РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він з 08.04.1981 року на підставі ордера на житлове приміщення є наймачем квартири АДРЕСА_1. На теперішній час адреса житлової квартири змінена у зв'язку перейменуванням АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі разом з позивачем зареєстровані його дружина ОСОБА_3 син ОСОБА_4 та онук ОСОБА_2 Після закінчення відповідачем влітку 2013 року вищого навчального закладу ОСОБА_2 виїхав до РФ на постійне проживання.

Оскільки збереження реєстрації за відповідачем змушує ОСОБА_1 нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а також чинить перешкоди у користуванні квартирою, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач до судового засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1. За зазначеною адресою також зареєстрований ОСОБА_2, який є онуком позивача.

Крім того, судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, тривалий час не мешкає, його особистих речей там не має, обов'язків з утримання житла він не виконує, що підтверджується актом вуличного комітету від 27.09.2016 року.

Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: