справа 2-3/686/248/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Колієв С.А. розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про накладення арешту на 2/3 частини квартири,-

встановив:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 14 листопада 2016 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики. 14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 2/3 частки квартири по вул.Північній в м.Хмельницькому 113/1 кв.71, оскільки невжиття такого заходу може призвести до відчуження частки вказаної квартири, що утруднить чи унеможливить в подальшому виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень викладених у п.п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частин 6 та 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №73303550 щодо зареєстрованих майнових прав та обтяжень щодо майна зареєстрованого за ОСОБА_2 НОМЕР_1 на вказану квартиру за адресою АДРЕСА_1, було зареєстроване обтяження (номер запису обтяження 5248497 у реєстрі) у формі заборони на нерухоме майно на підставі договору про іпотеку (номер запису про іпотеку у реєстрі 5686151), що укладений 05.07.2007 року з публічним акціонерним товариством «Приватбанк».10 листопада 2006 року було накладено обтяження за реєстраційним номером 4033977 у формі заборони на відчуження нерухомого майна на підставі договору іпотеки №1-4828 укладеним з Акціонерним комерційним інвестиційним банком "УкрСиббанк".

За таких обставин належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше поданої заяви позивачем про накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду, у разі можливого задоволення позовних вимог та стягнення грошових коштів за договором позики.

Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, а також те, що заявником в заяви про забезпечення позову не наведено доказів, що підтверджують ризики, що відповідач має намір чи здійснює дії по відчуженню майна, що є предметом позовної заяви, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про накладення арешту на 2/3 частини квартири відхилити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: