Провадження № 2/127/4371/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.06.2016 року звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Форма і зміст позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачем визначено ціну позову, яка, вочевидь, не відповідає дійсній вартості спірного майна. Суд зазначає, що у випадку, якщо у позивача виникають труднощі з визначенням ціни позову, що відповідатиме дійсній вартості спірного майна позивач не позбавлена можливості провести експертну оцінку такого майна. Призначення судової експертизи щодо визначення ринкової ціни майна для визначення розміру судового збору, який має бути сплачено позивачем, після відкриття провадження у справі може привести до затягування строків розгляду справи, порушення строку, протягом якого має бути розглянуто справу (ст.157 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач в позовній заяві обєднала три позовні вимоги майнового характеру, а саме: розділити спільне майно подружжя, виділивши на праві приватної власності позивачу квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на цю квартиру; відповідачу виділити на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 та визнати за ним право власності на цю квартиру; стягнути з відповідача на користь позивача різницю у вартості майна в розмірі 212 500 гривень, та немайнового характеру, а саме зобов»язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у вселенні в квартиру АДРЕСА_1 та в користуванні даною квартирою.

Згідно п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати), так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру (в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати).

Згідно п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Однак, позивачем сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу немайнового характеру, тобто не в повному обсязі.

Згідно представлених до позову матеріалів, а також враховуючи предмет позову, підстав для відстрочення сплати судового збору судом не встановлено.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог

Однак, позивач зазначаючи в позовній заяві транспортні засоби Тойота Авенсіс, Ауді А4 та ОСОБА_3 615 як спільне майно подружжя, яке слід залишити в користуванні відповідача зі стягненням відповідної компенсації на користь позивача, не ставить жодну позовну вимогу для визначення долі зазначених транспортних засобів, враховуючи їх реалізацію відповідачем. Суд зазначає, що позивачу слід визначитись з такою позовною вимогою.

Викладене є недоліками позовної заяви, які мають бути усунуті позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, надавши позивачу строк пять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення, зазначених в мотивувальній частині ухвали, недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: