РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9007/16-ц

пр. № 2/759/4202/16

15 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді Петренко Н. О.

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» про захист прав споживачів

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 23.01.2014р. на підставі попередньо укладеного усного договору та рахунку № 2 позивачка платіжним дорученням перерахувала на користь Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» кошти за торф в розмірі 50 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8 333,33 грн. Багаторазові звернення до відповідача з проханням відвантажити торф або повернути кошти будь-якого результату не дали. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача 50 000,00 грн. за оплачений, але не поставлений товар та пеню за затримку виконання зобов`язання в розмірі 40 936,99 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що наказом № 12 від 07.04.2014р. вирішено припинити діяльність ДП «Олевськторф» шляхом приєднання до ДП «Житомирторф». Для заявлення вимог кредиторів встановлено двохмісячний термін з моменту публікації оголошення про припинення юридичної особи Дочірнього підприємства «Олевськторф» шляхом приєднання до ДП «Житомирторф». Згідно ч. 5 ст. 112 ЦК України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними. З 03.06.2014р. юридична особа в стані припинення. 13.08.2014р. - строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог. Позивачка у встановлений законом термін свої вимоги не заявляла, а тому втратила право на їх погашення. Просять відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

20.01.2014р. між Дочірнім підприємством «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» (Продавець) та ОСОБА_1 (Споживач) був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого продавець зобов`язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а саме торф фрезерний у мішках та торф для садівників у мішках, а продавець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість, яка становить 50 000,00 грн.

Згідно платіжного доручення від 23.01.2014р. ОСОБА_1 здійснила оплату за торф в розмірі 50 000,00 грн.

Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

15.02.2016р. ОСОБА_1 звернулася до в.о. директора Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» з листом, в якому просила повернути на відповідний рахунок перераховані кошти у розмірі 50 000,00 грн. за оплачений, але не відвантажений товар (торф).

У відповідь на лист-звернення ОСОБА_1 Дочірнє підприємство «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» погодило існування заборгованості перед нею в розмірі 50 000,00 грн. та запропонувало забрати товар на суму оплати, місце відвантаження: Житомирська область, Олевський район, с. Камянка, торфодільниця «Чистина», згідно з діючими цінами.

Відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу від 20.01.2014р. передача товару споживачу відбувається в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 5.1. договору купівлі-продажу від 20.01.2014р. за порушення термінів передачі товару продавець сплачує споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого товару за кожен день затримки до моменту повного виконання зобов`язань щодо поставки.

Враховуючи докази, оцінку яким дав суд вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані на законі та підтверджені матеріалами справи, а відповідно є такими, що підлягають задоволенню, а саме стягнути з Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 50 000,00 грн. та пеню в розмірі 40 936,99 грн. (відповідно до розрахунку в позовній заяві), а всього 90 936,99 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 525, 526, 610, 655, 662, ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 62, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» (Житомирська обл., 11001, Олевський район, м. Олевськ, вул. Промислова, 66) на користь ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_2 кошти в розмірі 50 000,00 грн. та пеню в розмірі 40 936,99 грн., а всього 90 936,99 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Олевськторф» Державного підприємства «Житомирторф» (Житомирська обл., 11001, Олевський район, м. Олевськ, вул. Промислова, 66) на користь держави судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя: