Справа № 372/3199/16-ц
Провадження 2-1734/16
ухвала

24 листопада 2016 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із спільного майна та припинення права спільної часткової власності на це майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання про відкриття провадження в даній цивільній справі, зясована невідповідність форми і змісту позову певним вимогам ст. 119 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак в порушення даної вимоги, позивач не надала до суду докази сплати судового збору, але просила звільнити її від сплати судового збору на підставі п.4 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та п.1, 3 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, повязаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, повязаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

У п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року розяснено, що відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вважаю, що підстави, для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, оскільки будь-яких доказів на підтвердження свого скрутного матеріального стану позивач не надала, а посилання на п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору взагалі не можна віднести до розгляду категорії даної позовної заяви. Так як суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких на те правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обовязком суду, приходжу до висновку про відмову у звільненні позивача від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розмірі мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів заробітної плати (6 890 грн.).

Оскільки цей позов є майновим, позивачем не вказано ціну позову, яка визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, тобто вартістю 1/2 частки двохповерхового садового (дачного) будинку № 46 з мансардою на території садового товариства «Монтажник», що розташований в селі Нові Безрадичі Обухівського району Київської області (п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України), залежно від нього необхідно визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов'язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

За таких обставин коли позивач подаючи позовну заяву не дотримався вимог передбачених ст. 119 ЦПК України, тому його позов повинен бути залишений без руху, на підставі ст.121ч.1 ЦПК України, а позивачу наданий строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із спільного майна та припинення права спільної часткової власності на це майно, залишити без руху та зобовязати позивача усунути вищевказані недоліки протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше позовна заява вважатиметься неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: