АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року по справі за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго», про визнання недійсним договору про реструктуризацію боргу, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 09 вересня 2016 року у задоволенні позову Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в інтересах ОСОБА_4 до ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», про визнання недійсним договору про реструктуризацію боргу відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» проведено перевірку додержання споживачем Правил користування електричною енергією для населення за адресою місця мешкання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. 18.07.2012 року за результатами перевірки представниками постачальної компанії складено акт про порушення № Д 008421, в якому зазначено, що ОСОБА_4 порушила п. 42 Правил шляхом викрадання електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електромережі мимо приладу обліку скритим способом: сторонній вхід. Споживачем електроенергія використовується, однак приладом не обліковується. В наслідок чого споживачеві нараховані збитки в розмірі 6 582,42 грн.

19.07.2012 року ОСОБА_4 подала до відповідача власноручно написану заяву про укладення з нею графіку погашення суми збитків, скільки вона має маленьку пенсію та інших доходів не має (том 1 а.с.48).

20.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про реструктуризацію суми боргу, нарахованого за актом №Д 008421 від 18.07.2012 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення та складено протокол засідання комісії 2-РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем правил від 14.11.2012 року. Вказаним договором було визначено суму сплати боргу частинами в розмірі 1051,24 грн. щомісяця ( том 1 а.с.11).

14.11.2012 р. складено протокол № 1055 про розгляд актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. Відповідно до якого визначено розмір збитків в сумі 6582 грн. 42 коп. ОСОБА_4 про час та місце проведення засідання комісії не повідомлялась.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем є договірними та не стосуються положень Закону України «Про захист прав споживачів», щоб надавало можливість застосувати наслідки несправедливості умов, що тягне за собою недійсність договору.

З таким висновком суду погодитися не можливо, до нього суд дійшов з порушенням норм матеріального права.

Оскільки рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів розглядає вимоги позивача лише в частині визнання недійсним договору про реструктуризацію боргу.

Згідно ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За положеннями ч.1, 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та в ст.203 цього Кодексу (підстава заявленого позову). Якщо недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

З матеріалів справи вбачається, що сторони знаходяться у договірних правовідносинах на підставі договору постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу від 30 серпня 2006 року, предметом якого є постачання електроенергії до кв. № 13 у б. № 2а по вул. О.Гончара у м. Дніпропетровську, який є договором приєднання.

За наслідками проведеної 18 липня 2012 року перевірки дотримання позивачем встановлених правил при споживанні електроенергії, представники відповідача виявили факт безоблікового споживання електричної енергії у місці загального користування кухні площею 13 кв.м. і виходячи з того, що ця кухня належить на праві власності або користування лише ОСОБА_4, склали акт встановленого зразка, у якому цей факт зафіксували. Продовжуючи діяти у відповідності до вимог нормативно-правових актів, які регламентують їх діяльність при виявлення факту безоблікового споживання електроенергії, відключили квартиру № 13, власницею якої є ОСОБА_4, від подачі електроенергії.

ОСОБА_4 пояснюючи, що вона, як літня людина, має низку вікових захворювань, будучі не в змозі безперешкодно для свого здоровя переносити спеку, якій у квартирі запобігала за допомогою кондиціонування повітря від кондиціонера, який працює від електричної енергії, не визнаючи факт безоблікового споживання нею електроенергії, з метою запобіганню настанню негативних наслідків для її здоровя, наступного дня після відключення електроенергії, звернулася до відповідача з проханням відновлення електропостачання.

Умовою відновлення електропостачання їй було висунуто вимогу про укладання договору реструктуризації боргу, який утворився у вигляді заподіяних збитків.

Позивач погодилася на укладення договору реструктуризації боргу, хоча розмір збитків на час його укладання 20 липня 2012 року (том 1 а.с.11), ще не було пораховано, оскільки це було зроблено на засіданні уповноваженої комісії, яке відбулося лише 04 листопада 2012 року (том 1 а.с.12).

Про той факт, що ОСОБА_4 не визнавала самовільного та безоблікового підключення до електромережі, свідчать її чисельні звернення до різних контролюючих інстанцій (том 1 а.с.6-7,13), у тому числі зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання дій неправомірними, розірвання договору, зобовязання вчинити певні дії, у справі №201/3904/13 (том 1 а.с.53-55), а також те, що щомісячний розмір її пенсії становить 1080 грн. (том 1 а.с.9) - майже ту суму, що вона зобовязалася сплатити через реструктуризацію.

Крім того, відповідно до висновку Державної інспекції з енергетичного нагляду від 27.12.2102 р. при проведенні обстеження робітниками РЕМ-2 технічного стане електрообладнання позивачки та складання Акту про порушення не були присутні представники КЖЕП-9, що є порушенням п..2.2.17 ПБЕЕС, п.2.14.ПТЕЕС. Інспекцією разом з представниками РЕМ-2 проведена перевірки з виїздом на місце та встановлено, що при відключенні лічильника, в кімнаті та на кухні напруга відсутня. Факт крадіжки електроенергії прихованим способом не підтверджується. Точка приєднання прихованої розетки не знайдена. Схема електропостачання, яка намальована в акті про порушення № 008421 від 18.07.2012 р. не відповідає дійсності. Нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по ату про порушення є неправомірним Враховуючи зазначене, електропостачальники мають привести свої дії по відношенню до споживача у відповідність до вимог законодавства шляхом скасування нарахувань по акту та повідомити про це споживача. Комісії при виконавчій дирекції ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» рекомендується переглянути Акт про порушення на предмет його скасування.

Також, відповідно до вказаного висновку, кухня є місцем загального користування і є власністю мешканців, що підтверджується документами на дольову приватизацію помешкання кухні. В звязку з цим виникає необхідність перевірки діючої схеми електропостачання кухні разом з власником будівлі, яким є КЖЕП № 9. Підключення розеток може бути виконано або від мережі КЖЕП № 9, або від мережі сусідів, або від мереж помешкання ОСОБА_4, що не було встановлено представниками енергопостачальника та не зафіксовано в Акті. Нарахування обсягу та вартості не облікованої електроенергії по акту про порушення є неправомірним ( т.1, а.с.14-17).

Враховуючи, що кухня на 2 поверсі будинку № 2а по вул. О. Гончара у м. Дніпропетровську є місцем загального користування, що підтверджується технічним паспортом (т.1, а.с.92), не визначено коло осіб, які можуть бути відповідальними за порушення..

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про те, що правочин договір реструктуризації суми, нарахованої на підставі Акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення за № 0376109 від 20 липня 2012 року, укладено з боку позивача під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, що відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, без наявності обману чи помилки, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Це невільне волевиявлення дає суду підстави визнати вказаний правочин недійсним.

Стаття 233 ЦК України не передбачає обмежень чи заборон її застосування до окремих правовідносин.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка вимушена була підписати договір внаслідок відключення від мережі енергопостачання, що спричинило для неї, як літньої, хворої людині, великі незручності, з метою запобіганню настанню негативних наслідків для її здоровя, на вкрай невигідних умовах, оскільки щомісячна сума сплати становить 1051 грн. 24 коп., в той час, як вона отримує пенсію 1080 грн.

Наявні в матеріалах справи рішення Жовтневого районного суду від 03 грудня 2012 року та від 16 квітня 2013 року, а також ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2013 року та від 25 червня 2013 року, на які прийняті звернуто увагу Вищім спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 21.10.2015 р. та на які послався суд першої інстанції в рішенні, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог, оскільки при ухваленні вказаних рішень вирішувалося питання щодо стягнення заборгованості за договором реструктуризації боргу, підстави визнання його недійсним, як укладеного під впливом тяжкої обставини, не аналізувалися та не були предметом судового розгляду.

Суд першої інстанції на зазначені обставини, які мають значення для справи уваги не звернув, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору реструктуризації суми, нарахованої на підставі акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення за № 0376109 від 20 липня 2012 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до заявленої частини вимог.

Керуючись ст. 307, ст. 309, ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року скасувати.

Позов прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах фізичної особи ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсним договір реструктуризації суми, нарахованої на підставі акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення за № 0376109 від 20 липня 2012 року, що укладений між публічним акціонерним товариством «ДТЕК «Дніпрообленерго» та ОСОБА_4.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» на користь Держави судовий збір у сумі 511 грн. 56 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: