Єдиний унікальний номер 235/6319/14-ц Номер провадження 22-ц/775/1890/2016
Головуючий в І інстанції Величко О.В.
Доповідач Папоян В.В.
Єдиний унікальний номер 235/6319/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/1890/2016
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Гапонова А.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом на обґрунтування якого зазначали, що 06.08.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір у відповідності до якого їй було надано кредит в сумі 22 100 доларів США на строк до 06.08.2023 року під 12,5% річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за яким поручитель несе солідарну відповідальність за неналежне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Зобов'язання за кредитним договором боржником виконувалось не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у загальній сумі 16 859,21 доларів США що еквівалентно 218 357 грн. 02 коп.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. В свою чергу 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» також укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором у тому числі до відповідача. У зв'язку з чим просили стягнути у солідарному порядку з боржника та поручителя на їх користь заборгованість за кредитним договором та пеню.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором у 225 407 грн. 19 коп. та розподілено судові витрати.

Не погодившись з рішення суду відповідач ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Зокрема зазначає, що задовольняючі позовні вимоги про стягнення суми заборгованості суд не врахував, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між сторонами укладався іпотечний договір, а тому питання про повернення суми заборгованості повинно вирішуватися шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Особи, які приймають участь по справі в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі і надані сторонами докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням законодавства є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.. 610 ЦК України).

Відповідно до положень статей 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При розгляді справи встановлено, що 06.08.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0416/0808/45-043, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 22 100 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 06.08.2023 року. За умовами укладеного договору кредит повертається щомісячними платежами.

Відповідно до укладеного між ПАТ «Сведбанк» та Пономаренко.Т.В. договору поруки № 0416/0808/45-043-Р-1 поручитель поручився перед кредитором за належне та своєчасне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та визначено, що у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобов'язань яки випливають з кредитного договору поручитель відповідає перед банком як солідарний боржник у тому ж обсязі, що і позичальник.

Як убачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте відповідачем порушено умови погашення кредиту внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку наявна загальна сума заборгованості у розмірі 225 407,19 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов'язанням у сумі 16 859, 21 доларів США, що еквівалентно 218 357,02 грн., заборгованості за відсотками у сумі 526,80 доларів США, що еквівалентно 6 823 грн. та пені у розмірі 17,54 долара США, що еквівалентно 227,17 грн.

Згідно зі ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

25.05.2012 року між ПАТ ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» також укладено договір купівлі-продажу прав вимоги у тому числі за кредитним договором № 0416/0808/45-043 від 06.08.2008 року укладеним ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2

Відповідно до копії вимоги від 29.09.2014р. відповідача повідомлено про відступлення прав вимог за кредитним договором № 0416/0808/45-043 від 06.08.2008 року укладеним ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 та попереджено про необхідність дострокового погашення суми кредиту.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимога позивача щодо стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором та відсотками з боржника та поручителя є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо обов'язкового звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення позичальником зобов'язання по поверненню кредитних коштів оскільки відповідно до роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. Забезпечення кредитного зобов'язання шляхом передачі в іпотеку нерухомого не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості.

Решта доводів апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і не спростовують правильність правових висновків та підстав для скасування рішення суду немає. Тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, яке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

головуючий суддя В.В. Папоян

судді О.М. Біляєва

А.В. Гапонов