Справа № 577/4180/16-ц
Провадження № 4-с/577/33/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2016 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області та постанову від 27.09.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі вказаною скаргою та просить визнати дії ст. державного виконавця Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській обл. Мовчан Г.І. про стягнення з неї витрат повязаних з проведенням виконавчих дій у сумі 1377,02 грн. неправомірними та скасувати постанову від 27.09.2016 року про стягнення вказаних витрат. Вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2016 року отримала постанову про стягнення з неї витрат на проведення виконавчих дій в сумі 1377,02 грн. Вважає дану постанову незаконною, оскільки при її винесенні не враховано, що нею вже сплачено по даному провадженню 726,88 грн.; сума 1377,02 грн. не підтверджується жодним платіжно-розрахунковим документом; постанову про закінчення виконавчого провадження по в/л №2/577/5/2013 від 15.05.2013 р. до теперішнього часу не отримала, що і змусило звернутися до суду.

ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 скаргу підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

Представник Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській обл. - ст. державний виконавець Мовчан Г. І. задоволенню скарги заперечує та пояснила, що оскаржувана постанова винесена на законних підставах, про що надала письмові пояснення.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про зобовязання усунення перешкоди в користуванні АДРЕСА_1, дозволивши ОСОБА_3 демонтувати металеві двері даної квартири (а.с.8), 01.12.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 46,88 грн. (а.с.10), 14.06.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 680 грн. (а.с.11), 27.09.2016 р. ст. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 1377,02 грн. (а.с.7).

На переконання суду, не заслуговують на увагу заперечення скаржника в частині того, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не враховано факт оплати нею 726,88 грн. судового збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 10-11), крім того сума 1377,02 грн. не підтверджується жодним платіжно-розрахунковим документом.

При винесенні оскаржуваної постанови, на підставі ст. 41 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), про стягнення з ОСОБА_1 1377,02 грн. витрат на проведення виконавчих дій проведено детальний розрахунок суми на підставі відповідного розрахунку (а.с. 19) та рішення Про затвердження граничних тарифів на універсальні послуги звязку (а.с. 20-21). При цьому, судовий збір та витрати на проведення виконавчих дій повторно не стягнуті.(а.с. 10-11). У чому саме невірність розрахунків державного виконавця скаржницею не зазначено.

Твердження ОСОБА_1 в частині того, що вона не отримала постанови про закінчення виконавчого провадження по в/л №2/577/5/2013 від 15.05.2013 р., спростовується наданою нею ж копією такої (а.с. 3).

Згідно ч. 5 ст. 41 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постанова про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документу стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону.

У даному випадку оскаржувана постанова винесена на стадії розподілу коштів отриманих від реалізації частини майна боржника (а.с. 44), а тому вона не є передчасною, як стверджує скаржник.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані дії ст. державного виконавця Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській обл. Мовчан Г.І. є законними та вчиненими відповідно до Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тому підстав для скасування вищевказаної постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 3, 18, 24, 32, 78, 85 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст.ст. 383-387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення скарги про апеляційне оскарження, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, протягом того ж строку з моменту отримання її копії.

СуддяОСОБА_4