Справа № 362/130/15-ц
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю прокурора Заєць Ю.О.,

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом заступника Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіоголії рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними державних актів та витребування майна з незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказаний позов.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України в посилаючись на те, що розгляд даної справи не відноситься до компетенції цивільного судочинства, оскільки у справі приймають участь юридичні особи.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо закриття справи з таких підстав.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», судам розяснено, що при вирішенні питань, повязаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати розяснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», а також Рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від субєктного складу їх учасників; ті земельні та повязані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, розглядаються господарськими судами.

Частина перша статті 2 ГПК України передбачає, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь субєкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Оскільки даний спір виник із земельних відносин, в яких беруть участь субєкти господарської діяльності, а саме: державне підприємство і товариство з обмеженою відповідальністю з приводу прав на конкретні земельні ділянки та правовідносини, що виникли між ними не повязані із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а є результатом договірних відносин, оскільки спірні земельні ділянки перейшли до нового власника на підставі договорів-купівлі продажу, суд приходить до висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного і адміністративного судочинства.

Пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України передбачає, що, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 205, 206, 208 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представник відповідача задовольнити.

Провадження у справі за позовом заступника Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіоголії рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Земля», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, скасування їх державної реєстрації та витребування земельних ділянок з незаконного володіння закрити.

Повідомити прокурору, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, яка була відсутня на проголошенні у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий