Справа № 303/2309/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Боднар О.В. і Мацунича М.В.,

секретар - Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2016 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Страбичівської сільської ради Мукачівського району про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2016 р., яким у його позові відмовлено, а справу направити в суд першої інстанції на новий розгляд в іншому складі.

Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує на неналежну оцінку доказів (а.с.112-114).

Суд першої інстанції виходив із безпідставності позову. Так, державний акт серії НОМЕР_1, виданий на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Страбичівської сільської ради від 22.06.2001 р., у частині виділення земельної ділянки площею 0.176 га (кадастровий номер НОМЕР_2) уже був предметом розгляду цивільної справи, рішення у якій набрало законної сили. Судом не взято до уваги твердження позивача про те, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13.06.2005 р. не виконується, оскільки це не впливає на вирішення цього спору (а.с.106-109).

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки такий відповідає нормам матеріального права та встановленим обставинам справи на підставі правильно досліджених доказів.

Предметом і підставою позову є визнання і скасування державного акту серії НОМЕР_3 на право приватної власності на землю (кадастровий № НОМЕР_2), виданий ОСОБА_3 на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Страбичівської сільської ради від 22.06.2001 р., яке не приймалось (а.с.3).

Установлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07.08.2001 р., яке набуло законної сили та є чинним, рішення 21 сесії 23 скликання Страбичівської сільської ради № 2 від 22.06.2001 р. про вилучення земельних ділянок, що знаходяться на господарському дворі колишньої бригади № 3 КАТП «Великолучківське» та передачу їх у землі запасу сільської ради, визнано неправомірним і скасовано (а.с.5).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.06.2005 р., ухваленим у цивільній справі за позовом прокурора Мукачівського району в інтересах Страбичівської сільської ради до ОСОБА_3 про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, яке набуло законної сили та є чинним, Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий на підставі 20 сесії 23 скликання Страбичівської сільської ради від 22.06.2001 р. громадянці ОСОБА_3, у цій частині визнано недійсним, а його реєстрацію скасовано (а.с.21).

Указана обставина встановлена також у рішенні Мукачівського міськрайонного суду від 09.12.2011 р. у цивільній справі за позовом прокурора Мукачівського району в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та Страбичівської сільської ради про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с.62-65).

Згідно з положеннями ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Підстав для закриття провадження у справі немає через відсутність тотожності позовів.

За приписами ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Однак, у спірних правовідносинах порушене право позивача вже захищено судом.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу як аналогічні доводам позовної заяви, суперечні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2016 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: