Справа № 755/6819/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2016 р., суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос Андрій Євгенович про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

20 квітня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос Андрій Євгенович про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

22 квітня 2016 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року позовна заява ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали.

Так, підставою для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що матеріали позовної заяви не містили відомостей щодо реальної вартості об'єкту нерухомого майна, за яким позивач просить визнати його право власності, на дату подання позовної заяви, при цьому ціна позову у розмірі 551,20 гривень не підтверджується будь-якими відомостями, доданими до позовної заяви. Позивачу було роз'яснено, що у разі неможливості визначити вартість майна, позивачем має бути сплачено максимальний розмір судового збору за подання позову майнового характеру в частині визнання права власності, виходячи зі ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір». Крім того, останнім, крім вимоги майнового характеру, було заявлено дві вимоги немайнового характеру, за якими також має бути сплачено судовий збір.

10 травня 2016 року на виконання вимог ухвали судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду було подано заяву про звільнення від сплати судового збору, до якої долучено копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1, копію ощадної книжки ОСОБА_1, копію акту про обмеження доступу до житлового приміщення та оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 551 гривень 21 копійки.

Суд, вивчивши зміст поданої заяви, долучених до заяви документів, приходить до наступного.

Так, відповідно до поданої заяви, представник позивача просить суд: частково звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до суду позову про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме, звільнити від сплати судового збору за подання до суду вимог майнового характеру.

Обґрунтовуючи дані вимоги, представник позивача посилається на те, що ціна позову ОСОБА_1 на момент подачі позову до суду становила 7 992,40 гривень. Отже, при зверненні з відповідним позовом до суду потрібно сплатити судовий збір в розмірі 7 992,40 гривень. Зазначено, що ОСОБА_1 є пенсіонером (79 років) та отримує пенсію в розмірі 1862,17 гривень, при цьому будь-яких інших доходів не має. Пенсія є його основним та єдиним джерелом для існування. Даної пенсії, яку отримує ОСОБА_1, вистачає лише для сплати комунальних платежів та забезпечення мінімального харчування, необхідного для підтримання життєдіяльності. При цьому з такою пенсією не може в повній мірі забезпечити себе необхідним одягом та лікуванням. В свою чергу, судовий збір в розмірі 7 992,40 гривень дорівнює п'ятимісячному доходу ОСОБА_1, але за відсутністю інших доходів, його повна сплата не можлива, а припускаючи таку оплату в повному розмірі, то дане призведе до неможливості подальшої життєдіяльності ОСОБА_1 Також, ОСОБА_1 наразі «позбавлений стелі над своєю головою» (позбавлений власної квартири), що в такому похилому віці забирає у нього дуже багато сил та енергії. На сьогоднішній момент, внаслідок протиправного володіння ОСОБА_4 (що є одним з відповідачів у справі) однокімнатною квартирою ОСОБА_1, він позбавлений будь-якої можливості (крім судового захисту своїх прав) потрапити до свого житла, тому вимушений постійно шукати місце для ночівлі, що відповідно несе при його пенсії додаткові матеріальні витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За вимог ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

В той же час, суд важає, що підстави для часткового звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, оскільки зазначені у заяві обставини та приєднані докази не вказують на майновий стан позивача, розмір отриманих ним доходів, окрім того, що останній є пенсіонером та має вклад на ощадній книжці, з урахуванням якого суд міг би дійти висновку про наявність підстав для часткового звільнення від сплати судового збору. Крім того, визначення ціни позову у розмірі 7 992,40 гривень та відповідне визначення судового збору у розмірі 7 992,40 гривень не відповідає чинному законодавству України, враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду, у встановлений строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, не виконає вимоги визначені ст. ст. 119, 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 5 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос Андрій Євгенович про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 210, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос Андрій Євгенович про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: