Справа № 368/871/16-ц
Провадження № 2/368/476/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"24" червня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., при секретарі Гребеневич А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, треті особи: Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі, Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

позивач та його представник просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:310:0002, посилаючись на те, що 28.11.2011 року померла ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 належала земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 051666 від 03.08.2010 року площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_2 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначені земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкуванню за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Після ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги залишився лише її син ОСОБА_1. Інших спадкоємців першої черги не залишилось.

Враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги не залишилось, він успадковує всю спадщину ОСОБА_2, в тому числі і земельну ділянку.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 він у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся із заявою до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері ОСОБА_2, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру.

В Кагарлицькій районній державній нотаріальній конторі йому повідомили, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, необхідно надати оригінал державного акту. Проте, він не зміг надати нотаріусу оригінал державного акту на земельну ділянку, оскільки він був втрачений.

Тому, Кагарлицька районна державна нотаріальна контора повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,60 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, в зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. У зв'язку з чим йому було запропоновано звернутися до суду про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подавши до суду заяву, в якій просять суд справу слухати у їхню відсутність. Позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в особі Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник третьої особи в особі Управління Держгеокадастр у Кагарлицькому районі в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник третьої особи в особі Відділу державної реєстрації Кагарлицької РДА в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач та його представник, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

28 листопада 2011 року померла ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 на підставі державного акту на земельну ділянку серія ЯЛ № 051666 від 03.08.2010 року належала земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Липовецьекої сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_2 заповіт на все своє майно , в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_2 її син ОСОБА_1 звернувся до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Листом державний нотаріус Кагарлицької районної нотаріальної контори позивача повідомила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, необхідно надати оригінал державного акту. Проте, позивач не було надано оригінал державного акту, оскільки він був втрачений. У зв'язку з чим, державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, про що позивачу було направлено лист № 687/01-16 від 15.04.2016 р.

У своєму листі завідувач Кагарлицької районної державної нотаріальної контори пояснила позивачу, що питання щодо визнання за спадкоємцями права власності на земельну ділянку необхідно вирішувати в судовому порядку.

Відповідно до пункту 11 статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Отже, після смерті власника неможливо здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Враховуючи те, що право на земельну ділянку за померлою ОСОБА_2 підтверджено належними доказами, вони є об'єктами права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України можу бути об'єктом спадкування.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухомість .

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. ст. 392, 1223 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гребенівської сільської ради Кагарлицького району, треті особи: Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі, Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Липовецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:310:0002.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко