Ухвала

іменем україни

22 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, за касаційною скаргою Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 1 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 лютого 2012 року відносно нього СВ Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області було порушено кримінальну справу № 180051-12 за ознаками злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, за фактом незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс. 7 березня 2012 року та 27 березня 2012 року йому було пред'явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, а 5 квітня 2014 року кримінальну справу № 180051-12 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, за фактом незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, було направлено до суду з обвинувальним актом. 17 липня 2014 року постановою Новокаховського міського суду Херсонської області кримінальну справу повернуто прокурору м. Нова Каховка на додаткове розслідування та змінено обрану відносно нього міру запобіжного заходу тримання під вартою на підписку про невиїзд.

12 серпня 2014 року кримінальні провадження № 0000064, № 0000065 та № 0000066 були об'єднані та присвоєно № 0000064.

29 грудня 2014 року старшим слідчим СВ Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області Михайлюком А.В. було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000064 на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України.

У зв'язку з цим позивач просив про відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 800 тис. грн.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 1 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_4 100 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закону) в редакції, що діяла на час існування спірних правовідносин, передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Відповідно до положень п. 5 ст. 3, ст. 13 Закону громадянинові відшкодовується моральна шкода, розмір якої визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та стягнення на його користь з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку, 100 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Такий висновок судів ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області відхилити, рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 1 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 22 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко

О.В. Ступак

Колегія суддів: