Провадження № 2/537/166/2016
Справа № 537/5038/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Мурашової Н.В., за участю секретаря Шаповал М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором як з поручителів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.04.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 60454_cred, за умовами якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 3000 доларів США. А ОСОБА_4 зобов'язався повернути кредит щомісячними ануїтетними платежами в строк до 13.04.2009 року, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязання за договором кредиту 13.04.2007 року було укладено договори поруки, а саме між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 договір поруки №60454_ cred/П2, а також між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 договір поруки №60454_ cred/П3, за умовами яких поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник. Однак, в порушення умов кредитного договору, ОСОБА_4 належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, грошові кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 02.12.2015 року його заборгованість за кредитним договором становить 2220,21 дол. США, яка складається з заборгованості за кредитом 418,89 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 1801,32 доларів США. А тому ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав і майнових інтересів, просив солідарно стягнути з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 60454_cred від 13.04.2007 року в розмірі 2220,21 дол. США, що еквівалентно 52929,81 грн., та покласти на відповідачів судові витрати на судовий збір.

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Визнав, що раніше ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року в повному обсязі по тілу та відсоткам, яка станом на 24.08.2009 року складала 1398,69 дол. США. Судовим рішенням позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, але стягнуто заборгованість за договором кредиту в гривневому еквіваленті. В примусовому порядку рішення суду було виконано, з відповідачів стягнуто заборгованість за договором кредиту в гривневому еквіваленті. Проте оскільки кредитний договір укладався в іноземній валюті, тому грошові кошти по платежам з примусового виконання рішення суду, сплачені в національній валюті, ОСОБА_1 зараховував на погашення кредитного договору в еквіваленті по курсу іноземної валюти на день проведення платежу. Оскільки за цей період курс долара США значно збільшився, тому хоча рішення суду в національній валюті виконано в повному обсязі, проте ОСОБА_1 вважав непогашеною заборгованість за кредитом в перерахунку на іноземну валюту. Тому просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що за позовом Банку рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року було солідарно стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року в повному обсязі по тілу та відсоткам, яка виникла по закіненню строку виконання зобов'язань станом на 24.08.2009 року. Рішення суду виконано в примусовому порядку, заборгованість погашено в повному обсязі. Тому вважав безпідставними позовні вимоги банку про стягнення повторно заборгованості за тим самим кредитним договором. Оскільки за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року зобов'язання повинні бути виконані позичальником щомісячними ануїтетними платежами в строк до 13.04.2009 року, тому вважав, що на момент звернення до суду сплинув строк позовної давності, а також строк, передбачений ч.4 ст.559 КК України, по закінченню якого порука вважається припиненою. Просив суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності для звернення до суду за захистом прав банку. З наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову Банку.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Подав письмову заяву, в якій просив справу слухати без його участі. Подав письмові заперечення проти позову, аналогічні за змістом вище наведеним, які висловив його представник. В запереченнях також просив застосувати строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Подав письмові заперечення проти позову, аналогічні за змістом вище наведеним. В запереченнях просив застосувати строк позовної давності.

Третя особа ОСОБА_4 не з'явився в судове засідання, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи відповідно до ст.74 ЦПК України.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.04.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №60454_cred, за умовами якого банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 3000 доларів США. А ОСОБА_4 зобов'язався повернути кредит в строк до 13.04.2009 року щомісячними ануїтетними платежами в розмірі 158,95 доларів США згідно з графіком, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань по договору. Строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагород, неустойки пені, штрафу встановлений 5 років. (а.с.13-17).

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

В забезпечення виконання зобовязання за зазначеним договором кредиту, укладеним з ОСОБА_4, 13.04.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №60454_ cred/П2, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно з п.11, п.12 Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором. Сторони прийшли згоди, що строк в межах якого можливо звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором становить 5 років.

Також 13.04.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №60454_ cred/П3, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно з п.11, п.12 Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором. Сторони прийшли згоди, що строк в межах якого можливо звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором становить 5 років.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобовязання.

В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобовязання.

В ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. (ст.1055ЦК України).

Виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою. (ст. 546 ЦК України).

В ст.553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено судом ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» раніше звертався до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року в повному обсязі по тілу та відсоткам, яка виникла по закінченню строку виконання зобов'язань станом на 24.08.2009 року, а саме заборгованість в розмірі 1398,69 дол. США, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 1068,21 дол. США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 330,48 дол. США.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року наведені позовні вимоги ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно заборгованість за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року в повному обсязі по тілу та відсоткам, яка виникла по закінченню строку виконання зобов'язань станом на 24.08.2009 року, в розмірі 11182,53 грн., тобто еквівалентно по курсу НБУ до заявлених позовних вимог банку.

Згідно з постановою головного державного виконавця ВДВС ЛМУЮ про закінчення виконавчого провадження ВП№3890908 від 20.10.2014 року, рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «ПРАВАТБАНК» заборгованості за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року виконано в повному обсязі в примусовому порядку.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 звернувся до суду повторно з даним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року, яка виникла станом на 02.02.2015 року в розмірі 2220,21 дол. США, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 418,89 дол. США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1801,32 дол. США.

Тобто незважаючи на те, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «ПРАВАТБАНК» в повному обсязі заборгованість за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, яка виникла станом на 24.08.2009 року, проте ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в якому фактично просив стягнути заборгованість за цим же договором, що виникла станом на 02.12.2015 року, яка включає в себе вже раніше стягнуте за рішенням суду тіло кредиту та відсотки за користування кредитом, а також додатково ще відсотки за користування кредитом, нараховані Банком після закінчення строку виконання зобов'язань за кредитним договором.

