РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4493/16-ц

пр. № 2/759/2958/16

15 червня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Державного підприємства «Луганськвугілля»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки

повного розрахунку при звільненні, -

В с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «Луганськвугілля» та просила стягнути з відповідача 49 604 грн. 83 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і 16 796 грн. 16 коп. середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, а всього: 66 400 грн. 99 коп.

ОСОБА_1 обґрунтовувала позов тим, що працювала у відокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» на посаді машиніста підіймальної машини з 01.06.2014р. по 01.01.2016р., коли була звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. На день звільнення відповідач мав виплатити їй нараховану заробітну плату в сумі 49 604 грн. 83 коп. за період з червня 2014р. по січень 2016р. Однак, на день звільнення і на час подання позову до суду відповідач їй заробітну плату у вказаній сумі не виплатив, чим порушуються її трудові права. Крім цього, на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України позивачка вважала, що відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за час повного розрахунку при звільненні в сумі 16 796 грн. 16 коп., а всього: 66 400 грн. 99 коп.

Просила задовольнити позов на підставі Конституції України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України.

Позивачка в судове засідання не з*явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, просить розглядати справу у її відсутності, про що зазначила в прохальній частині позову.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності позивачки на підставі матеріалів, що є в справі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в справі є поштовий конверт, повернутий на адресу суду за закінченням терміну його зберігання на пошті (а.с. 19), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» на посаді машиніста підіймальної машини з 01.06.2014р. по 01.01.2016р., коли була звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (а.с. 7-9 - копія трудової книжки, а.с. 10 - копія наказу про звільнення).

На день звільнення відповідач мав виплатити їй нараховану заробітну плату в сумі 49 604 грн. 83 коп. за період з червня 2014р. по січень 2016р. (а.с. 12 - копія довідки).

Як встановлено судом, державна реєстрація ДП «Луганськвугілля» та його відокремленого підрозділу ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» здійснена за адресою: 03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А.

В матеріалах справи є довідка про середню заробітну плату позивачки в сумі 233 грн. 28 коп. (а.с. 11- копія довідки).

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

У відповідності до частини 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, здійснюється у день звільнення…

Приймаючи до уваги, що ДП «Луганськвугілля» в порушення частини 1 ст.115 і частини 1 ст.116 КЗпП України не здійснював виплату позивачці заробітну плату у строки, визначені діючим трудовим законодавством, а також не провів з позивачкою повного розрахунку в день її звільнення і на час розгляду справи, у зв*язку з чим суд визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 49 604 грн. 83 коп. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В частині 1 ст.117 КЗпП України передбачено, що у разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у статі 116 цього Кодексу, при відсутності спору щодо їх розміру підприємство, установа, організація зобов*язані виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач затримує виплату позивачці належних їй сум нарахованої заробітної плати, він зобов*язаний виплатити останній середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні.

Позивачка визначила розмір середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 16 796 грн. 16 коп.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не спростований вказаний вище розмір стягнення, суд вважає, що позовні вимоги і в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, а також Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого позивачка звільнена, пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 664 грн. 01 коп.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 117, 221, 231, 233 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169 ч.4, 212-215, 223-228, 367 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля» (03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А; ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с.Софіївка Перевальського району Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2, - 49 604 грн. 83 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і 16 796 грн. 16 коп. середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, а всього: 66 400 (шістдесят чотири тисячі чотириста) грн. 99 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля» (03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А; ) судовий збір на користь держави в сумі 664 грн. 01 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачкою до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: