Ухвала

Про тлумачення змісту правочину (розписки)

30 травня 2016 року Веселівський районний суд

Запорізької області

У складі:

Головуючого - судді Калабухової О.А.

При секретарі Бадюла В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду в смт Веселе

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту правочину (розписка), суд -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2000 року між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір займу, що оформлено письмовою розпискою. ОСОБА_1 зобовязався повернути борг до 24.10.2000 року.

За текстом розписки «По возвращению долга отдается собственоручно запись оригінал возвращается хозяину.»

Підписи сторін маються.

ОСОБА_1 довів свій підпис печаткою фермерського господарства.

Укладення договору між фізичними особами є вільним волевиявленням сторін.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладені договору. Умови договору обговорювались сторонами, тому суду не відомо на кого було покладено обовязок робити відмітки. Зі змісту розписки можна лише допускати, що мова йшла про відмітку про повернення всього боргу і як наслідок, повернення розписки позичальників. Хто та кому доручено проводити записи про часткове повернення боргу, зі змісту розписки не зрозумію. Договір, це вільне волевиявлення сторін, тому суду не може бути відомо хто повинен робити записи на зворотній стороні та чи взагалі договором передбачено часткове повернення боргу. Зі змісту розписки виходить, що після повернення боргу позикодавець повинен зробити у розписці про це відмітку та повернути розписку позичальнику. Термін сплати боргу визначено 24.10.2000 рік.

Відносно другої сторони запитання взагалі не зрозуміло його змісту. Договір позики укладено між фізичними особами, ФГ «Мрія» до цього жодного відношення не має. Юридичні особи можуть укладати договір лише в установленому законом порядку. ФГ «Мрія» ніякого відношення до цієї розписки не має. Розрахунки повинна проводити фізична особа.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне. Суд повинен вирішувати питання в межах заявлених позовів та виходячи з поданих документів.

Кожна зі сторін повинна робити відмітки в договорі займу, це не зазначено, крім того, що після повернення боргу позикодавець повинен зробити про це відмітку та повернути розписку позичальнику.

Відповідно до ст. 213 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. проте за межі вимог позову суд не може виходити та на власний розсуд визначити дії сторін.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 213, 637 ЦК України, ст.ст. 208-218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Розяснити зміст правочину, а саме договору позики (що відбувся на підставах розписки) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснивши, що зі змісту договору виходить лише те, що після сплати боргу робиться відповідний запис на зворотній стороні розписки та оригінал повертається господареві.

Жодних часткових дій про відмітку погашення боргу сторонами узгоджено не було. Тому їх законність може вирішуватись лише у судовому порядку. ХГ «Мрія» до вказаного договору відношення не має, договір укладено між фізичними особами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3