Враховуючи, що є судове рішення, яке набрало законної сили про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 в повному обсязі заборгованості за договором кредиту № 60454_cred від 13.04.2007 року за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, яка виникла станом на 24.08.2009 року, тому повторно аналогічні позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2 не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до ст.223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Суд не вбачає підстав для застосування положень п.5 ч.1 ст.205 ЦПК України щодо цієї частини позовних вимог, оскільки перший позов заявлено до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, а повторний позов заявлено лише до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2

Разом з тим суд не вбачає підстав для стягнення нарахованих Банком відсотків за користування кредитом після закінчення строку виконання зобов'язань, передбаченого кредитним договором, а саме 13.04.2009 року.

Так, відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує відсотки в розмірі 24% річних. Розрахунок відсотків проводиться з моменту зарахування коштів на картрахунок в розмірі суми, передбаченої договором, до дати погашення кредиту згідно з Графіком, тобто фактично до 13.04.2009 року.

Згідно п.3.2. Кредитного договору, при порушенні Позичальником будь-якого зобов'язання з погашення кредиту, згідно Графіку та п.п.1.4., 2.3.1., 3.3., 2.2.8., Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 48% річних від суму несплаченої згідно з Графіком заборгованості по кредиту.

В п.3.3 Кредитного договору встановлено, що повернення кредиту та оплата відсотків за користування ним відповідно до п.3.1. цього Договору здійснюється в порядку і строки згідно Графіку погашення кредиту і відсотків. Суми платежів зазначені в Графіку погашення кредиту і відсотків, включають заборгованість по кредиту і відсотки за користування кредитом, розраховані відповідно до п.3.4. цього договору. В разі не надходження коштів на картрахунок для оплати відсотків та/або частки кредиту в зазначену в Графіку дату оплати, вони вважаються простроченими. Оплата відсотків за користування кредитом, передбачених в п. 3.2. цього договору, проводиться не пізніше 28 числа кожного текучого місяця. При несплаті відсотків в зазначений строк вони вважаються простроченими. Повне погашення заборгованості по кредиту виконується не пізніше дати, зазначеної в п. 1.4. Договору, тобто до 13.04.2009 року. Сума повного погашення заборгованості може відрізнятися від суми щомісячного платежу.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору, нарахування відсотків по кредиту на дату оплати відсотків, здійснюється згідно з Графіком погашення кредиту та відсотків, який є невід'ємним додатком до договору.

В розділі 5 Кредитного договору передбачена відповідальність сторін за несвоєчасне виконання зобов'язання у виді збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом, проте порядок нарахування відсотків встановлений аналогічний для загального порядку розрахунків, встановленого в розділі 3 цього договору. (а.с.13-17).

З аналізу наведених умов кредитного договору вбачається, що відсотки за користування кредитом можуть нараховуватися Банком лише в строки, встановлені Графіком, тобто до 13.04.2009 року. А відповідно вже стягнути рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, нарахованим після ухвалення рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року до 02.12.2015 року не відповідають умовам кредитного договору.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не звертався до суду із позовними вимогами про стягнення грошових коштів за прострочення виконання грошового зобов'язання в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, диспозитивно розпорядившись своїми правами. А тому ці обставини не є предметом розгляду даної справи.

Суд вважає безпідставними доводи представника позивача в судовому засіданні про те, що заборгованість за кредитним договором № 60454_cred від 13.04.2007 року по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом, яка виникла станом на 24.08.2009 року, не була стягнута в повному обсязі рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року, оскільки такі доводи не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд критично відноситься к доводам представника позивача в судовому засіданні про те, що заборгованість по тілу кредиту по відсоткам за користування кредитом, які виникли станом на 24.08.2009 року, - не погашена, оскільки такі доводи також не відповідають фактичним обставинам справи, і спростовуються постановою головного державного виконавця ВДВС ЛМУЮ про закінчення виконавчого провадження ВП№3890908 від 20.10.2014 року у зв'язку з виконанням в повному обсязі в примусовому порядку судового рішення.

Суд критично відноситься к доводам представника позивача в судовому засіданні про правомірність повторного нарахування Банком заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, які були раніше стягнуті судовим рішенням, з підстав, що кредитний договір укладений в іноземній валюті доларах США, рішенням суду заборгованість було стягнуто еквівалентно в національній валюті гривнях, а тому платежі, які були стягнуті в примусовому порядку в національній валюті, банк зараховував на погашення кредитного договору в перерахунку на іноземну валюту по курсу НБУ на день їх оплати, оскільки за цей період курс валют НБУ значно збільшився.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Представником позивача не зазначалось, що судом змінювався порядок або спосіб виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року, яким стягнуто зазначену Банком заборгованість за тілом кредиту та відсотки за користування кредиту в гривневому еквіваленті.

А тому виконання судового рішення в іншій спосіб ніж викладено в його резулятивній частині не ґрунтується на Законі.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду 14.12.2015 року. Враховуючи що строк виконання зобов'язання за кредитним договором № 60454_cred від 13.04.2007 встановлений щомісячно ануїтетними платежами до 13.04.2009 року, хоча ОСОБА_1 переривав строк позовної давності шляхом звернення до суду з позовом, який був розглянутий із ухваленням рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.04.2010 року, проте на момент повторного звернення до суду 14.12.2015 року з даним позовом ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом, встановлений ст.257-ст.258 ЦК України та п.5.6. кредитного договору, початок перебігу якого починається зі спливом строку виконання зобов'язання.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_6