Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2118/16-ц
У Х В А Л А

"24" червня 2016 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого Волкової Н.Я., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на дії головного державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1, Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про визнання дій протиправними та незаконними, скасування постанов про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, арешт коштів боржника,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, зазначивши, що 12.03.2016 року ним було отримано постанову державного виконавця від 02.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження №50373593 на підставі виконавчого листа Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по справі №279/9367/15-ц про стягнення на користь ОСОБА_2 231671,17 грн. у відшкодування майнової шкоди, 65331,27 грн. пені. 17.03.2016 року скаржником було подано заяву про приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №11355726 Жовтневого відділу ДВС Дніпровського міського управління юстиції. 28.03.2016 року скаржник отримав постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №50373593, в якій було вказано, що 10.03.2016 року по даному провадженню було винесено постанову про арешт його кошів. Також було зясовано, що 09.03.2016 року було винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, 10.03.2016 року було винесено дві постанови про арешт коштів боржника. Вказані дії з винесення постанов вважає незаконними та просить їх скасувати, оскільки такі рішення були прийняті без належного повідомлення боржника про відкриття провадження та до закінчення строку на добровільне виконання судового рішення. Крім того, арешт було накладено на рахунки, на які він не міг бути накладений, на кошти, що в 23 рази перевищують суму стягнення.

Просив дії виконавця в частині винесення оскаржених постанов визнати протиправними та незаконними, постанови від 09.03.2016 року та від 10.03.2016 року скасувати.

Представник скаржника скаргу підтримав, просив її задовольнити справу розглянути в його відсутність.

Богунським відділом ДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області вимоги скарги не визнано, подано письмові заперечення, в яких зазначено про прийняття оскаржуваних рішень відповідно до норм законодавства.

Державний виконавець була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, свої заперечення не подала.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що 02.03.2016 року до Богунського відділу ДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області надійшла заява ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення від 08.12.2015 року по справі №279/9367/15-ц. В той же день державним виконавцем Васькевич Н.В. було відкрито виконавче провадження №50373593, визначено строк добровільного виконання рішення до 08.03.2016 року, копію постанови направлено сторонам, розяснено порядок та строк її оскарження. Доказів отримання скаржником вказаної постанови не подано. Додані до заперечення копії фіскальніх чеків про направлення на адресу ПАТ КБ ПриватБанк та Житомирського РУ ПАТ КБ поштових відправлень не доводять вчасне отримання скаржником саме копії ухвали про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 року.

09.03.2016 року державним виконавцем Васькевич Н.В. було винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, а 10.03.2016 року дві постанови про арешт коштів боржника, одна з яких дублює частину змісту іншої.

Відповідно до ст.31,ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі: Закон) постанова державного виконавця про відкриття провадження надсилається сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Згідно ст.28,ч.1 Закону виконавчий збір з боржника стягується у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк для самостійного його виконання, ст.41,ч.5 Закону передбачає винесення постанови про стягнення витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, постанова про арешт майна боржника відповідно до ст.57,ч.2,п.2 Закону виноситься не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення.

Для добровільного виконання судового рішення державним виконавцем боржникові було надано 6-денний строк (03.03.2016 р.-08.03.2016 р. включно), початок перебігу якого відраховувався не з дня отримання ним копії постанови про відкриття провадження, а з дня її винесення, що відповідає положенням ст.27,ч.1 Закону, однак, враховуючи відсутність даних про отримання боржником такої постанови, унеможливлює її реальне виконання, а отже і наявність винуватої поведінки боржника, що тягне за собою настання для нього негативних наслідків у виді примусового виконання судового рішення та повязаних з ним додаткових витрат (виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій, арешт майна).

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що не зважаючи на приписи Закону про обчислення строку на добровільне виконання судового рішення з дня винесення постанови про відкриття провадження, вжиття заходів з примусового виконання судового рішення за відсутності даних про належне повідомлення боржника про початок процедури виконання такого рішення, є порушенням його прав, оскільки в такому випадку порушується принцип правової визначеності: особа має бути обізнана щодо наслідків своїх дій або бездіяльності

Дійшовши висновку про те, що оскаржувані постанови про накладення арешту на майно боржника державним виконавцем були винесені передчасно, без отримання належних та достовірних даних про невиконання боржником судового рішення, а отже є неправомірними, оцінка правомірності їх змісту юридичного значення не має, оскільки сам факт винесення такого рішення є неправомірним.

За вищевказаних обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги. Поновлення порушених прав скаржника можливо шляхом визнання рішень виконавця неправомірними та їх скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.386,387 ЦПК України, Законом України ″Про виконавче провадження″ від 21.04.1999 року зі змінами, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Постанови головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 09.03.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору, від 09.03.2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, від 10.03.2016 року про арешт коштів боржника, від 10.03.2016 року про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №50373593 з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2015 року по справі №279/9367/15-ц за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення збитків визнати неправомірними та скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: Копія згідно оригіналу : суддя : підпис :