ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2294/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" травня 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва
у складі: головуючого-судді Шклянки М.П.
при секретарі Москаленко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою, суд,-
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14).
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов являються неприпустимими, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тобто, за договором позики обов'язком позивальника є дії, спрямовані на повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Таким чином, виходячи з того, що Відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання взятих на себе зобов'язань за договором позики, та існують правові підстави для стягнення з Відповідача суми неповернутої позики, тому позовні вимоги про стягнення боргу з Відповідача за борговою розпискою з урахуванням втрат від інфляції та відсотків за користування грошовими коштами є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.
В той же час, заявлена позивачем сума стягнення за договором позики в розмірі 40 000 дол. США не може бути стягнута судом, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Такого висновку дійшов ВСУ у своїй Постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14.
Отже, позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача суму боргу за договором позики 40 000 дол. США, що в гривневому еквіваленті на момент винесення рішення за офіційним курсом НБУ становить 1018000,00 грн., а також суму процентів за користуванням позики - 102938,33 грн, та інфляційну складову в розмірі 835416,40 грн, а всього стягнути 1956354,73 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 533,536, 610, 611, 625, ст. 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст..ст. 10,11,27,60,84,88,212-215, 226,265,534, 1046, 1049 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)на користь ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 1018000,00 грн., суму процентів за користуванням позикою - 102938,33 грн, та інфляційну складову в розмірі 835416,40 грн, а всього стягнути 1956354,73 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)на користь держави судовий збір в розмірі 5602,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя: