АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1010/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2993/16Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Дряниці Ю.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В. ,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: заявника ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи - Закрите акціонерне товариство "Конкорд", Крюківський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції, Господарський суд Полтавської області, про встановлення способу і порядку виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2008 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 26.02.2008 року про визнання наказу № 264-К від 06.12.2007 року незаконним та поновлення на роботі укладальником пакувальником ЗАТ «Кондорд». Заяву обґрунтовував тим, що рішення суду не виконано, а 12.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ліквідацією ЗАТ «Конкорд». Враховуючи дані обставини, посилаючись на ст.373 ЦПК України та роз'яснення, викладені у п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 « Про практику розгляду судами трудових спорів», просив встановити спосіб і порядок виконання рішення суду .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2016 року у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права та не врахування фактичних обставин у справі, оцінка яких судом проведена невірно..

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково. Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2016 року - скасувано та постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено спосіб виконання рішення Крюківського районного суду м. Кремечнука Полтавської області від 26.02.2008 року про поновлення на роботі. Визнано ОСОБА_2 звільненим із ЗАТ «Конкорд» за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства з 18.03.2015 року. В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 квітня 2016 року в частині відмови в заяві ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з власника ліквідованого підприємства скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Колегія суддів, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, перевіривши матеріали справи в частині заяви ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з власника ліквідованого підприємства, обговоривши доводи апеляційної скарги в цій частині, вважає, що скарга підлягає відхиленню з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 26 лютого 2008 року зі змінами, внесеними рішенням апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2008 року, визнано наказ №264-к від 06 грудня 2007 року незаконним та поновлено ОСОБА_2 на роботі укладальником-пакувальником ЗАТ «Конкорд». Стягнуто із ЗАТ «Конкорд» м.Кременчук на користь ОСОБА_2 за вимушений прогул 1933,30грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. (а.с.100-102, 124-127 справа №2-375/08).

Постановами державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 05.03.2008 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення про поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення заробітної плати в межах одного місяця в розмірі 1002,33 грн. (а.с.134, 136 справа №2-375/08).

Постановою державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 17.03. 2008 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-375, виданого 04.03.2008р., про стягнення із ЗАТ «Конкорд» на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1002,33 грн. закінчено у зв'язку зі сплатою боржником згідно платіжного доручення №2455 від 14..03.2008р. (а.с.142), а постановою від 12.05.2008 року виконавчий документ про поновлення ОСОБА_2 на роботі повернуто до суду, який його видав, у зв'язку з тим, що вжито всіх необхідних заходів щодо виконання рішення, однак виконати рішення без участі боржника неможливо (а.с.135 справа №2-375/08).

Після набрання рішенням районного суду законної сили (20.05.2008 року) судом повторно видані та пред'явлені позивачем до Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ на примусове виконання виконавчі листи в частині визнання незаконним наказу №264-к від 06.12.2007р. та поновлення ОСОБА_2 на роботі укладальником-пакувальником ЗАТ «Конкорд», стягнення заробітної плати за вимушений прогул 1933,30грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн., за якими відповідно 11.09.2008р., 28.08.2008р. та 29.08.2008р. відкриті виконавчі провадження (а.с.156, 152,154).

Постановою державного виконавця Крюківскього ВДВС Кременуцького МУЮ від 04.11.2010 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №2-375 від 26.08.2008 р. про поновлення ОСОБА_2 на роботі на підставі п.11 ст.37, ст.ст.38,76 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постановою Господарського суду Полтавської області від 07.12.2010 року (справа №23/25) визнано банкрутом ЗАТ «Конкорд» ( м.Кременчук, вул.Ярмаркова,9, ) та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено арбітражного керуючого Бончак С.А. (а.с.61-63 (справа №4/05)). У зв'язку з цим Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ постановами від 31.12.2012 року виконавчі провадження закриті, а виконавчі листи про стягнення 1000грн. моральної шкоди та 1933,30грн. коштів за вимушений прогул направлені для виконання ліквідатору ЗАТ «Конкорд».

Згідно повідомлення, після отримання коштів від продажу майна ЗАТ «Конкорд», платіжним дорученням №2 від 20.02.2013 року на користь ОСОБА_2 було перераховано 1933,30 грн. як погашення заборгованості по заробітній платі. Моральна шкода в розмірі 1000 грн. не погашалася згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що у випадках ліквідації підприємства, установи, організації на час виконання рішення про поновлення на роботі суд, який постановив рішення, за поданням судового виконавця або заявою позивача в порядку заміни способу виконання рішення відповідно до ст.366 ЦПК України може визнати працівника звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації і своєю ухвалою стягнути з власника ліквідованого підприємства, установи, організації (органу, уповноваженого управляти їх майном, а у відповідних випадках - з правонаступника) суми заробітної плати за вимушений прогул.

Переглядаючи ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 18 квітня 2016 року, суд касаційної інстанції зазначив, що суд апеляційної інстанції належним чином не вирішив питання можливості зміни способу і порядку виконання рішення суду щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення цієї суми із власника ліквідованого ЗАТ «Конкорд».

Отже, скасовуючи частково ухвалу суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції наголосив на ту обставину, що при апеляційному розгляді не були досліджені питання можливості зміни способу і порядку виконання рішення суду щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення цієї суми із власника ліквідованого ЗАТ «Конкорд».

Згідно ч. 2 ст. 113 ЦК України , господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 ЦК України, акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом).

Особливістю акціонерного товариства є не просто наявність статутного капіталу, але й вказівка на те, що цей капітал ділиться на визначену кількість однакової номінальної вартості.

Оскільки обов'язки кожного з акціонерів за боргами товариства окремо в розділі 5 параграфу 1 глави 8 ЦК України та ЗУ «Про акціонерні товариства» не врегульовані, то до їх прав і обов'язків повинні застосовуватися вимоги ст.ст. 114, 117 ЦК України.

Як будь-яка юридична особа, акціонерне товариство відповідає по своїх боргах самостійно і той факт, що акціонери мають безпосереднє відношення до АТ не дає можливості притягнення їх до відповідальності по боргах АТ.

Не заперечуючи факту отримання коштів за час вимушеного прогулу, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 наполягав на стягненні з власника ліквідованого товариства заборгованості за час затримки виконання рішення суду. Однак, такі позовні вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому оцінка цих обставин не може бути здійснена колегією суддів під час даного апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу із власника ліквідованого підприємства, задоволенню не підлягають.

З підстав, викладених вище, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню та ґрунтуються на невірному вибірковому тлумаченні норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали місцевого суду, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст.312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу із власника ліквідованого підприємства - відхилити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 березня 2016 рокув частині відмови в заяві ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з власника ліквідованого підприємства - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) Ю.В.Дряниця

Судді: (підпис) Т.О.Кривчун

(підпис) О.В.Чумак

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В.Дряниця