Справа №489/7540/13-ц 22.06.2016 22.06.2016 22.06.2016
Провадження №22-ц/784/1352/16
Номер справи 489/7540/13-ц
Провадження № 22ц-784/1352/16 Головуючий у 1 інстанції: Спінчевська Н.А.
Категорія 55 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Лівшенка О.С., позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2016 року

за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця (далі ФОП) ОСОБА_5 про повернення грошових сум сплачених за договором та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У вересні 2013р. ОСОБА_2 предявила позов до ФОП ОСОБА_5 і з врахуванням подальших уточнень кінцево просила стягнути 32400 грн. сплачених нею за договором про надання правової допомоги та відшкодування 100000 грн. моральної шкоди у звязку з неналежним виконанням зобовязань і порушення цим її прав як споживача.

Позивач зазначала, що 05 грудня 2012р. видала відповідачу доручення на представництво її інтересів в судах та сплатила за юридичні послуги 90000 російських рублів. На виконання вказаного доручення відповідач підготував та подав до суду позовну заяву про виселення її сина - ОСОБА_6 В подальшому відповідач вступив у змову з її опонентами, використавши отриману інформацію, представляв інтереси в суді ОСОБА_7 за позовом про позбавлення її права власності на ту ж саму квартиру, а тому вона відкликала доручення.

Оскільки останній добровільно не повернув отримані кошти, позивач просила про задоволення її вимог.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2016р. у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_5 6590 грн. 88 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просила його скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_5 11 серпня 2006р. зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осібпідприємців за №0021818 та має право на здійснення діяльності у сфері права.

У червні 2012р. ОСОБА_2 звернулась до ФОП ОСОБА_5 для отримання юридичної допомоги щодо врегулювання спору з її сином ОСОБА_6 У звязку з цим 05 грудня 2012р. ОСОБА_2 видала ОСОБА_5 нотаріально посвідчену довіреність на ведення судової справи.

На виконання вказаного договору ОСОБА_5 підготував і подав у лютому 2013р. до Заводського районного суду в інтересах ОСОБА_2 позовну заяву про виселення ОСОБА_6 та його дружини - ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_7, яка є дружиною сина позивача, подала до Заводського районного суду м. Миколаєва позовну заяву про позбавлення останньої права власності на квартиру АДРЕСА_1. Інтереси позивача в цій справі представляв ОСОБА_5

15 березня 2013р. ОСОБА_2 відкликала видану на імя ОСОБА_5 довіреність та звернулась із заявою щодо неправомірних дій останнього до Дисциплінарної палати кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури в Миколаївській області, яка рішенням №26 від 11 червня 2013р. притягнула відповідача до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_5 32400 грн. у звязку з розірванням договору про надання правової допомоги ОСОБА_2 надала квитанцію до прибуткового касового ордеру від 08 січня 2013р. на 90000 рублів.

Відповідно до висновків судово-технічної експертизи документів №1465/03 від 05 серпня 2015р. і судово-почеркознавчої експертизи №1466/02 від 21 грудня 2015р. відтиск печатки ФОП ОСОБА_5 на квитанції до прибуткового касового ордеру від 08 січня 2013р. нанесений не печаткою ФОП ОСОБА_5, а підпис від імені ОСОБА_5 на цьому ж документі виконаний не самим ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням підпису останнього.

За таких обставин, а саме недоведеності факту передачі ОСОБА_2 90000 рублів ФОП ОСОБА_5 та відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди у звязку з неналежним виконанням договору про надання юридичних послуг, оскільки сторони правочину в письмовій формі не домовлялись про таку відповідальність, а відшкодування моральної шкоди не передбачено ні главою 63 ЦК, ні законодавством про захист прав споживачів, якими врегульовані правовідносини з надання послуг, суд ухвалив правомірне рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилання апелянта на те, що ФОП ОСОБА_5 здійснює свою діяльність на платній основі самі по собі не можуть свідчити про отримання ним плати за надання послуг. До того ж це припущення спростовується не лише згаданими висновками експертів про фальшивість квитанції до прибуткового касового ордеру, а документами з обліку доходів відповідача від провадження діяльності та відкритого банківського рахунку підприємця (а.с.41-42, 44-45).

Що ж стосується наданих позивачем доказів на підтвердження договірних відносин, неналежного їх виконання та розірвання договору, то судом їм була дана оцінка у відповідності з вимогами ст.212 ЦПК.

Містить рішення і обґрунтування мотивів відхилення вимог про відшкодування моральної шкоди з якими суд апеляційної інстанції погоджується, що свідчить про виконання судом першої інстанції вимог ст.213 ЦПК.

Аргументи апелянта щодо чинності постанови органу досудового слідства від 30 квітня 2014р. теж не свідчать про обґрунтованість позову, так як в цьому процесуальному документі як на доведеність факту отримання відповідачем коштів за договором слідчий посилався на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2014р., яке було скасовано 16 квітня 2014р. судом касаційної інстанції.

Оскільки суд постановив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ч.1 ст.308 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2016р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді