Єдиний унікальний номер 243/7436/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1945/2016
головуючий в I інстанції Мінаєв І.М.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.

при секретарі судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2016 року позовну заяву задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 1/2 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму з 08 вересня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 до повноліття доньки ОСОБА_3, а потім 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму до ІНФОРМАЦІЯ_4 до повноліття сина ОСОБА_4.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

З рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі стверджував, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на що, просив рішення суду змінити, задовольнити позовні вимоги частково та зменшити розмір аліментів до 1/3 частки від усіх видів його доходу.

Відповідач не погодився з висновками суду про те, що він не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, при цьому стверджував, що він придбає продукти харчування, одежу, також оплачує комунальні послуги на утримання квартири, в якій продовжує проживати разом з позивачем та неповнолітніми дітьми за однією адресою, тобто судом не враховано що відповідач фактично виконує обов'язки по забезпеченню дітей.

Заслухавши доповідача, за відсутності позивача від якої надійшло письмове заперечення на апеляційну скаргу із клопотання про розгляд справи без її участі, також за відсутності відповідача який в письмовому клопотанні на адресу суду повністю підтримав доводи апеляційної скарги і просив розглянути справу за його відсутності, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити за таких підстав.

Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми ОСОБА_2, який не виконує своїх обов'язків по утриманню дітей, з огляду на що, зобов'язаний сплачувати аліменти в ? частці від всіх видів доходів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та визначив матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

Задовольняючи позов, суд керувався статтею 180 Сімейного кодексу України /далі СК України/ та виходив із того, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, суд правильно виходив з того, що відповідач в судовому засіданні не підтвердив обставин участі в утриманні дітей, з огляду на що суд зробив висновок про те, що порушуються законні інтереси неповнолітніх дітей, за захистом яких позивач звернулась до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На виконання положень наведеної норми процесуального права суд апеляційної інстанції сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, а саме роз'яснив у письмовій формі особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, щодо надання доказів в підтвердження обставин на які вони посилалися в обґрунтування своїх вимог та заперечень, також попередив про наслідки невчинення процесуальних дій.

Однак сторони доказів в підтвердження обставин на яких вони обґрунтовували свої вимоги і заперечення не надали, та реалізували свої процесуальні права у спосіб який вони самостійно визначили, шляхом подання до апеляційного суду письмових пояснень.

За вказаних обставин розмір стягнених аліментів на утримання неповнолітніх дітей визначено у відповідності до фактичних обставин справи та вимог закону, та заявник апеляційної скарги на розгляд апеляційного суду не надав жодних належних та допустимих доказів в підтвердження його участі в утриманні неповнолітніх дітей, та тим самим не спростував висновків суду.

Також сплата позивачем комунальних послуг за квартиру в якій він проживає спільно із заявником апеляційної скарги та неповнолітніми дітьми не є свідчення понесення витрат на утримання дітей. Також на думку суду стягнення з відповідача аліментів у визначеному судом розмірі не позбавить його можливості приймати участь у вихованні та розвитку дітей.

Отже, висновки суду про розмір аліментів ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, та доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і встановлених обставин справи.

Колегія апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2016 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: