Справа № 211/7672/13-ц
Провадження № 2-п/211/22/16
У Х В А Л А

іменем України

16 червня 2016 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 11 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки та визнання права власності. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки та визнання права власності, позовні вимоги позивача задоволені повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням 13 червня 2016 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 11 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки та визнання права власності.

Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи, суддя дійшов висновку, що в прийнятті заяви про перегляд заочного рішення необхідно відмовити, так як рішення від 11.03.2016 року не винесено при заочному розгляді справи

Зі змісту ст.232 Цивільно процесуального кодексуУкраїни випливає, що суддя вирішує питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення до розгляду судом.

Таким чином, у випадку відсутності підстав для прийняття заяви про перегляд заочного рішення до розгляду або повернення заяви з підстав, передбаченихст.121, правильним процесуальним рішенням буде відмова у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення. Хоча й такого процесуального рішення прямо не передбачено цивільно-процесуальним законодавством, але аналогічне формулювання, як правило, застосовується і при відмові апеляційним судом у прийнятті скарг, які відповідно до ст.293 ЦПК України не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду (тобто у процесуально аналогічній ситуації).

Незважаючи на те, що діючим ЦПК не передбачено можливості застосовувати аналогію закону до процесуальних правовідносин, проте виходячи із того, що Конституцією України передбачено, що Україна є правовою державою, а одним з принципів правової держави є принцип аналогії права та аналогії закону,враховуючи положення ч .9 ст. 8 ЦПК України ,відповідно до якої забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини, суд вважає за необхідне ухвалити процесуальне рішення у вигляді відмови у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення.

Таким чином, враховуючи, що заявник ОСОБА_2 порушив встановлений процесуальним законом порядок оскарження рішення, є підстави для відмови у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення від 11.03.2016 року.

Крім того, суддя вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що дане рішення може бути оскаржено в загальному порядку. .

На підставі вище викладеного ,керуючись ст.ст.109,121,232,293Цивільно-процесуального кодексуУкраїни,суд,-

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 11 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки та визнання права власності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1