У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договорм, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ «АБ «Укргазбанк», банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором від 6 листопада 2007 року, а саме: 1363,28 доларів США - прострочених процентів, 15667,07 грн - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 15234,89 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» штраф за порушення умов договору іпотеки в сумі 13900 грн.

Позов мотивовано тим, що 6 листопада 2007 року між ПАТ «АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в сумі 20 000 доларів США строком до 5 листопада 2014 року зі сплатою 11,9 % річних та одноразовою комісією в сумі 200 доларів США. В забезпечення виконання позичальником вказаного договору, 6 листопада 2007 року між ПАТ «АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 були укладені договір іпотеки, предметом якого є будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 та договір поруки.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 6 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» 13 595,58 доларів США, що еквівалентно 108 220,82 грн та 7 433,32 грн заборгованості по кредитному договору. Стягнуто з ОСОБА_6 13 900 грн за порушення умов договору іпотеки.

Оскільки, вказане судове рішення відповідачами не виконано та залишилося непогашеним тіло кредиту, на яке здійснюється нарахування, позивач - ПАТ «АБ «Укргазбанк» звернувся з до суду з відповідним позовом.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 листопада 2015 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» заборгованість станом на 25 лютого 2015 року за кредитним договором від 6 листопада 2007 року, а саме: 1363,28 доларів США - прострочені проценти, 15667,07 грн - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 15234,89 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» штраф за порушення умов договору іпотеки в сумі 13900 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_5, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Крім того, суди попередніх інстанцій, дійшли висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 штрафу за порушення умов договору іпотеки, оскільки протягом 2014 року предмет іпотеки застрахований не був. Сторони не надали суду доказів, які б спростовували дану обставину, а отже іпотекодавцем було порушено вимоги п. 3.3.4.1 договору іпотеки. Оскільки, договором іпотеки, зокрема п. 2.3, предмет іпотеки оцінено сторонами в 278 000 грн, то розмір штрафу складає 13 900 грн. Згідно п. 3.3.4.1 договору іпотеки іпотекодавець сплачує на користь банку штраф в розмірі 5 % від заставної вартості предмета іпотеки.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення з ОСОБА_5 штрафу за порушення умов договору іпотеки повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 штрафу за порушення умов договору іпотеки не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 6 листопада 2007 року між ВАТ «АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 20 000 доларів США на споживчі цілі під заставу нерухомості, а саме: житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зі сплатою 11,9 % річних, з кінцевим строком повернення 5 листопада 2014 року.

Сторони погодились, що ОСОБА_5 зобов'язаний повертати заборгованість по кредиту щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з наступного місяця за місяцем отримання кредиту, в сумі, не меншій за 238,10 дол. США на рахунок № НОМЕР_1, відкритий у Черкаській філії ВАТ «АБ «Укргазбанк» (п. 3.3.3. кредитного договору).

Пунктом 3.3.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 11,9 % річних, на рахунок № НОМЕР_1, відкритий у Черкаській філії ВАТ «АБ «Укргазбанк», не пізніше 10-го числа наступного місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до п. 1.1 цього договору, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1 цього договору.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по 5 листопада 2015 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, що лишились невиконаними з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобов'язань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобов'язання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобов'язань, що лишились невиконаними на момент закінчення строку дії договору.

В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_5, відповідно до договору іпотеки, поручитель ОСОБА_6 передав в іпотеку АТ «АБ «Укргазбанк» об'єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними спорудами житловою площею 63,5 кв.м, загальною площею - 91,8 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором, ВАТ «АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «АБ «Укргазбанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір поруки, пунктом 1.2 якого передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність позичальника перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Заочним рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 6 грудня 2011 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стягнуто солідарно на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 05 травня 2011 року.

Відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 30 квітня 2014 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1336/2011 від 7 березня 2012 року, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_5 боргу в сумі 115 654,14 грн. на користь АБ «Укргазбанк» закінчено в зв'язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі боржником самостійно.

Звертаючись до суду з позовом банк посилався на те, що заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 6 грудня 2011 року була стягнута заборгованість, розрахована станом на 5 травня 2011 року. В даному випадку ставиться питання про стягнення заборгованості по кредитному договору, розрахованої з 6 травня 2011 року станом на 25 лютого 2015 року та яка складається з: 1363,28 доларів США - прострочених процентів, 15667,07 грн - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 15234,89 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 2.2 кредитного договору передбачено, що кредит, наданий банком, забезпечується неустойкою, передбаченою дійним договором.

Згідно абз. 2 п. 3.3.4 кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 кредитного договору (12,9 % річних) та пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом, за кожен день прострочення.

Обов'язок сплати пені також передбачений і п. 5.3 кредитного договору, згідно якого за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строку позовної давності.

Пунктом 1.2 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність позичальника перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Згідно з пунктом 1.3 договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у повному обсязі.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від від 23 вересня 2015 року у цивільній справі № 6-1206цс15, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Суди попередніх інстанцій дали належну оцінку вищевказаним нормам матеріального права та умовам укладеного кредитного договору, повно встановивши обставини справи дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів процентів станом на 25 лютого 2015 року в іноземній валюті та пені за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасне погашення процентів в гривнях.

При вирішенні справи у цій частині судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права в частині стягнення з відповідачів процентів та пені, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

Разом з тим, стягуючи з ОСОБА_5 штраф за порушення умов договору іпотеки суди не врахували наступного.

В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_5, відповідно до договору іпотеки, поручитель ОСОБА_6 передав в іпотеку АТ «АБ «Укргазбанк» об'єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними спорудами житловою площею 63,5 кв.м., загальною площею - 91,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до пункту 3.3.4 договору іпотеки іпотекодавець на період дії дійсного договору зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування (в т.ч. від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Договір іпотеки відповідно до п. 7.1 вважається чинним по день, в який сторони виконають в повному обсязі свої зобов'язання за цим договором та кредитним договором.

Згідно з пунктом 3.3.4.1 договору іпотеки на іпотекодавця покладено обов'язок по вчиненню всіх необхідних дій для дійсності договору страхування житлового будинку, який береться в іпотеку, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.

Пункт 3.3.4.2 договору іпотеки передбачає, що іпотекодавець зобов'язаний не пізніше, ніж за 3 календарні дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 календарний день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати до Банку докази таких сплат.

Згідно п. 4.2 договору іпотеки за невиконання чи неналежне (в тому числі, невчасне) виконання п.п. 3.3.1-3.3.13 даного договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5 % від заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3 дійсного договору.

Іпотекодавцем в даному випадку є власник переданого в заставу майна - ОСОБА_6

Разом з тим, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, стягнувши штраф за порушення умов договору іпотеки з основного боржника - ОСОБА_5, не мотивував свої висновки з посиланням на умови укладених між сторонами договорів, та правові підстави для такого стягнення.

Судами не надано оцінки доводам відповідача, який посилався на те, що вказана сума штрафу у розмірі 13900 грн вже стягнута з ОСОБА_5 заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 6 грудня 2011 року, яке вже виконано.

За таких обставин, ухвалені судами попередніх інстанцій рішення в частині стягнення з ОСОБА_5 штрафу за порушення умов договору іпотеки не можуть вважатися законними і обґрунтованими, у зв'язку із чим, відповідно до ст.338 ЦПК України їх слід скасувати у цій частині з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

В іншій частині судові рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 11 листопада 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_5 штрафу за порушення умов договору іпотеки у розмірі 13900 грн скасувати.

Справу у цій частині передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

В іншій частині судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук
судді В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська