Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1102/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.; Єгорової С.М.

за участю секретаря: Яковлєвої Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Кіровоградської області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 січня 2016 року у справі за позовом Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними пунктів 19-21 рішення Кіровоградської міської ради, визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року прокурор м. Кіровограда в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_2 про:

- визнання недійсними пункти 19-21 рішення Кіровоградської міської ради №2469 від 03.09.2009 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність по АДРЕСА_1;

- визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 15.10.2010 ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 78;

- визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 15.10.2010 ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 79;

- зобов'язання ОСОБА_2 повернути Кіровоградській міській раді земельну ділянку, площею 1000,00 кв.м. з кадастровим номером НОМЕР_3, грошова оцінка якої складає 177964,95 грн., шляхом складання акту приймання-передачі;

- зобов'язання ОСОБА_2 повернути Кіровоградській міській раді земельну ділянку площею 1200,00 кв.м. з кадастровим номером НОМЕР_4 грошова оцінка якої складає 1619,32 грн., шляхом складання акту приймання-передачі.

В обгрунтування вимог зазначив, що 16 вересня 2008 рішенням Кіровоградської міської ради № 1302 «Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1» надано згоду на розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам міст Кіровограда у власність по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та для ведення садівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі. Згідно додатку до вказаного рішення ОСОБА_2 надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1000,0 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 1200,0 кв.м. - для ведення садівництва районі АДРЕСА_1 в м. Кіровограді.

Рішенням Кіровоградської міської ради від 03 вересня 2009 року № 2469 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність по АДРЕСА_1» ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2200,00 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення садівництва, а також акт визначення розміру збитків для відшкодування власникам землі та землекористувачам, пов'язаних з вилученням земельної ділянки (п. 19). Пунктами 20, 21 зазначеного рішення передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 1000,00 кв.м. (землі одно та двоповерхової житлової забудови) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови, а також земельну ділянку площею 1200,00 кв.м (рілля) для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 15 жовтня 2010 року отримав державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 1000,0 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею1200,0 кв.м. для ведення садівництва.

Однак, пункти 19-21 рішення Кіровоградської міської ради від 03.09.2009 № 2469 є незаконними та підлягають скасуванню.

Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради 12 серпня 2009 року надано висновок № 3615 по проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 в м. Кіровограді. Проект землеустрою погоджено за умови внесення змін до містобудівної документації (генерального плану м. Кіровограда).

Генеральним планом м. Кіровограда, затвердженим рішенням Кіровоградської міської ради від 12.09.2000 № 627, землі в районі АДРЕСА_1 в м. Кіровограді, в тому числі спірні земельні ділянки, віднесено до території зелених насаджень загального користування, що підтверджується інформацією Кіровоградської міської ради від 05.09.2014 р. та відповідним викопіюванням з генерального плану м. Кіровограда.

Зміни до містобудівної документації (генерального плану м. Кіровограда) стосовно вищезазначених земельних територій не вносились.

Таким чином, земельні ділянки в районі АДРЕСА_1 в м. Кіровограді, що передані у власність ОСОБА_2, відносяться до земель загального користування населеного пункту, а тому не можуть бути передані у приватну власність.

Землі зелених насаджень загального користування згідно містобудівної документації (генерального плану м. Кіровограда) не призначені для будівництва на них будівель і споруд, їх передача для потреб містобудування, а так само для ведення садівництва, суперечать вищезазначеним нормам чинного законодавства. Вказане є підставою для визнання недійсними спірних пунктів рішення Кіровоградської міської ради,

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та № 790233 видано на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке визнається недійсним то і державні акти, видані на підставі цього рішення, також є недійсними та підлягають скасуванню, а землі поверненню.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Перший заступник прокурора Кіровоградської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, судом не враховано, що всупереч нормам чинного законодавства земельні ділянки передані у власність ОСОБА_2 згідно Генерального плану м. Кіровограда віднесено до території зелених насаджень загального користування, а тому не можуть бути передані у приватну власність, а також суд першої інстанції безпідставно до спірних правовідносин застосував наслідки спливу строку позовної давності.

