АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Шаховніна М.О.
№ 22-ц/796/8902/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року про відмову у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання шлюбного договору недійсним, поданої як третьою особою, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року відмовлено у прийнятті позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання шлюбного договору недійсним в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що умови шлюбного договору ОСОБА_2 і ОСОБА_3 фактично стосуються і її прав та інтересів, оскільки ним визначено цивільно-правові наслідки щодо майна, співвласником якого вона. Відтак, суд безпідставно відмовив у прийнятті її позовної заяви.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала апеляційну скаргу ОСОБА_1 та вважає, що вона підлягає задоволенню.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко Н.О. 29 квітня 2011 року шлюбного договору. Посилалася на те, що шлюбний договір було укладено нею під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних для неї умовах, він суперечить вимогам закону, оскільки передбачає перехід до відповідача права власності на майно, яке належало їй до шлюбу (а. с. 2-18).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року провадженні в справі за позовом ОСОБА_3 було відкрито (а. с. 22).

11 травня 2016 року до суду звернулася ОСОБА_1, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання вказаного шлюбного договору недійсним. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 шлюбний договір стосується її прав та інтересів, оскільки ним було визначено цивільно-правові наслідки щодо майна, співвласником якого вона є.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року відмовлено у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1, оскільки вона не відповідає вимогам ч.1 ст. 34 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

Відмовляючи в прийнятті позовної заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що вступ у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, можливий в тому випадку, коли предметом спору є певне благо, а ОСОБА_1 порушує питання про визнання недійсним шлюбного договору.

Проте ч. 1 ст. 34 ЦПК України не передбачає обмежень щодо того, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, може вступити в справу лише в тому випадку, коли предметом спору є певне благо.

Вказана норма лише вказує на можливість третьої особи, вступити у справу, предявивши вимоги щодо предмета спору до однієї чи обох сторін. Обмеження оспорювати правочин шляхом пред'явлення третьою особою самостійного позову у судовому процесі, який розпочався між позивачем і відповідачем, процесуальний закон не містить.

Враховуючи, що предметом позову ОСОБА_1, так само, як і позову ОСОБА_3, є визнання недійсним шлюбного договору від 29 квітня 2011 року, суд першої інстанції безпідставно відмовив у його прийнятті.

Ухвала Подільського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року підлягає скасуванню, а питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання шлюбного договору недійсним, поданої, як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним - передачі на новий розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року скасувати, а питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання шлюбного договору недійсним, поданої, як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору,в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору недійсним передати на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді