Справа № 761/7059/16-ц
Провадження № 2/761/3987/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Піхур О.В.,

при секретарі Кияшко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року позивач Моторно (Транспортне) страхове бюро України звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.12.2011 року о 15.20 год. по вул.. Берковецькій, 6-в в м. Києві з вини відповідача, який керував автомобілем "Фіат", державний номер НОМЕР_1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП). Вина відповідача у скоєні ДПТ підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2012 року. В результаті даного ДПТ було пошкоджено автомобіль "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована за полісом обов'язкового страхування № АА/6751185, укладеного із страховою компанією "Лафорт", строк дії якого з 28.08.2011 року по 27.08.2012 рік. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля відповідно до звіту оцінювача № 44/01/12, складеного ФОП ОСОБА_4 була визначена в розмірі 18206,74 грн.

19.12.2013 року позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 15500,00 грн. Крім того, позивачем було сплачено витрати на юридичні послуги в розмірі 2 000,00 грн.. Таким чином, позивач виконав обов'язок покладений на нього Законом по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому просив суд стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат 15500,00 грн.; судовий збір в розмірі 1378,00 грн. та витрати за юридичні послуги в розмірі 2 000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, представника не направив, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надіслав.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.12.2011 року о 15.20 год. по вул.. Берковецькій, 6-в в м. Києві з вини відповідача, який керував автомобілем "Фіат", державний номер НОМЕР_1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_3, що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2012 року.

Відповідачем не було застрахованого цивільно-правову відповідальність автомобіля "Фіат", державний номер НОМЕР_1, а тому ОСОБА_3, який є власником автомобіля "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2 13.12.2012 року з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених даним Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до звіту оцінювача № 44/01/12, складеного ФОП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля була визначена в розмірі 18206,74 грн.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 4359 від 22.11.2013 року та платіжного доручення № 4564 від 19.12.2013 року ОСОБА_3 було виплачено 15500,00 грн., за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2.

Згідно з додатковою угодою № 221 від 26.01.2016 року до контракту про надання правової допомоги №77 від 04.10.2012 позивачем було витрачено на правову допомогу 2 000,00 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Згідно з ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах -суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклав додаткову угоду № 221 від 26.01.2016 року до контракту про надання правової допомоги №77 від 04.10.2012 з ФОП ОСОБА_5, а даних про те, що ОСОБА_5 є фахівцем в галузі права остання не надала, натомість чинним законодавством не передбачено оплату правової допомоги особі, яка лише представляє інтереси сторін у суді.

Тому витрати на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачене страхове відшкодування в розмірі 15500,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 11 ЦК України; Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; ст. 12 Закону України "Про адвокатуру"; ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", керуючись ст.ст. 56, 60, 84, 88, 169, 179, 212, 214, 215, 223, 224-228 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі 15500,00 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн., а всього підлягає стягненню 16878,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя