Справа № 219/8446/15-ц
Провадження № 2/219/199/2016
21.06.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Брежнева О.О.,
при секретарі - Ранкової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут цивільну справу за позовом Комунального підприємства « Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського РВУ до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення суми боргу,
В судове засідання представник позивача не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі..
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно копії ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 липня 2015 року у видачі судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості позивачу було відмовлено (а.с.4). Роз'яснено, що право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.
Відповідно до актів про не проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.30-31), остання не проживає у АДРЕСА_1. Проте суд відноситься критично до цих актів та не може прийняти їх до уваги при постановці даного рішення, оскільки вони не відповідають нормам діючого ЦПК України, вони не завірені та не посвідчені належним чином як це передбачено діючим законодавством України.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.
У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водоведведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов*язан робити оплату наданих послуг.
Згідно ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, вони не виконують цих зобов'язань і станом на 31 січня 2015 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в сумі 1566,25 грн., що стверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.9). Цього розрахунку відповідачі не оспорили. Згідно статті 64 ЖК України вони несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення.
Невиконання відповідачами передбачених законом зобов'язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з них нарахованої суми заборгованості.
Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, незважаючи на наявну можливість, відповідачі не надали суду належних, достовірних та достатніх доказів щодо підтвердження фактів, які спростовують позовні вимоги позивача.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, ст. 509 ЦК України, ст. 16, 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" суд
Позовні вимоги Комунального підприємства « Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського РВУ до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення суми боргу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: О.А.Брежнев