АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6797/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів страхування
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - Пилипчук Н.П.

суддів - Трішкової І..Ю., ОСОБА_1,

при секретарі - Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 07.02.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки "Skoda-Fabia», номер державної реєстрації АХ21-12ВН. Вказував, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження винним у скоєні ДТП було визнано ОСОБА_3, водія автомобіля марки «Lexus-RX350», номер державної реєстрації АХ 88-80СМ, який помер на місці пригоди. Зазначав, що оскільки відповідальність винуватої особи була застрахована у відповідача, то він звернувся із відповідними заявами про повідомлення щодо страхового випадку, виплату страхового відшкодування разом із дорученням необхідних документів. Вказав, що страховиком було відмовлено у страховому відшкодуванні у звязку з пропуском строку подання заяви про страхове відшкодування. У звязку з чим, та з огляду на визначений у полісі ліміт відповідальності відповідача, просив суд стягнути з останнього страхове відшкодування в межах ліміту, витрати на проведення експертної досудової оцінки, витрати на користування евакуатором та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2016 позовні вимоги ОСОБА_2 до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 49000 грн.; витрати за проведення експертного авто товарознавчого дослідження у розмірі 885,60 грн.; витрати з авто евакуації автомобіля в сумі 1500 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ТДВ «Міжнародна страхова компанія» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на те, що ДТП мало місце 07.02.2014 року, а позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 22.04.2015 року, тобто з пропуском річного строку на звернення з відповідною заявою, на підставі чого ОСОБА_2 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Зазначає, що відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування у даному випадку має розраховуватися як різниця між ринковою вартістю автомобіля до ДТП і вартістю залишків знищеного транспортного засобу (утилізаційною вартістю), проте це не було враховано судом.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.02.2014 року приблизно о 22:00 год. на 505 км 990 м автошляху Київ-Харків-Довжанський відбулось зіткнення автомобіля марки «Lexus-RX350», номер державної реєстрації АХ 88-80СМ, під керуванням ОСОБА_3 із зустрічним автомобілем «Skoda-Fabia», номер державної реєстрації АХ21-12ВН під керуванням воді ОСОБА_4. Після цього зіткнення автомобіль марки «Lexus-RX350», номер державної реєстрації АХ 88-80СМ, під керуванням ОСОБА_3 продовжив рух та зіткнувся з зустрічним автомобілем «Reno-Magnum», номер державної реєстрації АТ58-63АН з напівпричепом «Trailor», номер державної реєстрації о 78-09ІВ під керуванням водія ОСОБА_5

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії постанови слідчого управління Головного Управління в Харківській області від 26.12.2014 року, вищезазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок однобічних порушень водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху України, але у звязку з тим, що ОСОБА_3 від своїх протиправних дій загинув в ДТП і більш нікому не було заподіяно тілесних ушкоджень, та у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, кримінальне провадження було закрито.

ТДВ «Міжнародна страхова компанія» здійснювала обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу автомобіля марки «Lexus-RX350», номер державної реєстрації АХ 88-80СМ, згідно поліса АС/5202500 від 02.09.2013 року. Ліміт відповідальності за цим полісом за шкоду заподіяну майну, встановлений у сумі 50 000 грн., франшиза 1000 грн.

Власником автомобіля марки «Skoda-Fabia», номер державної реєстрації АХ21-12ВН є ОСОБА_2, позивач по справі.

11.02.2014 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 повідомила керівника ТДВ «МСК» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 07.02.2014 року та про те, що автомобіль надано для технічного огляду (а.с.38).

Також, керівника ТДВ «МСК» було повідомлено про проведення технічного огляду автомобіля марки «Skoda-Fabia», номер державної реєстрації АХ21-12ВН за допомогою телеграфа (а.с.40)

Відповідно до висновку № 148 від 16.03.2015 року вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля марки «Skoda-Fabia», номер державної реєстрації АХ21-12ВН було визнано в розмірі його ринкової вартості на час дорожньо-транспортної пригоди (07.02.2014), що складає 57917 грн. 60 коп.

22.04.2015 року представник позивача звернувся до ТДВ «МСК» із заявою про отримання страхового відшкодування (а.с.25-26) та 06.05.2015 року отримав відмову, з якої вбачалось, що причиною відмови є недотримання позивачем строків для звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, передбачених п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.5).

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для виплати страхового відшкодування з огляду лише на те, що представник позивача своєчасно повідомив ТДВ «МСК» про настання страхового випадку, а неподання протягом року з моменту ДТП заяви про виплату не призвело до неможливості страховиком (відповідачем) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Судова колегія вважає, що таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального права.

Так, пунктом 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Отже ТДВ «МСК» скористалося передбаченим законом правом та мотивовано відмовило у виплаті страхового відшкодування за завдані матеріальні збитки потерпілій особі, оскільки заяву було подано більше ніж через рік з моменту ДТП. На підставі таких встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову до страхової компанії про стягнення матеріальних збитків.

Належних та допустимих доказів того, що позивач протягом року подавав заяву про виплату страхового відшкодування матеріали справи не містять.

Представник позивача наполягає, що протягом тривалого часу позивач не міг отримати копію постанови, якою встановлено винуватця ДТП, отже річний строк звернення до страхової не є пропущеним або підлягає поновленню.

Проте такі доводи суперечить нормам ст. 37 вказаного Закону, яка чітко визначає початок річного строку - з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Цей строк є присічним і поновленню не підлягає.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є порушення судом норм матеріального права.

Виходячи з наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 313-315, 317, 319 ЦПК України , судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді :