Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 5 Доповідач Жигановська О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Якухно О.М., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Богунського районного відділу Державної міграційної служби у Житомирській області про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, в обгрунтування якого зазначила, що у 1993 році нею та її донькою ОСОБА_2 було приватизовано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках. 02 вересня 2006 року вона подарувала належну їй ? частину зазначеної квартири відповідачці, проте залишилась проживати у цій квартирі, з реєстраційного обліку не знімалась. Оскільки після укладення договору дарування у неї із ОСОБА_2 погіршилися стосунки, остання почала чинити перешкоди у користуванні квартирою, не впускає її до кімнати з речами та змінила замки, тому просила усунути перешкоди у користуванні квартирою №2 по вул.Східній, 81 у м. Житомирі шляхом вселення.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло та договору дарування. Вказує, що ОСОБА_1 зареєстрована в спірній квартирі, проте вже тривалий час в ній не проживає, оскільки має інше житло. 23 січня 2016 року було укладено попередній договір про продаж квартири, який посвідчений нотаріально. Проте, виконати умови зазначеного договору вона не має можливості, оскільки ОСОБА_1 періодично зявляється у спірній квартирі, таким чином створює перешкоди в реалізації нею свого права власності. Посилаючись на вказані обставини, просила усунути перешкоди у розпорядженні власністю шляхом виселення ОСОБА_1 з цієї квартири та зняття її з реєстраційного обліку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, а у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд 1-ї інстанції виходив з того, що наявні підстави, передбачені ст.157, ч.1 ст.116 ЖК України, для виселення зі спірної квартири ОСОБА_1, яка має на праві власності інше житло.

Проте, погодитись із такими висновками суду неможливо, мотивуючи таким.

Відповідно до ч 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно із положеннями ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо

ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ст.ст.317,319,391 ЦК України власник має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном та не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися належною йому власністю на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 9263, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради 28.12.1993 р., зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 17.01.1994 р., та договору дарування 1/2 частини квартири від 02 вересня 2006 року (а.с.25-26, 70-74).

Із матеріалів справи вбачається, що у зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, її неповнолітній син ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_1 (а.с.5,79,108).

Після укладення договору дарування, за яким ОСОБА_1 відчужила свою частину квартири дочці ОСОБА_2, вона залишилася перебувати на реєстраційному обліку та продовжувала проживати у спірній квартирі. Зміст договору дарування не передбачав зобовязань дарувальника щодо виселення та зняття із реєстраційного обліку. З 2007 року між сторонами існують неприязні стосунки, що виникли внаслідок відсутності домовленості з питання користування спірною квартирою. Вказані обставини не заперечуються сторонами та встановлені рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 29.10.2015 року (а.с.106-107).

В серпні 2015 року ОСОБА_2 замінила замки на вхідних дверях квартири, не надавши ключ матері, таким чином створила перешкоди в користуванні даним житлом. Обставини щодо заміни замка у квартирі ОСОБА_2 визнала у своїх письмових запереченнях (а.с.30). Крім того, доказом перешкод у користуванні ОСОБА_1 квартирою є невизнання ОСОБА_2 позовних вимог ОСОБА_1 про вселення та подання зустрічного позову про її виселення зі спірного житла. Наявність у ОСОБА_1 на праві власності іншого житла не є підставою для позбавлення її права користування спірною квартирою як колишнього члена сімї власника житла.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_2 посилалась на норми ст.ст.16, 386, 391 ЦК України, та зазначала, що періодичне проживання матері у квартирі перешкоджає реалізації її права власності, а саме виконання укладеного нею 23.01.2016 року попереднього договору купівлі-продажу цієї квартири у січні 2017 року. При цьому даний документ до суду не був поданий ОСОБА_2 Разом з тим, бажання власника відчужити в майбутньому квартиру саме по собі не є достатньою і переконливою підставою для виселення ОСОБА_1 із спірного житла.

Вирішуючи спір, суд 1-ї інстанції в порушення вимог ч.1 ст.11, ст.ст.27, 31 ЦПК України змінив правову підставу позову ОСОБА_2, задовольнивши його на підставі ст.ст.116, 157 ЖК України.

Враховуючи наведене, рішення суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню в порядку п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України із ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити позов ОСОБА_1. Усунути перешкоди у користуванні квартирою №2 по вул. Східній, 81 в м.Житомирі Скибан ОСОБА_4 шляхом вселення її в названу квартиру.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у розпорядженні квартирою шляхом виселення ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: