Справа № 2-6379/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, порядок та розмір виплати коштів (аліментів) на утримання дітей та поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, порядок та розмір виплати коштів (аліментів) на утримання дітей та поділ спільного майна подружжя, в якому просила поділити спільне майно подружжя, а саме: визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 43,70 кв.м; визнати право власності на земельну ділянку площею 0,050 га., яка знаходиться за адресою: с. Глеваха, Васильківського району, Київської області в садовому товаристві «Глеваха-3» по вул. Сімнадцята Лінія, 93.

Крім того просила визнати за відповідачем право власності на автомобіль ЗАЗ - DAEWOO «СЕНС» 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, придбаний у 2005 році; визнати за відповідачем право власності на автомобіль ЗАЗ - DAEWOO «СЕНС» 2005 року випуску, д.н.з. невідомий; визнати за відповідачем право власності на автомобіль КІА «CERATO» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, придбаний у 2007 році.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві не вказано повної адреси позивачки та відповідача, не зазначено засобів зв'язку, та інших відомостей, які є передумою відкриття провадження у справі, позивачкою не викладені обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона обґрунтовує заявлені вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування, а саме не зазначено, за яких правових підстав необхідно визнати за нею та відповідачем право власності на майно оскільки, вирішуючи питання про поділ майна подружжя суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Окрім того, звертаючись до суду позивачка зазначає також про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, порядок та розмір виплати коштів (аліментів) на утримання дітей, однак прохальна частина позовної заяви не містить жодних посилань на вказані вимоги.

Таким чином, в поданій позовній заяві позивачкою не викладені обставини в обґрунтування позовних вимог відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу якого спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Виходячи з вищенаведеного, згідно з чинним законодавством позивачці необхідно викласти вимоги та обставини як правові підстави пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, з посиланням на докази в підтвердження кожної обставини, що обґрунтує заявлені вимоги, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

При цьому зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачами, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, порядок та розмір виплати коштів (аліментів) на утримання дітей та поділ спільного майна подружжя залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Кушнір