Справа № 310/4508/16-ц
РІШЕННЯ
Іменем України
22 листопада 2016 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді..........Дністрян О.М.,
при секретарі…………..…Буюклинській К.О.,
за участю заявниці, представника заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні, -
В с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є рідною матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проходження служби в ДАІ м. Бердянська. В цей період син проживав разом з ними, він працював та мав дохід, допомагав. Їх сім`я складалася з неї, її чоловіка ОСОБА_5 , та двох синів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а в подальшому збільшилася за рахунок невістки ОСОБА_7 та онуки ОСОБА_8 . Також заявниця зазначила, що сім`я жила фінансово скрутно, вона працювала в Бердянському міськвійськоматі, мала мінімальну зарплату, яку виплачували з затримками. Її чоловік ОСОБА_5 працював слюсарем в ЖЄКу, а потім був звільнений за ст. 36 КЗпП та перебував на обліку в Центрі зайнятості як безробітний. Молодший син ОСОБА_6 навчався в професійно-технічному училищі №19, та після закінчення не зміг працевлаштуватися, тяжко хворів, потребував постійного оперативного та амбулаторного лікування, фактично гроші на лікування надавав його брат ОСОБА_9 . На момент смерті сина ОСОБА_4 вона та її сім`я фактично була на його утриманні, його доходи були для всією сім`ї основним джерелом засобів для існування. Просила встановити факт її перебування на утриманні сина ОСОБА_4 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала в повному обсязі та пояснила, що в 1992 році її сім`я, яка складалася з неї, її чоловіка, та двох синів, переїхала на проживання до м. Бердянськ. Їх старший син ОСОБА_9 пішов працювати в органи МВС інспектором, потім він одружився, пізніше народилася їх донька. На момент смерті сина ОСОБА_10 її чоловік стояв на обліку у центрі зайнятості, вона працювала у військкоматі, де мала мінімальну заробітну плату, яку також затримували у виплатах, а син ОСОБА_11 закінчив училище і пішов працювати на ринок, тобто їх повністю утримував старший син, його допомога була постійною. Син загинув у 2000 році при виконанні службових обов`язків, після того у 2008 році померла невістка, ще за життя невістки і після її смерті вона опікувалася онукою, офіційно була її опікуном.
Представник заявника ОСОБА_1 (довіреність від 04.03.2015р.) заяву підтримала в повному обсязі і просила задовольнити.
Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, в судове засідання представника не направили, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечень проти задоволення заяви не надавали.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що знає заявницю, яка в 1992 році переїхала з сім`єю на проживання до свекрухи у АДРЕСА_1 . Старший син заявниці ОСОБА_9 працював в міліції, потім одружився, він весь час допомагав батькам, відвідував, приносив продукти харчування. Потім вони переїхали у будинок на ОСОБА_13 , він також допомагав у ремонті, допомагав грошима. Коли ОСОБА_14 помер, його дружина стала зловживати алкогольними напоями, тому заявниця стала опікуном онуки.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що знає заявницю та її померлого сина ОСОБА_10 , з яким дружили. Знає, що ОСОБА_9 допомагав батькам і грошима, і продуктами харчування. Батько ОСОБА_10 не працював деякий час. ОСОБА_14 весь час допомагав батькам.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що є сином заявниці. На момент смерті брата ОСОБА_10 йому було 19 років, на той час він закінчив училище, не міг працевлаштуватися. Батько також не працював, стояв на обліку у центрі зайнятості, мати працювала у військкоматі. ОСОБА_9 завжди допомагав і грошима, і продуктами харчування. В той період він готувався до свадьби, брат ОСОБА_9 також допомагав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є онукою заявниці. Коли помер її батько ОСОБА_4 , їй було 5 років. Знає, що батько допомагав бабусі фінансово. Коли померла і матір, то бабуся стала її опікуном.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, представника заявника, свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.
З матеріалів справи встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: батько ОСОБА_5 , матір ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 15.02.1979р.)
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер під час проходження служби в ДАІ Бердянського міського відділу (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 15.05.2008р. а.с.8, наказ № 14о/с від 30.06.2016р. а.с.).
За змістом ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні, коли від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб та якщо законом не визначено іншого порядку для його встановлення.
Пунктом 8 постанови Пленуму верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" одним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_8 (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Виключно члени сім`ї померлого годувальника визначені ч.2 ст.36 Закону, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Заявниця ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Бердянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком при повному стажі у розмірі 1297,69 грн. (довідка Бердянського об`єднаного УПФУ №2400 від 31.05.2016р. а.с.66).
Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 6249/03 від 27.07.2015р., заявниці роз`яснено право на призначення пенсії членам сімей померлих (загиблих) військовослужбовців та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» та необхідність надання довідки про перебування на утриманні померлого (загиблого) годувальника, а в разі неможливості надання факт перебування на утримання померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (а.с.9).
Згідно п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах "б"-"в" пункту 7 цього Порядку, також надаються такі документи, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
У відповідності до п. 18 цього Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
ООО «УК «КомЕнерго-Бердянськ» також відмовив заявниці у видачі довідки, що вона знаходилась на утримання сина, посилаючись на відсутність відповідних відомостей (довідка № 39 від 16.11.2016р.).
Та обставина, що заявниця перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_4 підтверджується: копією трудової книжки її чоловіка ОСОБА_5 , який на момент смерті сина ОСОБА_4 не працював, знаходився на обліку у центрі зайнятості, дипломом другого сина заявниці ОСОБА_6 , згідно якого встановлено, що у 1991 році він тільки закінчив навчання в професійно-технічному училищі №19 м. Бердянськ, а також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які вказали, що заявниця на час смерті свого сина ОСОБА_4 дійсно знаходилася на утриманні сина, який постійно допомагав матері надаючи як грошові кошти так і продукти харчування.
За таких обставин та враховуючи, що встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення, суд вважає за необхідне встановити факт перебування ОСОБА_3 на утриманні свого сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного, керуючись п.2 ст. 1 ст. 256, 259 ЦПК України, суд -
В и р і ш и в :
Заяву задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_2 на утриманні сина ОСОБА_4 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СуддяО. М. Дністрян