17.06.2016 Справа № 756/6119/16-ц
Провадження №2/756/3742/16
Ун. №756/6119/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е )

13 червня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Камбулова Д.Г.

при секретарі Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемного правочину,

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2016 року позивач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемного правочину - договору оренди нерухомого майна від 30.08.2010 року та укладених на його виконання нікчемних договорів - договору про відступлення права вимоги від 13.03.2015 року, іпотечного договору від 13.03.2015 року, щодо квартири АДРЕСА_1 шляхом скасування державної реєстрації прав набутих на підставі таких правочинів та рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексними номерами №19989433 від 13.03.2015 року, №19992481 від 13.03.2015 року, №19991702 від 13.03.2015 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, та просив розглядати справу у його відсутності і не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідач ОСОБА_4 подав 30.05.2016 року заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що спірні договори укладені на законних підставах, а відтак відсутні правові підстави для застосування наслідків нікчемного правочину. Додатково ставить питання про застосування строків позовної давності.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року між позивачем ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №050-2900/756-0841. На виконання умов кредитного договору між тими ж сторонами 26.12.2007 року був укладений договір іпотеки, за яким відповідач ОСОБА_2 передав в іпотеку позивачу квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності до п. 2.4.1 Договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язався не порушувати прав позивача ПАТ «Універсал Банк», який є іпотекодержателем, що надані останньому ЗУ «Про іпотеку».

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25.09.2013 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої кредитні зобов'язання перед ПАТ «Універсал Банк» не виконав. Вищезазначеним рішенням суду позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що складається з двох кімнат, загальною площею 46,70 кв.м., житловою площею 28,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належну ОСОБА_2 на праві власності, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» право власності на нерухоме майно - квартиру, що складається з двох кімнат, загальною площею 46,70 кв.м., житловою площею 28,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ціною 571 000 грн. в рахунок погашення за кредитним договором №050-2900/756-0841 від 26 грудня 2007 року.

04.02.2016 року позивач ПАТ «Універсал Банк» зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою . Таким чином, позивач на законних підставах набув право власності на спірну квартиру.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 13.03.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено договір про відступлення права вимоги та іпотечний договір на підставі яких до Державного реєстру речових прав було внесено відомості про обтяження спірної квартири правом оренди (номер запису про обтяження: 13217784), іпотекою речового права - права оренди спірної квартири (номер запису про обтяження: 13216190), забороною на відчуження іншого речового права - права оренди спірної квартири (номер запису про обтяження: 13217283).

У відповідності до ст. 391 ЦПК України власник майна праві вимагати усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження своєю власністю.

Статтею 12 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотеко держателя є недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.08.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1. Разом з тим, відповідачами не надано доказів того, що позивач надав згоду на укладення договору оренди від 30.08.2010 року, а позивач заперечує факт надання такої згоди. Таким чином, договір оренди від 30.08.2010 року є недійсний (нікчемний правочин), оскільки його недійсність встановлена ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

У відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Отже, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклавши нікчемний правочин не набули прав та обов'язків орендаря та орендодавця.

В свою чергу, договір про відступлення права вимоги від 13 березня 2015 року за яким ОСОБА_5 відступила ОСОБА_1 право користування спірною квартирою є також недійсний (нікчемний правочин), оскільки такий правочин спрямований на передачу в користування іпотечної квартири, а відповідачами не отримано згоди іпотекодержателя на укладення такого правочину. Посилання відповідача ОСОБА_4 на надання іпотекодержателем відповідної згоди у листі №АУ-56 від 20.09.2012 року спростовуються змістом самого листа, оскільки у листі йдеться про відмову ОСОБА_5 в придбанні спірної квартири та можливість отримання спірної квартири в оренду саме від позивача. Факт надання позивачем згоди на укладення договору оренди від 30.08.2010 року чи договору про відступлення права вимоги від 13.03.2015 року доказами не підтверджено та заперечується позивачем.

Заява про застосування строків позовної давності, викладена в запереченнях відповідача ОСОБА_4, не підлягає задоволенню оскільки позовні вимоги позивача спрямовані на застосування наслідків нікчемного правочину, що виникли саме з договору про відступлення права вимоги від 13.03.2015 року та іпотечного договору від 13.03.2015 року. Інші доводи відповідача ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються предмету спору.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частиною 5 ст. 216 ЦК України встановлено, що вимоги про застосування наслідків нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до п. 5 Пленуму №9 Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

З огляду на зазначене, суд приймає рішення про задоволення позову публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемного правочину.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 16, 215-216, 236 ЦК України, ст. 391 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про іпотеку», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемного правочину задовольнити.

Застосувати наслідки нікчемного правочину, а саме:

скасувати державну реєстрацію права оренди приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування запису в Державному реєстрі ревучих прав на нерухоме майно - номер запису №13217784;

скасувати державну реєстрацію іпотеки речового права - права оренди приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування запису в Державному реєстрі ревучих прав на нерухоме майно - номер запису №13216190;

скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони на відчуження іншого речового права - права оренди приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування запису в Державному реєстрі ревучих прав на нерухоме майно - номер запису №13217283.

Стягнути з ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) 344 (триста сорок чотири) гривні 50 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) 344 (триста сорок чотири) гривні 50 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) 344 (триста сорок чотири) гривні 50 коп. судових витрат.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, (АДРЕСА_4, на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) 344 (триста сорок чотири) гривні 50 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г.Камбулов