Справа № 315/181/16-ц
Номер провадження № 2/315/143/16
14 червня 2016 рокум. Гуляйполе
Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Романько О.О.,
за участю секретаря: Притули Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару з розстроченням платежу,
11 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачапро стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару в розмірі 25 617 грн..
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.09.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товару з розстроченням платежу № 1551, відповідно до якого відповідачка придбала у позивача телевізор кольорового зображення «ORION» № 125844 на умовах розстрочки платежу щомісячної оплати у сумі 140 грн., протягом 12 місяців. Відповідно до п. 2.1 договору купівлі-продажу № 1551 від 29.09.2013 р. вартість товару складає 1680 грн., з яких відповідач оплатив 600 грн., як розмір щомісячного платежу за листопад 2013 року. Таким чином заборгованість відповідачки складає 1080 грн., яку до теперішнього часу не повернула. Пунктом 2.4 та п. 6.4 вказаного договору передбачено, що у разі невнесення чергових платежів протягом 2 місяців підряд, покупець сплачує продавцю за користування товаром готівкою 280 грн. за кожен місяць користування з часу придбання товару, незалежно від сплачених щомісячних чергових платежів.
Далі в позові позивач зазначив, що раніше відповідачці направляв претензію з вимогою виконати взяті на себе зобовязання за укладеним договором № 1551 від 29.09.2013 року, але остання вказану вимогу проігнорувала.
У звязку із простроченням платежів, після уточнення своїх позовних вимог (а. с. 15) просить суд стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості за договором купівлі-продажу від 29.09.2013 року в розмірі 7840 грн. за 28 місяців, а також 1080 грн. за основну суму боргу за договором купівлі-продажу.
Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, прохає задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог(а.с. 29).
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення (а. с.25, 28, 37), заяв, клопотань суду не надала, причини неявки не повідомила.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує позивач в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, представлені докази та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до таких висновків.
Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно договору купівлі-продажу № 1551 від 29.09.2013 року, ОСОБА_2, паспорт серії СА № 324655 виданий 26.11.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, придбала у ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, телевізор кольорового зображення «ORION» № 125844 за ціною 1680 грн.. Відповідно до п. 2.3 договору оплата за придбаний товар здійснюється щомісячно рівними частинами. Розмір щомісячних платежів за договором складає 140 грн.. Кінцевим терміном остаточного розрахунку є 29 вересня 2014 року. Відповідно до п. 2.4 в разі невнесення чергових платежів протягом 2 місяців підряд та повернення товару продавцю, за користування покупець сплачує продавцю готівкою 280 грн. за кожен місяць користування з часу придбання товару, незалежно від сплачених щомісячних чергових платежів (а.с. 4).
Позивачем зазначено, що відповідач в рахунок сплати щомісячного платежу за листопад 2013 року сплатила 600 грн., тому основна сума боргу складає 1080 грн..
В договорі купівлі-продажу, а саме п. 6.4 передбачено, що в разі прострочення платежів на протязі 2 місяців підряд покупець сплачує 280 грн. щомісячно за користування товаром.
Судом встановлено прострочення платежу з грудня 2013 року. Позивач звернувся до суду 11.03.2016 року, тому з моменту прострочення платежу до цього часу минуло 26 повних місяців Х 280 грн. = 7280 грн. заборгованості за прострочення платежів.
Відповідно до паспорта громадянина України серії СА № 324655, виданого Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 26.11.1996 року, та довідки № 206 виданої Приютненською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 11.05.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 02.12.1996 року. Згідно картки платника податків вона має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ( а.с.7, 8).
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ч. 3 ст. 3 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей же строк.
На виконання п. 2.3 договору, в якому зазначено, що оплата за придбаний товар здійснюється щомісячно рівними частинами, розмір щомісячних платежів за договором складає 140 грн., з боку відповідача 29.11.2013 року було сплачено 600 грн. в рахунок погашення заборгованості, яка виникла з дати укладення договору.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору купівлі-продажу не виконуються.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Частиною 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Договором купівлі-продажу може встановлюватися обовязок продавця передати товар покупцеві до моменту його оплати останнім. У цьому разі має місце продаж товарів у кредит з відстроченням або розстроченням платежу. Відстрочення платежу означає здійснення повної оплати товару у строки, встановлені договором, через деякий час після одержання товару. Якщо відстрочення платежу полягає у здійсненні платежів частинами, встановленими договором, воно іменується розстроченням платежу. Якщо предметом договору з відстроченням або розстроченням платежу є речі, визначені родовими ознаками, він є різновидом комерційного кредиту.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, відповідач же своє зобовязання за договором купівлі-продажу виконав частково, сплативши лише 600 грн. від загальної суми заборгованості. Доказів того, що заборгованість повністю виплачена у матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем.
Відповідно до вимог ст.ст. 60,61 ЦПК України, сторони зобовязані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду.
Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідач має заборгованість, як по сумі заборгованості за придбаний товар так і за прострочення щомісячних чергових платежів.
З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошовий борг в сумі 1080 грн. основної заборгованості та 7280 грн. за користування товаром та простроченням щомісячних платежів за 26 місяців, а всього 8360 грн..
А тому позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 74, 88, 157-158, 169, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення зборгованості за договором купівлі-продажу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, суму заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 1080 (одна тисячавісімдесят) гривень, суму заборгованості за прострочення платежів 7280 (сім тисяч двісті вісімдесят) гривень та суму судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня, 20 (двадцять) копійок, а всього 8911 (вісім тисяч девятсот одинадцять) гривень, 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя: ОСОБА_3