Кіровоградська міська рада в судове засідання апеляційного суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.133).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурор Петрова Т.І та пояснення ОСОБА_3 представника інтересів ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановивши що відсутній детальний план території м. Кіровограда, на якому має бути розмежування земель загального користування та території по АДРЕСА_1, як території зелених насаджень, дійшов висновку що рішення міської ради про виділення ОСОБА_2 земельних ділянок прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства. Також вказав, що позивачем пропущений визначений ст. 267 ЦК України трьохрічний строк позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками.

Судом встановлено, що 16 вересня 2008 року рішенням Кіровоградської міської ради № 1302 «Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1» надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам міста Кіровограда у власність по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та для ведення садівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі (а.с.8).

Згідно додатку до рішення пункт 3, ОСОБА_2 надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1000,0 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 1200,0 кв.м. для ведення садівництва в районі АДРЕСА_1 (а.с.8).

Рішення Кіровоградської міської ради від 03 вересня 2009 року № 2469 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність по АДРЕСА_1» ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2200,00 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення садівництва, а також акт визначення розміру збитків для відшкодування власникам землі та землекористувачам, пов'язаних з вилученням земельної ділянки. Передано ОСОБА_2 у власність земельні ділянки по АДРЕСА_1 площею 1000,00 кв.м. (землі одно та двоповерхової житлової забудови) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови та площею 1200,00 кв.м. (рілля) для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі (п.19,20,21) (а.с. 9-10).

15 жовтня 2010 року, на підставі вищевказаного рішення, ОСОБА_2 видано держаний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 1000,0 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 1200,0 кв.м. для ведення садівництва. Право власності на земельні ділянки зареєстровано в установленому законом порядку. Земельним ділянкам присвоєно кадастровий № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 (а.с.5-6).

Нормативна грошова оцінка за інформацією управління Держземагенства земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_3 становить 177964,95 грн., земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_4 становить 1619,32 грн. (а.с. 53).

Згідно висновку управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради за № 3685 від 12 серпня 2009 року по проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1, управління не заперечує проти відведення земельних ділянок громадянам міста (12 осіб) площею по 0,22 га кожна, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та ведення садівництва, за умови надання Кіровоградською міськрадою даної земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, внесення змін до містобудівної документації, а саме: до Генерального плану міста Кіровограда (а.с.12).

Віднесення спірних земельних ділянок до території зелених насаджень загального користування підтверджується викопіюванням із Генерального плану міста Кіровограда та викопіюванням із плану зонування території міста Кіровограда (а.с.14-15). А за інформацією заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, спірні земельні ділянки згідно Генерального плану міста Кіровограда (затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 12.09.2000 року №627) відносяться до території зелених насаджень загального користування, будь-які зміни до містобудівної документації стосовно зазначених територій, а також довідки про присвоєння адресних номерів по АДРЕСА_1 не виносились та не надавались (а.с.13 )

28 жовтня 2015 року Кіровоградською міськрадою прийнято рішення № 4725 «Про внесення змін до Плану зонування території міста Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міськради від 17.09.2013 року №2456», відповідно до якого земельні ділянки в районі АДРЕСА_1 визначені, як рекреаційна зона активного відпочинку, передбачено віднести до зони садибної житлової забудови (а.с.58). Проте, за відповіддю міського голови № 7036/22-05-24 від 11 грудня 2015 року відповідні зміни до містобудівної документації внесені не були (а.с.73).

Наведене свідчить, що зміни до Генерального плану міста Кіровограда щодо земельних ділянок в районі АДРЕСА_1 не вносились.

Відповідно до 13, 14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в межах визначених Конституцією.

Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону.

Частина перша ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

До повноважень сільських, селищних, міських рад згідно із п.п.34. 42 ст.26 вказаного закону, належить, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Як передбачено ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. У відповідності до ч. 10 вказаної статті, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтями 38, 39 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення) передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних і місцевих правил забудови.

Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення) проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом №105 від 10.04.2006 року Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, зеленими насадженнями загального користування вважаються зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, між квартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

За змістом статті ч. 3 п. а ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

За ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій. Містобудівна документація є основою для вирішення питань вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування земель для містобудівних потреб.

Визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється на підставі затвердженої містобудівної документації з урахування планів земельно-господарського устрою (ст.21 зазначеного Закону).

Згідно ч. 4 статті 3 Закону України «Про планування і забудову територій (в редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення) рішення органів місцевого самоврядування з питань забудови та іншого використання територій, вибору, вилучення (викупу) і надання земельних ділянок для містобудівних потреб приймаються в межах, визначених законом, відповідно до містобудівної документації за погодженням з спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури.

В порядку ч.1 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорій здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (ч.2 ст.20 ЗК України).

Враховуючи обставини спору, докази у справі та вищевикладені норми права, реалізуючі свої повноваження з розпорядження земельними ділянками, відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, має право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються (надаються), за умови дотримання положень Порядку про погодження такої зміни з відповідними органами та після складання проекту відведення. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у №6-35цс від 14 травня 2014 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» ( в редакції на час виникнення спору) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі.

У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про планування і забудову території» генеральним планом населеного пункту визначаються межі функціональних зон, пріоритетні та допустимі види використання та забудови території (абз. 3 ч. 1ст. 12). На підставі генеральних планів населених пунктів міські ради вирішують питання надання у власність земельних ділянок (абз. 5 ст. 12). Генеральний план м. Кіровограда на час прийняття Кіровоградською міською радою спірного рішення від 03.09.2009 року № 2469 був єдиним видом містобудівної документації.

Згідно викопіювань із генерального плану м. Кіровограда та із плану зонування території м. Кіровограда на момент прийняття міською радою спірного рішення про надання громадянам, в тому числі й ОСОБА_2 земельних ділянок, спірні земельні ділянки в районі АДРЕСА_1 в м. Кіровограді віднесені до рекреаційної зони активного відпочинку населення та були територією зелених насаджень загального користування. Віднесення вищевказаних земельних ділянок до рекреаційних зон активного відпочинку підтверджується також й рішенням п'ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради № 4725 від 28 жовтня 2015 року «Про внесення змін до Плану зонування міста Кіровограда» (а.с.58).

Враховуючи вищевикладене рішенням Кіровоградської міської ради № 2469 від 03.09.2009 року (пункти 19-21 ) без містобудівного обґрунтування щодо можливості зміни цільового призначення земельної ділянки, передбаченого ст.24 Закону України «Про планування і забудову територій» та п.п.1.1-1.4 ДБН Б.1.1-4-2002, без проведення державної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та всупереч Генеральному плану міста Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 12.09.2000 року № 627, незаконно передано ОСОБА_2 у приватну власність земельні ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 в місті Кіровограді та віднесені Генеральним планом до територій зелених насаджень загального користування, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі, а також для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що також перебувають у запасі.

Органом державної влади чи органом місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень змін до містобудівної документації (генерального плану м. Кіровограда) стосовно вищезазначених земельних територій не виносилось. Будь-яких рішень про зміну функціонального призначення спірних земельних ділянок, зміни їх цільового призначення Кіровоградською міською радою не приймалося.

Зміна цільового призначення земельної ділянки у встановленому законом порядку повинна бути здійснена до надання цієї земельної ділянки, а не після її надання, доказом такої зміни є рішення відповідного органу влади, а не довідки та повідомлення відділу Держземагенства.

Правовими наслідками визнання незаконними та скасування оспорюваних пунктів (19-21) рішення міської ради є визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на спірні земельні ділянки, виданих на ім'я ОСОБА_2 та витребування вказаних земельних ділянок з його володіння.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшовши висновку про необґрунтованість позову, разом з тим вказав про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу трьохрічного строку позовної давності. Згідно з ч. 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Тобто, положення ЦК України про позовну давність застосовуються лише у випадку обґрунтованості позову. У разі, якщо вимоги позову є необґрунтованими, то суд має відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю.

