Справа № 308/6982/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Власов С.О., Фазикош Г.В.

при секретарі - Рогач О.Я.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до Приватного підприємства «Проектпродсервіс» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року позивач звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Проектпродсервіс» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивував тим, що між приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та Приватним підприємством «Проектпродсервіс» було укладено договори про отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі Lease IT №12100201 від 02.10.2012 p., №12110101 від 01.11.2012 p., № 12110102 від 01.11.2012 p., № 12100301 від 03.10.2012 p., № 12092401 від 24.09.2012 року.

Згідно п. 1.1 з договорів клієнт приймає участь в системі Lease IT, зокрема отримує обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи Lease IT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом Lease IT, а Оператор Lease IT (позивач) зобов'язується на підставі заявки клієнта забезпечити передання клієнту товарів обраним клієнтом постачальників та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом Lease IT.

Відповідно до п.1.2. кожного з договорів порядок отримання обладнання інших товарів та послуг клієнтом визначається правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг клієнтами системи Lease IT, які є невід'ємною частиною договору.

Правила є єдиними для всіх клієнтів системи Lease IT і встановлюють порядок і умови отримання клієнтом IT - обладнання, інших товарів та послуг у постачальників, встановлення і оплати платежів, строк розрахунків, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, інші умови, щодо яких сторони мають дійти згоди для укладення договору відповідно до законодавства України.

На підставі п.1.1. кожного з вищезазначених договорів та заявок Приватного підприємства «Проектпродсервіс» на отримання обладнання, інших товарів і послуг, ПП «Проектпродсервіс» отримано в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, перелік та факт отримання кого засвідчується накладними-вимогами.

В момент підписання накладної вимоги право власності на обладнання та всі права вимоги щодо сплати платежів за цим договором переходять від постачальника до оператора Lease IT (позивача), одночасно до клієнта (ПП «Проектпродсервіс») переходить право користування обладнання за адресою експлуатації та матеріальна відповідальність за отримане обладнання. Право власності на обладнання переходить до клієнта згідно з умовами обраного пакету фінансування Lease IT.

Також п. 6.2. Правил визначено, що строк протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом Lease IT строку.

Згідно п. 2.1. кожного з договорів умови, за якими обладнання, інші товари та послуги передаються клієнту, визначаються, пакетами Lease IT.

Відповідно до вищевказаних умов ПП «Проектпродсервіс» зобов'язалась здійснювати лізингові (орендні) платежі за кожним із договорів, починаючи з моменту отримання обладнання 20 числа кожного місяця до моменту повної виплати вартості обладнання.

ПП «Проектпродсервіс» прострочив з виплатою лізингових платежів за усіма укладеними договорами.

Для визначення суми заборгованості ПП «Проектпродсервіс» позивачем складено розрахунок у вигляді структури грошових нарахувань та надходжень, які відображають належні до виплати відповідачем суми та порівнюють їх з фактично здійсненими платежами. Серед належних до сплати сум: нараховані і несплачені суми основних платежів згідно умов відповідного пакету Lease IT п. 3.1 договору п.9.2.4, п.6.1. Правил;

Загальна сума заборгованості ПП «Проектпродсервіс» перед становить ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» становить 211510,25 грн.

Також відповідно до вищевказаних договорів ОСОБА_1 було укладено відповідні договори поруки з клієнта в системі Lease IT: № 12100201 від 02.10.2012 p., № 12110101 від 01.11.2012 p., № 12110102 від 01.11.2012 p., № 12100301 від 03.10.2012 p., № 12092401 від 24.09.2012 р.

Згідно кожного з договорів поруки ОСОБА_1 взяв на себе солідарну з ПП «Проектпродсервіс» відповідальність за належне в повному обсязі виконання клієнтом ПП «Проектпродсервіс» своїх зобов'язань за договорами.

Просить суд стягнути солідарно з ПП «Проектпродсервіс» та ОСОБА_1 на користь ПАТ Лізинг інформаційних технологій» заборгованість в сумі 211510,25 грн. та судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2014 року позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ПП «Проектпродсервіс» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» заборгованість в сумі 211 510,25 грн., та 2115 грн. судового збору.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позову повністю, мотивуючи це неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема вказує на те, що розмір заборгованості документально не підтверджений, а поручитель не був належним чином ознайомлений з умовами договору через поганий зір.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що що між приватним акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та Приватним підприємством «Проектпродсервіс» було укладено договори про отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі Lease IT №12100201 від 02.10.2012 p., №12110101 від 01.11.2012 p., № 12110102 від 01.11.2012 p., № 12100301 від 03.10.2012 p., № 12092401 від 24.09.2012 року.

Також відповідно до вищевказаних договорів ОСОБА_1 було укладено відповідні договори поруки з клієнта в системі Lease IT: № 12100201 від 02.10.2012 p., № 12110101 від 01.11.2012 p., № 12110102 від 01.11.2012 p., № 12100301 від 03.10.2012 p., № 12092401 від 24.09.2012 р.

Згідно кожного з договорів поруки ОСОБА_1 взяв на себе солідарну з ПП «Проектпродсервіс» відповідальність за належне в повному обсязі виконання клієнтом ПП «Проектпродсервіс» своїх зобов'язань за договорами.

Вищезазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строку та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Також, відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручитель.

За клопотанням представника апелянта, апеляційним судом було призначено комісійну експертизу.

Як вбачається з висновку експерта, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 на час підписання договорів поруки, міг самостійно прочитати текс цих договорів без сторонньої допомоги, без окулярів чи лупи.

На підставі зазначеного, враховуючи, що ПрАТ«Лізинг інформаційних технологій» були виконані всі прийняті на себе зобов'язання за договорами, в повному обсязі, а відповідачем умови щодо своєчасного повернення коштів за поставлений товар у встановленні договором терміни, відповідно до графіку, не виконується та заборгованість не погашена, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи спір, суд дійшов до обґрунтованого висновку щодо права ПрАТ«Лізинг інформаційних технологій» на стягнення суми заборгованості за вказаним договором.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.304, п.3 ч.1 ст.307, 313, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: