Справа № 190/2028/16-ц
Провадження №2/190/832/16
УХВАЛА

18 листопада 2016 року м.П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Семенников О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Леонтьєвни, третя особа ТОВ «Надія-Плюс», про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності як спадкоємця четвертої черги на нерухоме майно після особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її в звязку зі смерті, визнання права власності/права постійного користування/ на земельну ділянку як спадкоємця четвертої черги після особи, яка мала право на спадщину, і не прийняла її в звязку зі смертю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 Леонтьєвни про визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 як особи яка проживала разом зі спадкодавцем однією сімєю не менш пяти років до часу відкриття спадщини, визнання позивача власником як спадкоємця четвертої черги після ОСОБА_3, який мав право на спадщину після ОСОБА_4, але не встиг її прийняти в звязку із свою смертю на домобудівлю з земельною ділянкою, розташованою за адресою Пятихатський район, сЖовте, вул.Набережна,24, визнання за позивачем як спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3, який мав право на спадщину після ОСОБА_4, але не встиг її прийняти в звязку із свою смертю, право власності/право постійного користування на земельну ділянку, яка згідно з актом права власності на земельну ділянку серії ДП №062908 на підставі розпорядження голови Пятихатської РДА №486-р від 01.11.2002 року, яка за актом зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №22.

Розглянувши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам п.4) ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна окрім іншого містити зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Проте в поданому позові заявником не зазначено будь-якої ціни позову за заявленими вимогами майнового характеру про визнання права власності в порядку спадкування.

За вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Положення ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачають, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної зави майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної зави немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Приймаючи до уваги, що позивачем подана позовна заява, яка містить вимоги майнового та немайнового характеру, проте до позову додано квитанцію про сплату судового збору лише в розмірі 551,20 грн., вбачається, що заявникові необхідно визначити ціну позову та надати документ про сплату (доплату) судового збору в установленому розмірі залежно від ціни позову, з урахуванням заявлених вимог майнового та немайнового характеру.

Крім того, в порушення п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява не має єдиного визначення (змісту) позовних вимог, оскільки містить суперечності щодо визнання за позивачем як спадкоємцем четвертої черги права власності та /або права постійного користування земельною ділянкою, у звязку з чим заявникові необхідно визначити яке речове право вона бажає визнати за даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищезазначені обставини, згідно ст.121 ЦПК України суд вважає за необхідним позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, але не більше трьох днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, судя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Леонтьєвни, третя особа ТОВ «Надія-Плюс», про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності як спадкоємця четвертої черги на нерухоме майно після особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її в звязку зі смерті, визнання права власності/права постійного користування/ на земельну ділянку як спадкоємця четвертої черги після особи, яка мала право на спадщину, і не прийняла її в звязку зі смертю, залишити без руху, зобов'язавши заявника усунути виявлені недоліки.

Встановити строк для виконання вимог ухвали три дні з дня її отримання.

Розяснити заявнику, що у разі невиправлення зазначених недоліків заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя О.Ю.Семенников