Справа № 223/728/16-ц
Провадження № 2/223/358/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі представника позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1531 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття ОСОБА_4, а саме до 29 січня 2021 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3, мотивує тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2, 27.04.1996 року уклала шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №369957, виданого відділом РАГС м. Вугледара Донецької області. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Однак позивачці важко в повній мірі забезпечити належне утримання дитини, оскільки, окрім щоденних витрат на харчування та одяг, ОСОБА_4 має захворювання та потребує лікування. Шлюбні відносини між сторонами давно завершились, у звязку зі складним характером відповідача, в родині часто виникали сварки після яких позивачці з донькою доводилось блукати у пошуках місця проживання. На даний час не зважаючи на те, що у позивачки з донькою є власна квартира, вони змушені знімати житло, так як донька боїться відповідача. ОСОБА_2 у вихованні доньки участі не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться, надавати матеріальну допомогу дитині в добровільному порядку відмовляється, посилаючись на відсутність постійної роботи. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1531 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття ОСОБА_4, а саме до 29 січня 2021 року.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності та за участю її представника адвоката ОСОБА_1, наполягала на задоволенні позовних вимоги.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Пояснив, що ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дитину, яка навчається у школі та перебуває на «Д» обліку у лікаря, у звязку з чим потребує додаткових витрат на утримання та необхідне лікування, а враховуючи, що позивачка отримує в місяць дохід приблизно у розмірі менше ніж 1000 гривень, тому не має можливості самостійно утримувати доньку. Окрім того, представник позивачки зазначає, що остання була змушена разом з донькою залиши квартиру, де вони проживали разом з відповідачем, та знімати інше помешкання та витрачати на це додаткові кошти. Зауважив, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає і не дивлячись на те, що останній на даний час не працює, має кошти на своє утримання та утримання своєї співмешканки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 100 гривень щомісячно. Пояснив, що з позивачкою та донькою не проживають разом з лютого 2016 року, за цей час придбав останній мобільний телефон та надав на утримання 1000 гривень. На даний час фактично має іншу родину. Відповідач зазначив, що має непостійний заробіток, в середньому за місяць отримує доходу у розмірі приблизно від 1000 гривень до 2000 гривень, з 2002 року та по даний час офіційно не працює, перебуває на обліку як безробітний в Вугледарському міському центрі зайнятості, інвалідностей не має.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №369957 від 27 квітня 1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Вугледар Донецької області, позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 305905, виданого 18 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до довідки №12 від 16.08.2016 року, виданої ОСББ «Флагман-Вугледар» ОСОБА_3 мешкає разом донькою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідок №887 від 16.08.2016 року та № 1619 від 21.11.2016 року, виданих Комунальним закладом «Вугледарський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку з діагнозом ериматозна нормацидна гастродуаденопатія (а.с. 9, 29).

Згідно довідки №03-396 від 07.10.2016 року, виданої Вугледарським міським відділом зайнятості, ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний в Вугледарському МЦЗ з 04 жовтня 2016 року (а.с. 23).

Відповідно до товарних чеків від 07 травня 2016 року, 20 листопада 2016 року позивачка витрачає кошти на утримання доньки, а саме, купівлю одягу, взуття та канцелярське приладдя необхідне дитині для навчання у школі (а.с. 28).

Згідно довідки про доходи №428 від 15.08.2016 року, виданої Вугледарським відділенням Марїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, ОСОБА_3 є фізично особою-підприємцем та у період з липня 2015 року по грудень 2015 року отримала дохід у розмірі 4854,83 гривень (а.с. 30).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років, у період з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року, в розрахунку на місяць складає 1531 гривню, а починаючи з 1 грудня 2016 року 1689 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, потреби неповнолітньої дитини на належне утримання, а саме, купівлю необхідного одягу, взуття, продуктів харчування, а також приймаючи до уваги, що дитина перебуває на обліку у лікаря та потребує лікування, а відповідно і додаткових витрат на його проведення, враховуючи майновий стан ОСОБА_2, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти. Тому, суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, який не має інвалідностей або інших перешкод для працевлаштування, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своєї неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 845 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 23 вересня 2016 року, і до повноліття ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Тому керуючись ст.ст. 3, 10, 88, 131,158, 174, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183 СК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 845 (вісімсот сорок п'ять) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 23.09.2016 року, і до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_5