Справа №173/1822/16-ц
Провадження №2/173/923/2016
16.11.2016 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав (а.с.51).
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.
В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
30 листопада 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 1,9 % на місяць на залишок заборгованості щомісяця (а.с.11).
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредиту та відсотках.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобовязання. Так п. 2.1.1.12.2.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочки понад 90 днів, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірах, зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Також п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а.с 12-45).
Разом з тим позивач не надає як доказ нарахування такої пені самі тарифи, які відповідно до умов договору визначають розмір цієї пені, а тому суд вважає такий розрахунок необґрунтованим, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.
Окрім того відповідно до умов договору передбачено, що при порушені Клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобовязанням, передбачених Договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. та 5% від суми позову (а.с.11).
Згідно з розрахунком позивача штраф складає: 250 грн. фіксована складова та 1689 грн. 45 коп. процентна складова.
При цьому процентна складова, а саме 5% від суми позову розрахована, в тому числі, на суму пені.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобовязання, а не сумою заборгованості. Нарахування штрафу у виді 5% від суми пені є по суті нарахуванням процентів на неустойку, що згідно з ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України не допустимо. У звязку з цим, суд вважає, що штраф у виді 5% від суми заборгованості може бути нарахований лише на суму заборгованості за кредитом, процентам за користування кредитними коштами.
У звязку з цим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у виді процентної складової 5% від суми нарахованої пені необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам діючого законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на його користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 549, 610, 612, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
5096 грн. 92 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом;
250 грн. штраф (фіксована частина);
939 грн. 20 коп. штраф (процентна складова).
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко