справа № 361/1214/16-ц
провадження № 2/361/1263/16
27 травня 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову зазначало, що 27 березня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанк (далі також Банк), правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ Укрсоцбанк, і ОСОБА_3 (далі Позичальник) уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 410/47-1/08-АКрЛ (далі кредитний договір), за умовами якого відповідачу окремими частинами в межах максимального ліміту в розмірі 7278 грн. 66 коп. було надано кредит, зі сплатою 16 % річних за кредитом, із кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 26 листопада 2014 року. Кредит надавався на здійснення страхових платежів за договором добровільного страхування транспортного засобу № 60У від 27 березня 2008 року.
Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав, надав Позичальникові кредит у визначеній умовами договору сумі. Проте відповідач своїх зобовязань за цим договором не виконав, внаслідок чого станом на 29 січня 2016 року ОСОБА_3 має перед ПАТ Укрсоцбанк заборгованість за вказаним договором у розмірі 4187 грн. 97 коп. та заборгованість по сплаті процентів у розмірі 5774 грн. 12 коп.
Відповідно до умов кредитного договору за несвоєчасне виконання зобовязань за цим договором Позичальник повинен сплатити Банкові пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2203 грн. 57 коп. та пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 1924 грн. 61 коп.
Також згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошових зобовязань ОСОБА_3 повинен сплатити на користь ПАТ Укрсоцбанк інфляційні втрати за кредитом у розмірі 1708 грн. 69 коп. та інфляційні втрати за процентами у розмірі 1492 грн. 38 коп.
Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, провівши заочний розгляд справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
27 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, правонаступником усіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ Укрсоцбанк, і відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 410/47-1/08-АКрЛ.
Згідно із п. п. 1.1, 1.2 цього кредитного договору Банк надає Позичальникові окремими частинами на здійснення страхових платежів за договором добровільного страхування транспортного засобу № 60У від 27 березня 2008 року кредит у межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 7278 грн. 66 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 % річних, із кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 26 листопада 2014 року.
Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_3 кредит у визначеній умовами договору сумі.
Відповідно до умов п. п. 3.3.5-3.3.7 кредитного договору Позичальник зобовязувався погасити кредит у встановлений договором строк у повному обсязі, сплачувати до 10 числа кожного місяця проценти за його користування, а також сплачувати неустойку (пеню, штраф) за прострочення строків погашення кредиту та сплати процентів.
За змістом п. 4.1 договору у разі прострочення Позичальником визначених договором строків погашення кредиту та/або сплати процентів ОСОБА_3 зобовязувався сплатити Банку пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період невиконання зобовязань за договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.
У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
За змістом ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
У ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1378 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Дутчак І. М.