 15 лютого 1991 року по 2016 рік.

Свою заяву обґрунтував тим, що він, ОСОБА_1, у 1991 році разом зі своєю родиною, а саме дружиною ОСОБА_2, дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (після одруження змінила прізвище на ОСОБА_4), прибули на постійне проживання на територію України із Російської федерації, Орловської області.

У 15.02.1991 році був зарахований у Одеську Богословську семінарію на перший курс навчання.

З 01.09.1995 року був зарахований в Одеський Богословський семінарії на посаду студентського декана.

У 1997 році був переведений на посаду виконавчого директора.

З 25.12.2003 року прийнятий на посаду директора Одеської Богословської семінарії.

На цей час, заявник займає посаду президента Одеської Богословської семінарії з 23.06.14р. Всі ці данні підтверджується випискою з трудової книжки АТ-II №8432335 та дипломом №220 від 23.06.1995р. про отримання степені магістр богословя Ветхій Заповіт.

Також факт постійного проживання заявника, разом з родиною, підтверджується проживанням за договором оренди з 1995 року за адресою: місто Одеса, вул. Академіка Заболотного 41 А, кв.19. А вже з 22.06.2005 року ОСОБА_1 став власником даного житла.

Встановлення даного факту в судовому порядку потрібно, для дочки заявника - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки донька приїхала до України у 1991 році, разом із заявником та матірю. На той час її було 4 роки. На цей час вона закінчила школу, одружилась та у 2014 році народила в Україні доньку ОСОБА_5.

На даний час дочка ОСОБА_4 подала документи в міграційну службу для отримання громадянства України, та для її підтвердження законного перебування на території України з 1991 року, заявнику необхідно факт постійного законного перебування батька, ОСОБА_1 на території України.

Заявник та представник заявника вимоги заяви в судовому засіданні підтримали в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив. (а.с. 21).

Вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд находить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 15.02.1991 році ОСОБА_1 був зарахований у Одеську Богословську семінарію на перший курс навчання.

З 01.09.1995 року був зарахований в Одеський Богословський семінарії на посаду студентського декана.

У 1997 році був переведений на посаду виконавчого директора.

З 25.12.2003 року прийнятий на посаду директора Одеської Богословської семінарії.

На цей час, заявник займає посаду президента Одеської Богословської семінарії з 23.06.2014р. Всі ці данні підтверджується випискою з трудової книжки АТ -II №8432335 та дипломом №220 від 23.06.1995р. про отримання степені магістр богословя Ветхій Заповіт.

Все вищезазначене підтверджується трудовою книжкою АТ №8432335 (а.с. 5), дипломом №220 Одеської Богословської семінарії. (а.с. 6).

Також факт постійного проживання заявника, разом з родиною, підтверджується проживанням за договором оренди з 1995 року за адресою: місто Одеса, вул. Академіка Заболотного 41 А, кв.19. А вже з 22.06.2005 року ОСОБА_1 став власником даного житла. (а.с. 7).

Оцінюючи у сукупності надані заявником докази, суд вважає, що ними підтверджено факт його постійного проживання на території України станом на 15 лютого 1991 року виходячи з його постійного місця проживання в м. Одесі, починаючи з 15 лютого 1991 року по теперішній час.

При визначенні підстав для встановлення цього факту у судовому порядку суд виходить з наступних положень законодавства.

Частинами 1 і 2 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України і кожен громадянин України незалежно від віку зобов'язаний отримати паспорт громадянина України у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до положень пункту 1 частини статті 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Пунктом 7 «а» Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) визначено, що встановлення належності до громадянства України стосується, зокрема, громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пункт 8 цього Порядку також визначає, що у зазначеному вище випадку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» така особа подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Наведені вище положення законодавства, на думку суду, свідчать про те, що за відсутності у заявника документального підтвердження факту його постійного проживання на території України за станом на 15 лютого 1991 року для отримання ним паспорта громадянина України йому попередньо необхідно встановити належність до громадянства України шляхом встановлення вказаного вище факту у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління міграційної служби в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно та на законних підставах проживав на території України станом на 15 лютого 1991 року по 2016 рік.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя