Єдиний унікальний номер 243/6317/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1869/2016
Єдиний унікальний номер 243/6317/16-ц Головуючий у 1-їй інстанції Мінаєв І.М.
Номер провадження 22-ц/775/1869/2016 Доповідач Агєєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м.Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів Азевича В.Б., Краснощокової Н.С.,

при секретарі Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_2 із позовом до Слов'янської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, яку позивач має намір отримати з урахуванням того, що спадкодавець при житті залишила на його ім'я заповіт. На даний час він вирішив оформити свої спадкові права та звернувся до нотаріуса, який своєю постановою від 20.07.2016р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку для прийняття спадщини. Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в три місяці.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Слов'янської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Судом не було враховано що він перебуває на диспансерному обліку, постійно хворіє, в зв'язку з чим йому було призначено 2 групу інвалідності. Зазначає що пропустив строк внаслідок проведення операції та амбулаторного лікування після неї.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання апеляційного суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим відділом РАЦС по м.Слов'янську Донецької області 21.07.2015 року (а.с.6)

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки та частки у житловому будинку АДРЕСА_1, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 18.01.1990 року (а.с.8, 9)

Відповідно до заповіту від 27.12.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов'янської Державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2-13, ОСОБА_3 заповіла усе своє майно ОСОБА_2 (а.с.7).

Постановою державного нотаріуса Першої Слов'янської Державної нотаріальної контори від 20.07.2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки документи подані ним 20.07.2016 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, з пропуском встановленого законом строку (а.с.17)

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям).

Ст.1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті.

Ст. 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст.1272 ЦК).

Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як встановлено в судовому засіданні позивач, як на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини посилається на стан свого здоров'я, а саме, що він є інвалідом 2 групи та переніс операцію на початку 2016 року, за станом здоров'я не міг звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку подачі заяви до нотаріальної контори позивачем не є поважними.

З таким висновком судова колегія апеляційного суду не може погодитись, оскільки він не відповідає вимогам норм процесуального права.

Вирішуючи питання про надання особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, позивач звертаючись до суду зазначив, що він знаходився на лікуванні у зв'язку із загостренням хвороби та є інвалідом ІІ групи, єдиним джерелом існування є пенсія, стан його здоров'я не давав йому можливість своєчасно звернутись до нотаріуса.

З матеріалів справи вбачається, що строк подачі заяви про прийняття спадщини сплив 18.01.16р. Оскільки до цієї дати позивач не звернувся з відповідною заявою та не довів суду поважних причин пропуску, суд відмовив в задоволенні позову.

Проте апеляційний суд не може погодитись з таким висновком першої інстанції.

В судовому засіданні встановлено, що з моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку позивач неодноразово звертався до лікарні внаслідок погіршення стану здоров'я, а саме 26.07.2015 (а.с.61), 09.09.2015 (а.с.61), 23.11.2015 (а.с.62) та 19.12.2015 (а.с.60).

Хоча подальші події, тобто поза межами шестимісячного строку, судом не враховуються при визначені поважності причин пропуску строку, проте звернення позивача за медичною допомогою після 18 січня 2016 року, а саме 18.01.16р. - 09.02.2016 (а.с.60), 10.03.2016 (а.с.59), 10.08.2016 (а.с.59), свідчить про стійкий хворобливий стан позивача.

З наданих позивачем документів також вбачається що він знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом стан після множинних ЧМТ (черепних мозкових травм), дисциркуляторна енцефалопатія з двосторонньою пирамидною недостатністю, з правобічним вираженим невротичним синдромом, нейросенсорна втрата слуху, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, був вимушений постійно звертатись за лікарською допомогою, має другу групу інвалідності безстроково. Оригінали лікарняної картки на ім'я ОСОБА_2 та медичні довідки були оглянуті в судовому засіданні.

На думку колегії вищезазначені обставини підтверджують поважність причин, що об'єктивно перешкоджали позивачу за його станом здоров'я вчасно звернутися до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, воля спадкодавця, яка викладена в заповіті, була направлена на передачу у власність в порядку спадкування всього належного їй (спадкодавцю) майна, в тому числі частини родинного будинку та земельної ділянки єдиному спадкоємцю, саме позивачу.

З матеріалів справи також вбачається, що місце мешкання позивача АДРЕСА_2 та спадкове майно: будинок розташований в АДРЕСА_1 знаходяться на суміжних земельних ділянках (а.с.29).

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що через недодержання вимог ст.213, 214 ЦПК, суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, тому, згідно ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Надати ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: