Номер провадження: 22-ц/785/4891/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого Суворова В.О.

суддів Черевко П.М.

ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

за участю: представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника ОСОБА_5-ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 про визнання незаконними дій нотаріуса , -

ВСТАНОВИЛА:

21 липня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнив 16 грудня 2015 року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що 20 серпня 2007 року при укладанні іпотечного договору він, як іпотекодавець, не був присутній у нотаріуса, договір не підписував, договір був посвідчений в його відсутність.

При посвідченні іпотечного договору від 28 грудня 2007 року нотаріус не виконала вимог закону, так як такий договір був підписаний ОСОБА_7 від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої доктором ОСОБА_8, громадянським нотаріусом, Маг. ОСОБА_9, заступник громадянського нотаріуса доктора ОСОБА_8 а ОСОБА_8 11 грудня 2007 року 6499/2007, апостиль, виданий окружним судом у громадянських справах 12 грудня 2007 року за № 9266-25/07. Позивач вказує, що довіреність не діє на території України, повноважень своєму сину ОСОБА_7 на розпорядження належним йому майном не надавав. Довіреність діяла на території України після її реєстрації з 19 листопада 2010 року , після чого по його заяві через 27 хвилин вона була скасована відповідно до запису до Єдиного реєстру довіреностей, яка була виконана приватним нотаріусом Решетніковою по заяві ОСОБА_3 Нотаріус при посвідченні договору іпотеки від 28 грудня 2007 року посвідчила не довіреність, а його підпис на довіреності. Довіреність, яка була виготовлена в Австрії, посвідчена не нотаріусом, у представника банку перед укладанням іпотечного договору від 28 грудня 2007 року були відсутні повноваження щодо подачі заяви про зняття заборони, яка була накладена при укладанні іпотечного договору від 20 серпня 2007 року.

На думку позивача нотаріус не витребував необхідних документів для посвідчення договору іпотеки від 28 грудня 2007 року, та у відповідності до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» повинен був відмовити у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, вказані дії нотаріуса вчинені з порушеннями, у звязку з чим посвідчення договорів іпотеки не відповідає вимогам Закону, що потягло за собою порушення майнових прав позивача, а саме обмеження його права власності на будинок та земельну ділянку.

Відповідач позов не визнала, вказуючи, що нотаріальні дії були вчинені у відповідності до Закону України «Про нотаріат».

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 про визнання незаконними дій нотаріуса відмовлено .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права , та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства: з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених цим Законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення

нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка

вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства: з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених цим Законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення

нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно зі ст. 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року (Гаазька Конвенція), до якої приєдналася Австрія та Україна, п. 1.4 Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом Міністерства закордонних справ України від 4 червня 2002 року N 113, скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, до якої приєдналась Україна 10.01.2002 р. Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Згідно з приписами ст. 2 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. За ст. 3 даної Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатись для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого.

Відповідно до ст. 9 Конвенції кожна Договірна держава вживає заходів, необхідних для того, щоб ні дипломатичні або консульські агенти не проводили легалізацію в тих випадках, коли ця Конвенція передбачає звільнення від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Судовою колегією встановлено, що позивач відповідно ОСОБА_2 з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17246788 від 28 грудня 2007 року, є власником садового будинку № 752, розташованого в смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, садівничий кооператив «Меліоратор». Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09 березня 2004 року, позивач є власником земельної ділянки № 752. розташованої в смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеського області, садівничий кооператив «Меліоратор».

20 серпня 2007 року ВАТ «Банк «ОСОБА_10 та Кредит» уклав з ОСОБА_11 кредитний договір у формі кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості за договором №181/07-к від 20 серпня 2007 року у розмірі 140 000 доларів США строком до 20 серпня 2012 року, а також процентів за користування коштами, які були видані по кредитному договору.

20 серпня 2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №181/07-к між ВАТ«Банк «ОСОБА_10 та Кредит» та ОСОБА_3, який виступив майновим поручителем ОСОБА_11, укладений Іпотечний договір. Відповідно до п.1 Договору іпотеки предметом іпотеки є садовий будинок та земельна ділянка під № 752, розташовані в смт Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, садівничий кооператив «Меліоратор». Договір іпотеки було укладено в присутності представника банка, який діяв на підставі довіреності, та ОСОБА_3, які особисто підписали договір. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, якою на виконання умов Договору іпотеки від 20 серпня 2007 року за реєстровим № 9765 внесено до Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек реєстраційні записи про заборону на нерухоме майно та про іпотеку.

Доводи позивача, що він не був присутній при укладанні даного договору та не підписував його, спростовуються підписом позивача на зазначеному договорі. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач, після розяснень судом у відповідності до ч.4 ст. 10 ЦПК України права на витребування доказів, не надав допустимих доказів на підтвердження свого обґрунтування позову.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що тотожне обґрунтування було розглянуто судами при розгляді справ за позовами ОСОБА_3 до ПАТ «ОСОБА_10 та Кредит» про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки та зустрічним позовом ПАТ «ОСОБА_10 та Кредит» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, та рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 червня 2013 р. в позові ОСОБА_3 було відмовлено, а позов банку задоволено. Також рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2015 року в задоволенні позивних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ПАТ «Банк «ОСОБА_10 та кредит» , приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання недійсним іпотечного договору-відмовлено.

11 грудня 2007 року посвідченої доктором ОСОБА_8, громадянським нотаріусом, Маг. ОСОБА_9, заступник громадянського нотаріуса доктора ОСОБА_8 а ОСОБА_8 11 грудня 2007 року 6499/2007, апостиль, виданий окружним судом у громадянських справах 12.12.2007 року за № 9266-25/07, на підставі якої ОСОБА_3 надав ОСОБА_7 право на розпоряджання перерахованим майном позивача.

28 грудня 2007 року між ПАТ Банк ОСОБА_10 та кредит та ОСОБА_11 укладено кредитний договір №M-253/07-К, згідно якого банк надав кредит у сумі 700000 грн., а ОСОБА_11 зобовязалась повернути вказані грошові кошти у строк до 28 грудня 2012 року відповідно до п.2.1, 3.2. кредитного договору.

До кредитного договору 11 червня 2008 року між ПАТ Банк ОСОБА_10 та кредит та ОСОБА_11І була укладена додаткова угода №1, відповідно до якої було змінено відсоткову ставку на 19 % річних.

28 грудня 2007 року представник ВАТ «Банк «ОСОБА_10 та Кредит» та ОСОБА_7, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_3, на підставі довіреності від 11 грудня 2007 року, звернулися до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 з проханням посвідчити Іпотечний договір.

З метою укладання іпотечного договору представник банку подав до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 заяви № 5901 та №5902 від 28 грудня 2007 року про вилучення обтяження об'єктів нерухомого майна та повідомлення № 5903 від 28 грудня 2007 року про виключення запису з Державного реєстру іпотек: садового будинку та земельної ділянки під № 752, розташованих в смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, садівничий кооператив «Меліоратор». Відповідачем на підставі зазначених заяв та повідомлень вилучені зазначені обтяження з Єдиного реєстру заборон та виключено запис з Державного реєстру іпотек.

На підтвердження своїх прав та повноважень щодо укладення Іпотечного договору

ОСОБА_7 представлені нотаріусу довіреність ОСОБА_7 на представлення його інтересів ОСОБА_3, посвідчена доктором ОСОБА_8, громадянським нотаріусом, Маг.ОСОБА_9, заступник громадянського нотаріуса доктора ОСОБА_8 11.12.2007 року 6499/2007, апостиль, виданий окружним судом у громадянських справах 12.12.2007 року за№ 9266-25/07. Також ОСОБА_7 надав правоустановчі документи на нерухоме майно, яке передається в іпотеку, та його оцінка. Готуючи документи для посвідчення Іпотечного договору нотаріус отримала відомості щодо нерухомого майна, що належить позивачу та передається в іпотеку банку.

28 грудня 2007 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 за реєстровим № 9765 було посвідчено Іпотечний договір, укладений між ВАТ «Банк «ОСОБА_10 та Кредит» та ОСОБА_7, діючий від імені ОСОБА_3, на забезпечення умов виконання Кредитного договору № М-253/07-К від 28 грудня 2007 року. Договір іпотеки підписаний особисто ОСОБА_7 від імені ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності, посвідченої доктором ОСОБА_8, виданої окружним судом у громадянських справах 12.12.2007 року та представником ВАТ «Банк «ОСОБА_10 та Кредит». Договір також скріплений печатками нотаріуса та банку (а.с.82-83).

У відповідності до умов Договору іпотеки від 28 грудня 2007 року за реєстровим № 9765 відповідачем внесено до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек реєстраційні записи про заборону на нерухоме майно та про іпотеку за реєстраціними №№6352514, 352532, 6352440.

Щодо доводів позивача відносно незаконності дій нотаріуса при посвідченні іпотечного договору від 28 грудня 2007 року, оскільки у ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_3, при укладанні даного договору не було законних повноважень, то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що нотаріус діяла у відповідності із статтею 3 Конвенції, відповідно до якої скасована вимога легалізації іноземних офіційних документів і вона давала право на посвідчення договору іпотеки, який уклав ОСОБА_7, що діяв від імені ОСОБА_3

Доводи апелянта про несправність та не дійсність довіреності спростовуються судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме: рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 червня 2013 року, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2015року, яке набрало законної сили та було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09 грудня 2015 року, витягом з Єдиного реєстру довіреностей № 24677601 від 14.06.2013 року, дія довіреності від 11 грудня 2007 року була припинена 19 листопада 2010 року за заявою самого ОСОБА_3, тобто після укладання договору іпотеки від 28 грудня 2007 року.

Позивач у відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України не надав до суду доказів того , що дії нотаріуса при посвідченні договорів іпотеки не відповідали вимогам закону та порушили його права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ухвалено з дотриманням норм процесуального законодавства у відповідності з нормами матеріального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити .

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_2

ОСОБА_12