Справа № 310/3135/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червонопільської сільської ради Бердянського району Запорізької області, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Червонопільської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що 10.08.2009 року померла її бабуся ОСОБА_3 Після її смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини спадкоємець першої черги ОСОБА_4, яка доводиться донькою померлій та матерю позивачці, не зверталась. ОСОБА_4 померла 19.08.2011 року. Після її смерті позивач з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк до нотаріальної контори не звернулась у звязку з відсутністю відомостей про спадкове майно. Про належність ОСОБА_3 житлового будинку № 60 по вул. Горького в с. Червоне поле Бердянського району їй стало відомо у серпні 2015 року, коли родичі надали їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_3 Оскільки нотаріусом було відмовлено їй у прийнятті заяви про намір прийняти спадщину, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини за законом після ОСОБА_4

Належним чином повідомлений позивач до суду не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.25).

Представник Червонопільської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 57).

Третя особа по час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але в судове засідання не зявилась без поважних причин.

Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 19.08.2011 р. (а.с. 8), таким чином, спадщина відкрилась 19.08.2011 року.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Матеріали справи не доказів звернення позивачки до нотаріальної контори, а відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.08.2016 №44715961 після ОСОБА_4, померлої 19.08.2011 року, 05.03.2012 року видано свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_2.

Ст. 1272 ЦК України передбачає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»).

Правила ч. 3 ст. 1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відсутність інформації про наявність спадкового майна не може бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, дана позиція викладена у правових висновках, викладених у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12, та від 04.11.2015 року у справі № 6-1486цс15, які відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими при застосуванні норм права.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона дійсно не мала можливості прийняти спадщину та не зазначено, які істотні труднощі перешкодили їй звернутися до нотаріуса чи надіслати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори поштою.

Незнання вимог закону та власне переконання не може вважатись об'єктивною, непереборною та істотною перешкодою, а такі причини - поважними.

Крім того, як поважну причину пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини позивач зазначає відсутність у неї відомостей про належність житлового будинку ОСОБА_3. Однак, яким чином це стосується прав та інтересів ОСОБА_1, доказів, що цей будинок є спадковим і спадкоємцем на нього є ОСОБА_4, позивачем не надано.

Крім того, суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У п. 24. постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Керуючись ст. ст. 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1269, 1270, 1271, 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя