АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 88-ц/774/15/16 Справа № 205/5365/13 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

заяву ОСОБА_1

про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради про виселення з наданням іншого житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року ПАТ «Дніпровськпромбуд» (Позивач) звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, яка діє в свої і інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_4 та Головного управлінні Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особі! Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області та орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровськ) ради, про виселення та зобов'язання вчинити певні дії.

ПАТ «Дніпровськпромбуд» посилався на те, що вони запропонували Відповідачам переселитися в кімнати №№ 72,73 гуртожитку по АДРЕСА_2, який є державним житловим фондом, знаходиться у них на балансі, обладнаний душовою кімнатою, кухнями, відповідає санітарним нормам, а Відповідачі відмовилися від добровільного переселення, Позивач просив виселити ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_4 з кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які розташовані в будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1, в надані їм житлові приміщення - кімнати НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в гуртожитку по АДРЕСА_2 на підставі ордера ПАТ «Дніпровськпромбуд» №1690 від 10.06.2013 року; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_4 за цією адресою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2014 р., у задоволенні позову ПАТ «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 та Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровськії; області, треті особи Регіональне відділення Фонду державного майна України пі Дніпропетровській області і орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради, про виселення з наданням іншого житлового приміщення та зобов'язання вчини певні дії - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.07.2014 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» - задоволено.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2014 року у цивільній справі № 205/5365/13-ц скасовано.

Позов ПАТ «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_7, що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, Головного управління Державне міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи - регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про виселення з наданням іншого житлового приміщення та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, та ОСОБА_4 з кімнат НОМЕР_1 та НОМЕР_2 будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1 з наданням їм житлового приміщення у кімнатах НОМЕР_3 та НОМЕР_4 гуртожитку по АДРЕСА_2, згідно з ордером на житлову площу в гуртожитку №1690 від 10.06.2013 року, виданим публічним акціонерним товариством «Дніпровськпромбуд».

Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2, ОСОБА_1, малолітнього ОСОБА_3, та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою - АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_2 в будівлі санаторію-профілакторію.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дніпровськпромбуд» судові витрати в розмірі по 157 грн.67 коп. з кожного.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2014 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року залишено без змін.

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.07.2014 року. Підставою для перегляду рішення суду заявник зазначила те, що висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Дніпровськпромбуд» на підставі Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009 року, однак вказане рішення Господарського суду Дніпропетровської області було скасовано Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2015 року, що відповідно до п.3,ч.2, ст.361 ЦПК України, є підставою для перегляду рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами. Посилаючись на викладені обставини, заявниця у своїй заяві просила скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.07.2014 року у даній справі та залишити без змін рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.04.2014 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи й обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" (далі - Постанова Пленуму ВССУ № 4), такому перегляду, у тому числі підлягають рішення суду апеляційної інстанції, яким рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно дно роз'яснень, викладених у п. 6, 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатися у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПУ України відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному або порядку або Верховним Судом України, а також обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Скасування судового рішення (пункт 3 частини другої ст. 361 ЦПК України» може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

З матеріалів справи вбачається, що задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Дніпровськпромбуд» апеляційний суд виходив з того, що будівля по АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську не відноситься до житлового фонду, є санаторієм-профілакторієм, а Відповідачі проживають у кімнатах відпочинку, (згідно наданих на підставі сумісного рішення адміністрації та профспілки ВАТ «Дніпровськпромбуд» ордерів).

Такий висновок суд зробив на підставі Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 9.09.2010 року, яким встановлено, що приватизація ВАТ «Дніпровськпромбуд» здійснювалась відповідно із законодавством України і воно стало законним власником майна, переданого йому у статутний фонд, у тому числі і будівлі санаторію -профілакторію за адресою АДРЕСА_1.

Так Апеляційним судом Дніпропетровської області від 16.07.2014 р. було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 02.09.2002 року на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Дніпровськпромбуд» ОСОБА_2 на сім'ю з трьох осіб видано ордер №1346 на право займання в гуртожитку № 1 кімнати НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 (а.с.123).

Наказом начальника ДП ВАТ «Дніпровськпромбуд» «Жилкомунсервіс» №20 від 02.12.2002 року на підставі рішення спільного засідання адміністрації та профкому ВАТ «Дніпровськпромбуд» розширено жилу площу родині ОСОБА_2 за рахунок звільненої кімнати НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, (а.с.122).

Відповідно до довідки наданої ПАТ «Дніпровськпромбуд» про місце проживання та склад сім'ї від 10.06.2013 року за №1-14/9-138 ОСОБА_2, ОСОБА_1„ ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, зареєстровані та проживають в будівлі санаторію-профілакторію по АДРЕСА_1 в кімнаті відпочинку НОМЕР_2 з 10.09.2002 року (а.с.7).

Згідно з планом приватизації орендного підприємства «Дніпровськпромбуді від 07 серпня 1995 року приміщення по АДРЕСА_1 не відноситься до категорії житлові будинки та гуртожитки. Зазначена будівля є об'єктом соціально-побутового значення, створеного в рахунок фонду соціального розвитку, та має статус санаторію-профілакторію(а.с.9-13).

Також актом передачі державного нерухомого майна у статутний фонд ВАТ «Дніпровськпромбуд», правонаступником якого є ПАТ «Дніпровськпромбуд», 23.06.1998 року будівля по АДРЕСА_1 передавалася до статутного фонду підприємства, як санаторій-профілакторій» (а.с.14).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009 р. стало підставою для винесення рішення про виселення і зняття з реєстраційного обліку з будівлі санаторію профілакторію з кімнати відпочинку по АДРЕСА_1, кім НОМЕР_2, м.Дніпропетровську відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, малолітнього ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області в 05.11.15р. у справі № ПР8/224-09 заяву Прокуратури Дніпропетровської області про перегляд рішення| господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009р. у зв'язку з нововиявленими обставинами - задоволено.

Скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009р. у справі №ПР8/224-09. Прийнято нове рішення. Позов задоволено.

Визнано право державної власності на будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 року у справі № ПР8/224-09, вказане рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05. 11.2015 року у справі № ПР8/224-09 за заявою Прокуратури Дніпропетровської області - залишено без змін.

Підставою для перегляду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009 року стала ухвала Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2015 року у справі № 205/197/15 - к, що набрала законної сили 20.02.2015 року, якою встановлено, що ОСОБА_8, перебуваючи на посаді в. о. начальника ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» та призначений відповідно наказу № 20 від 28.04.1995 р. «Про створення робочої комісії по інвентаризації ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» головою вказаної комісії, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків, через несумлінне ставлення до них, у інвентаризаційному описі від 06.05.1995 р. зазначив гуртожиток № 1 по АДРЕСА_1 не як житловий будинок, а як санаторій - профілакторій. На підставі вказаного опису ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» було складено план приватизації ОП «Дніпровськпромбуд за яким зазначений гуртожиток було включено до об'єктів соціально - побутової призначення, в результаті чого будівля гуртожитку не була передана до комунальної власності та незаконно вибула з власності держави.

Таким чином, ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2015 р. встановила, що внаслідок дій ОСОБА_8 під час приватизації цілісного майнового комплексу ОП «Дніпровськпромбуд» спірна будівля по АДРЕСА_1 незаконно вибула з власності держави.

Для визначених п.3, 4 ч.2 ст. 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, аж підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасувань судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливі значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основі судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, щ переглядається.

В даному випадку відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровські області від 05.11.2015 р. та постанови Апеляційного господарського суд Дніпропетровської області від 08.02.2016 р., які набрали законної сили 08.02.2016 року, визнано право державної власності на будівлю по АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську, що є належним доказом того, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4 проживали на законних підставах в гуртожитку № 1 кімнаті НОМЕР_2 в будинку по АДРЕСА_1, а саме: на підставі ордеру № 1346, отриманого 02.09.2002 року на право зайняття вказаної кімнати, який було видано відповідачам, відповідно до спільного рішення правління та профкому ВАТ «Дніпровськпромбуд» (а.с.123), а також за наказом начальника ДП ВАТ «Дніпровськпромбуд» «Жилкомунсервіс» №20 від 02.12.2002 року на підставі рішення спільного засідання адміністрації та профкому ВАТ «Дніпровськпромбуд» розширено жилу площу родині ОСОБА_2 за рахунок звільненої кімнати НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, (а.с.122).

Таким чином, оскільки після скасування судового рішення господарського суду, яке було покладено в обґрунтування рішення апеляційного суду, що переглядається, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.07.2014 року підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами.

Що ж стосується апеляційної скарги ПАТ «Дніпровськпромбуд» - то вона підлягає відхиленню, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2014 року - залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Дніпровськпромбуд», щодо аварійності чи не аварійності будівлі, її відповідності санітарним нормам - фактично зводяться до особистого трактування норм матеріального права, положень підзаконних актів, які на думку апелянта регулюють спірні відносини, та незгоди з висновками суду по оцінці доказів, тоді як апеляційний суд позбавлений можливості надавати таку переоцінку відповідно до ч.2ст.300 ЦПКУ.

З урахуванням того, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2009р. у справі за №ПР8/224-09 скасовано, та прийнято нове рішення, відповідно до якого визнано право державної власності на будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, ПАТ «Дніпровськпромбуд» взагалі є неналежним позивачем по справ.

Доводи апеляційної скарги щодо тих обставин, що будівля за адресою АДРЕСА_1 є санаторієм-профілакторієм - є безпідставними, також спростовані під час розгляду справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8, перебуваючи на посаді в.о. начальника ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» та призначений відповідно наказу № 20 від 28.04.1995 р. «Про створення робочої комісії по інвентаризації ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» головою вказаної комісії, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків, через несумлінне ставлення до них, у інвентаризаційному описі від 06.05.1995 р. зазначив гуртожиток № 1 по АДРЕСА_1 не як житловий будинок, а як санаторій - профілакторій. На підставі вказаного опису ЖКК ОП «Дніпровськпромбуд» було складено план приватизації ОП «Дніпровськпромбуд» за яким зазначений гуртожиток було включено до об'єктів соціально - побутової призначення, в результаті чого будівля гуртожитку не була передана до комунальної власності та незаконно вибула з власності держави.

Вказані обставини встановлені ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2015 року у справі № 205/197/15-к, що набрала законної сили 20.02.2015 року.

За викладених обставин апеляційний суд приходить до переконання, про правильність висновку місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову ПАТ «Дніпровськпромбуд», а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 316,317, 361-365 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року - задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради про виселення з наданням іншого житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпровськпромбуд» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: