ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2353/16-ц
Провадження № 2/210/1091/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" червня 2016 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В., за участю секретаря Куксенко О.В.

за участю сторін не зявилися, третьої особи не зявилася

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду цивільну справу за уточненим позовомОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернулися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. У подальшому, не змінюючи підстави позову, уточнили позовні вимоги. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що що позивачам на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира № 65 за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Нахімова, будинок № 22-А, яка складається з: однієї квартири, загальною площею 36, 7 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м., розташованої на другому поверсі пятиповерхового житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № Дз-411 від 16.10.2003 року, а також відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. На сьогоднішній день у належній позивачам вищевказаній квартирі досі залишається зареєстрований відповідач, однак фактично там вже не проживає більш ніж один рік, що перешкоджає їм вільно розпоряджатися вищезазначеною квартирою. Враховуючи вищенаведене, позивачі просять визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Усунути перешкоди Позивачам у користуванні та розпорядженні приватною спільною сумісною власністю.

В судовому засіданні позивачі не були присутніми, до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву, посвідчену 03 червня 2016 року приватним нотаріусом Знам"янського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6, зареєстровану в реєстрі за № 568 про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи до суду не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, підлягають задоволенню. враховуючи наступне.

Відповідно до копій паспортів, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані - позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також відповідач ОСОБА_5 (а.с.4-6).

Згідно свідоцтва про право власності на житло № Дз-411 від 16.10.2003 року, позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира № 65 за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Нахімова, будинок № 22-А (а.с.8). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Серії АА № 459580 від 20.11.2003 року, на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 належить 1/3 частка, ОСОБА_3 належить 1/3 частка, та ОСОБА_4 належить 1/3 частка квартири, що знаходиться за вищевказаною адресою (а.с. 9).

З акту б/н від 25.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 не мешкає в квартирі АДРЕСА_2 за вказаною адресою.(а.с.11).

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Так, судом встановлено, що Відповідач у справі, не будучи власником квартири, залишається зареєстрованим в ній, однак більш ніж один рік не проживає у квартирі, що належить на праві спільної сумісної приватної власності Позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 поважні причини його відсутності за місцем реєстрації судом не встановлені, що свідчить про вчинення ним перешкод у користуванні власністю власникам Позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, при цьому між сторонами відсутня домовленість щодо збереження права на житло, тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та задовольняє їх в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування даною квартирою.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У пункті 24 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач визнав позов, про що надав засвідчену нотаріусом заяву, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4В знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі по 551,20 грн. на користь кожного з Позивачів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 319, 391, 405 ЦК України, на підставі ст. ст.3, 4, 10, 11, 15, 57-60, 88 ч.1, 174, 209, 212, 215-218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні приватною власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні приватною спільною сумісною власністю - квартирою за № 65 у будинку № 22-А, що розташована по вулиці Нахімова у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за № 65 у будинку № 22-А, що розташована по вулиці Нахімова у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Чайкіна