Частинами 4, 5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представники відповідачів заявили про застосування строку позовної давності.

Суд першої інстанції в порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України відмовив у задоволенні позову як в зв'язку з недоведеністю позовних вимог, так і в зв'язку зі спливом строку позовної давності. При цьому, в достатньому обсязі не визначився та не вмотивував свого висновку щодо часу початку перебігу позовної давності.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень строку звернення до суду позивачем за наступного.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1,5 ст. 261 ЦК України) .

Оскільки держава зобов'язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Отже з огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень, положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України у справі №6-68цс15 від 16 вересня 2015 року.

В даному випадку початком перебігу позовної давності є дата, коли прокурору стало відомо про порушення вимог законодавства, за результатами проведеної перевірки в порядку прокурорського нагляду за додержанням та застосуванням законів у Кіровоградській міській раді, проведеної на підставі постанови прокурора міста Кіровограда від 02.09.2014 року, а не з дати прийняття оспорюваного рішення Кіровоградською міською радою.

Перевірку додержання та застосування законів у Кіровоградській міськраді розпочато 02.09.2014 року, а з позовом до суду прокурор міста Кіровограда звернувся 08.07.2015 року, тобто в межах строків позовної давності.

Неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, не відповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права, відповідно до п.п.1-4 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так як позовні вимоги підлягають задоволенню, то за подання апеляційної скарги з Кіровоградської міської ради підлягає стягненню судовий збір в розмірі 267,96 грн. ( 243,60 грн. - вимога немайнового характеру (визнання недійсним п. 19-21 рішення Кіровоградської міської ради № 2469 від 03.09.2009р. (243,60х110% = 267,96), з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2761,48грн. ( за дві вимоги немайнового характеру по 243,60 грн., вимога щодо земельної ділянки оцінка якої 1619 ,32 грн. - 243,60 грн., вимога щодо земельної ділянки оцінка якої 177964, 95 грн. - 1779,64 грн. = 2510,44 грн.; 2510,44 грн.х110% =2761,48 грн.)

На час пред'явлення позову (липень 2015 року ) позивач був звільнений від сплати судового збору, тому в дохід держави також з Кіровоградської міської ради підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. (вимога про визнання недійсним п. 19-21 рішення Кіровоградської міської ради № 2469 від 03.09.2009р.), з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2510,44 грн. (за дві вимоги немайнового характеру по 243, 60 грн, вимога щодо земельної ділянки оцінка якої 1619, 32 грн. - 243 грн. 60 коп., вимога щодо земельної ділянки оцінка якої 177964 грн. 95 коп. - 1779, 64 грн.)

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Кіровоградської області - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 січня 2016 року - скасувати.

Позов Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними пунктів 19-21 рішення Кіровоградської міської ради, визнання недійсними державних актів та повернення земельних ділянок - задовольнити.

Визнати недійсними пункти 19-21 рішення Кіровоградської міської ради №2469 від 03.09.2009 року «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність по АДРЕСА_1».

Визнати недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданий 15.10.2010 року ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №78.

Визнати недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданий 15.10.2010 року ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №79.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути Кіровоградській міській раді земельну ділянку площею 1000,00 кв.м. з кадастровим номером НОМЕР_3, грошова оцінка якої складає 177964,95 грн., шляхом складання акту приймання-передачі.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути Кіровоградській міській раді земельну ділянку площею 1200,00 кв.м з кадастровим номером НОМЕР_4, грошова оцінка якої складає 1619,32 грн., шляхом складання акту приймання-передачі.

Стягнути з Кіровоградської міської ради на користь Кіровоградської місцевої прокуратури судовий збір в розмірі 267,96 грн., стягнути з ОСОБА_2 Миколайовичана на користь Кіровоградської місцевої прокуратури судовий збір в розмірі 2761, 48 грн.

Стягнути з Кіровоградської міської ради в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн, стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 2510,44 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: