Справа №751/5416/16-ц
Провадження №6/751/269/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Цибенко І. В.

при секретарі Брик Л. М.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові справу за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 03.07.2014 у справі № 1779-9/682/14 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 03.07.2014 у справі № 1779-9/682/14 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.15-16).

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 10.06.2008 між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 490075463, згідно якого вона отримала 21 000 доларів США під відсоткову ставу в розмірі 19,99% річних. Датою остаточного повернення було визначено 10.06.2015. На початку 2014 у неї виникли фінансові труднощі, однак, в подальшому, вона продовжила виплату кредиту, що підтверджується відповідними квитанціями і по сьогоднішній день проводить оплату. Проте, в жовтні 2015, ОСОБА_2 отримує з відділу ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, який виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова від 29.09.2014 щодо стягнення з неї на користь банку суми в розмірі 93 540 грн. 66 коп., як заборгованості за кредитним договором № 490075463, та судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп. З метою зясування обставин виникнення зазначеної суми боргу, заявниця звернулась до відділу ДАС Оболонського РУЮ в м. Києві з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Про існування рішення третейського суду вона дізналась лише під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 03.02.2016 з тексту виконавчого листа. Завірену копію рішення третейського суду вона отримала лише 21.03.2016. Вважає, що третейським судом було порушено норми процесуального права. Вказує на те, що вона не повідомлялась третейським судом про день і час слухання справи, була позбавлена можливості надати до суду свої клопотання та заперечення, докази.

Заявник в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та дав пояснення по суті викладених в заяві вимог.

Представник заінтересованої особи ПАТ Альфа-Банк в судове засідання не зявився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи третейського суду №1779-9/682/14, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз 03.07.2014 суддею Москаленко Н.Ю. по справі за позовом ПАТ Альфа-Банк до ОСОБА_2 про стягнення боргу було прийнято рішення, згідно якого позовні вимоги ПАТ Альфа-Банк були задоволенні в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором № 490075463 від 10.06.2008 за кредитом -78 975,85, по відсоткам 3 111,25 грн., пеня 11 453,56 грн. та судовий збір в сумі 400 грн.( а.с. 10-11, а.с. 27-28 Третейської справи).

При вирішенні питання про дотримання ОСОБА_2 строків, передбачених ст. 51 Закону України Про третейські суди, суд враховує, що як наголосив Європейський суд з прав людини у справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії, сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову з того моменту, коли вони ознайомилися із рішенням, що покладають на них обовязки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси. Як засіб спілкування між органами та сторонами, вручення рішення створює можливість для сторін знайомитись з рішенням та підставами для нього, таким чином надаючи їм змогу оскаржити його, якщо вони вважатимуть це за доцільне.

Враховуючи те, що рішення третейського суду було винесено 03.07.2014, однак у матеріалах третейської справи відсутні відомості щодо отримання заявником рішення третейського суду, що також підтверджується копією конверта не врученого адресатові у звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30-31), заява про скасування рішення була надіслана поштою до суду 24.05.2016, після того, як представник заявника 21.03.2016 отримав копію третейського суду, що підтверджується датою біля печатки Третейського суду, тому виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк на оскарження рішення третейського суду підлягає поновленню.

Звертаючись до суду з заявою про скасування рішення Третейського суду, доводи заявниці зводяться до процесуальних порушень при винесенні рішення Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз як неналежне повідомлення позивача про день і час слухання третейського розгляду.

Однак ч. 3 ст. 51 Закону України „Про третейські суди" та ст.389-5 ЦПК України визначено виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 389-4 ЦПК України, суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені ст. 389-5 ЦПК України.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2008 між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №490075463, згідно умов якого ОСОБА_2 було надано кредит у сумі 21 500,00 доларів США зі сплатою 16,99 % річних, кредит надавався на придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі продажу, укладеним між позичальником та ТОВ «Омега-Авто» №06/06 від 06.06.2008 DAIHATSU, TERIOS, 2008 року випуску (а.с. 36-39- даної справи, а.с. 7-10- третейської справи).

Пункт 11.4 визначає домовленість сторін про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з кредитним договором, в тому числі розгляд і вирішення всіх спорів, які виникають при виконанні або припиненні Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків та недійсність (неукладеність) Договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" у відповідності до його Регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз. Підписанням даного Договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського судді для кожного спору, що може виникнути між ними в зв'язку з Кредитним договором. Сторони домовилися, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їх спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Особливості регулювання відносин між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, механізм їх захисту та основи державної політики у сфері захисту прав споживачів визначені в Законі України "Про захист прав споживачів".

Згідно з положеннями пункту 22 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника, у тому числі й у фінансовій галузі.

За частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), що є підставою для скасування рішення третейського суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, предметом за укладеним резидентами кредитним договором була іноземна валюта долари США.

Відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті регулюється Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків.

Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року у справі №6-831цс14 дійшов правового висновку, що норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб забезпечення стабільності української грошової одиниці гривні. Наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Частиною третьою статті 51 Закону України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, а отже відповідно до п. 1 ч. 1 ст.389-5 ЦПК України, п. 1 ч. 3 ст.51 Закону України "Про третейські суди" є підставою для скасування рішення третейського суду.

Заявником понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 275,61 грн. (а.с.1), які у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з ПАТ «Альфа-Банк».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 197, 209, 218, 389-1, 389-4- 389-6, 293 ЦПК України, Законом України Про третейські суди, суд, -

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_2 строк на подання заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 03.07.2014 у справі № 1779-9/682/14.

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 03.07.2014 у справі у справі № 1779-9/682/14 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Скасувати повністю рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Всеукраїнській фінансовий союз від 03.07.2014 у справі у справі № 1779-9/682/14 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 275 грн. 61 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Цибенко