Справа №477/273/16-ц 15.06.2016 15.06.2016 15.06.2016
Провадження №22-ц/784/1450/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 477/273/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Семенова Л.М. Провадження №22ц/784/1450/16 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ПАТ КБ "Приватбанк"

на рішення Жовтневого районного суду від 26 квітня 2016 року у справі за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" (далі - ОСОБА_4) звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Банк зазначав, що 29 грудня 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір кредиту, за яким відповідач одержав кредит в сумі 6558 грн. зі сплатою 0,12 % річних. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісію в строки та в порядку, встановленому договором.

Внаслідок невиконання відповідачем цих зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої станом на 12 січня 2016 року складав 18810 грн. 38 коп., в тому числі: за кредитом - 6558 грн.; за відсотками - 3 грн. 61 коп.; за комісією 655 грн. 80 коп.; пеня 10221 грн.05 коп.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) і 871 грн. 92 коп. (процентна складова).

Посилаючись на наявність вказаної заборгованості, ОСОБА_4 просив про її стягнення із відповідача в примусовому порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду від 26 квітня 2016 року в позові Банку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі, посилаючись на безпідставність висновку суду про недоведеність позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Відмовляючи Банку в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_4 не надав доказів, як це передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України, на підтвердження заборгованості відповідача за кредитним договором.

Проте з таким висновком суду в повній мірі не можна погодитись, оскільки він не відповідає вимогам ч. 4 ст. 10 ЦПК, відповідно до якої суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, 29 грудня 2012 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви позичальника, за яким відповідач одержав кредит в сумі 6558 грн. для придбання товару з розстроченням платежу, зі сплатою 0,12 % річних за користування кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 65 грн. 58 коп., строком до 28 грудня 2013 року. Умовами договору розмір щомісячного платежу визначено у 721 грн.75 коп., а період сплати - з 21 по 25 число кожного місяця. В заяві позичальника також зазначено, що платежі здійснюються відповідно до графіку платежів, який є невідємним додатком до цієї заяви.

Крім цього, в заяві позичальника зазначено, що відповідач ознайомився та згоден із Умовами та Правилами, які разом з Тарифами складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 60).

В матеріалах справи наявна копія рахунку фактури № ФТ 0130 04091 від 29 грудня 2012 року, копія видаткової накладної №ФТ 27003 від 29 грудня 2012 року та копія довідки про умови кредитування ПриватБанку та сукупну вартість споживчого кредиту, із яких видно, що відповідач придбав апарат цифровий CANON, карту памяті KINGSTON, смартфон НТС, обєктив CANON, а оплата товару магазину «Фокстрот» здійснена Банком (а.с. 31, 61).

Банк зазначав, що відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує. У звязку з чим заборгованість станом на 12 січня 2016 року становила 18810 грн. 38 коп., із якої: за кредитом - 6558 грн.; за відсотками - 3 грн. 61 коп.; за комісією 655 грн. 80 коп.; пеня 10221 грн.05 коп.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) і 871 грн. 92 коп. (процентна складова) (а.с. 45-46).

Доказів, які спростовували б доводи Банку про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, останній не надав.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Наведені обставини свідчать, що у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за вказаним кредитним договором на відповідача відповідно до ст. ст. 526, 1050 ЦК України слід покласти обов'язок сплатити Банку заборгованість за основним кредитом, відсотками та комісією, що складає відповідно 6558 грн., 3 грн. 61 коп., 655 грн. 80 коп.

Як видно із копії графіка погашення кредиту, підписаного відповідачем, що є додатком до його заяви як позичальника, оригінал якого досліджено в засіданні апеляційного суду, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує пеню в розмірі 0, 15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, але не менше 1 грн.

В заяві позичальника зазначено про згоду сторін стосовно того, що терміном повернення кредиту вважається 211 день з моменту виникнення порушення, а заборгованість за кредитом вважається простроченою, починаючи з 211 дня порушення. Із розрахунку заборгованості видно, що жодного платежу відповідачем не здійснено.

Тому виходячи з умов кредитного договору, ОСОБА_4 обґрунтовано нарахував пеню за прострочення сплати кредиту в розмірі 10221 грн. 05 коп. за період з 21 лютого 2013 року по 12 січня 2016 року (а.с.64). Із заявою про застосування позовної давності відповідач не звертався.

Із врахуванням наведених обставин, колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь Банку із відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 6558 грн. та пені в розмірі 10221 грн. 05 коп.

Разом з тим, в задоволенні вимог Банку про стягнення штрафу слід відмовити.

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_4 посилався на те, що відповідальність за порушення кредитних зобовязань у вигляді штрафу передбачена Умовами та правилами, про які зазначено в заяві позичальника та які є невідємною частиною кредитного договору. ОСОБА_4 не надав належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані відповідачем заяви позичальника діяли наявні у справі Умови та правила надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає відповідальність у вигляді штрафу за порушення кредитних зобовязань, а також про те, що наявні у справі Умови та Правила підписувались відповідачем.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої не виконав вимоги ч.4 ст. 10, ст. 214 ЦПК України щодо зясування спірних правовідносин, не перевірив належними та допустимими доказами доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором. У звязку з чим оскаржуване рішення не може вважатись законним, а тому відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким на користь Банку із відповідача слід стягнути 17438 грн. 38 коп. заборгованості за кредитним договором, в тому числі заборгованість: за основним кредитом 6558 грн.; за відсотками 3 грн. 61 коп.; за комісією 655 грн. 80 коп.; пеня 10221 грн. 05 коп.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із матеріалів справи видно, що за подачу позовної заяви ОСОБА_4 платив 1378 грн. судового збору, а за подачу апеляційної скарги 1515 грн. 80 коп.. судового збору, а всього 2893 грн. 80 коп.

Враховуючи, що вимоги Банку задоволено на 92%, то пропорційно задоволеним вимогам на користь Банку із відповідача підлягає стягненню 2662 грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду від 26 квітня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_3 17438 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 38 коп. заборгованості за кредитним договором, в тому числі заборгованість: за основним кредитом 6558 грн.; за відсотками 3 грн. 61 коп.; за комісією 655 грн. 80 коп.; пеню 10221 грн. 05 коп.

В задоволенні вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення штрафу відмовити.

Стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_3 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: К.О. Буренкова

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_5