Номер провадження: 22-ц/785/5007/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Кравця Ю.І., Сидоренко І.П.

за участю секретаря: Лопотана В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 травня 2016 року про відмову у закритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та знесення самочинно збудованого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та знесення самочинно збудованого майна.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11 травня 2016 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 11.05.2016 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_8 заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки на думку представника зазначені вимоги є публічно-правовими та їх належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11 травня 2016 року у задоволенні вищезазначеного клопотання представнику ОСОБА_2 ОСОБА_8 відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 травня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи представнику ОСОБА_2 ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, районний суд виходив з того, що дані правовідносини, які слалися між сторонами не є публічно-правовими та повинні розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду є правильним виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, третіх осіб: ОСОБА_5, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та знесення самочинно збудованого майна, посилаючись на те, що відповідач веде будівництво та реконструкцію обєкта нерухомості, свіввласниками якого вони є, а саме на даху приналежного позивачам будинку без належних дозвільних документів, з порушенням будівельних норм та спричиняє істотну шкоду позивачам, чим порушує їх права, як власників. Дані правовідносини є цивільно-правовими. Державна архітектурно-будівельна інспекція України в даному позові виступає у якості третьої особи та не є відповідачем по справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ст. З, 4 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право власності є правом цивільним. Вимоги позивачів про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном є похідними від права власності на таке нерухоме майно.

Натомість відповідно до ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Поняття «суб'єкт владних повноважень» визначено у ст. З КАС України, відповідно до якої - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Відповідно до ст.50 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Наведені висновки кореспондують змісту правової позиції Верховного Суду України у справі 6-137цс14, де Верховний Суд України звернув увагу на розмежування цивільної та адміністративної підсудності справ з приводу знесення самочинно збудованого обєкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат, та вказав, що відповідні вимоги, заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та ст. З ЦПК України, натомість у випадку, коли такі вимоги, як позивачем, заявлено інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю - субєктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю, у звязку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва (ч.7ст. 376 ЦК України), судам слід перевіряти, чи не відносини між сторонами публічно-правовими та чи підлягає вирішенню в порядку цивільног судочинства.

Таким чином, з огляду на те, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, яка є суб'єктом владних повноважень, не є відповідачем у вказаній справі, а залучена в якості третьої особи, а також те, що позивачі звернулися до суду за захистом своїх цивільних прав (як власники нерухомого майна) до відповідачів, в діях яких вони вбачають порушення своїх прав, з позовом про усуненні перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно збудованого майна, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції що такі правовідносини не є публічно-правовими та повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду та зведені до переоцінки обставин встановлених в суді першої інстанції.

При таких обставин немає підстав вважати, що районний суд допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали і тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Ю.І. Кравець

ОСОБА_9