Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання договору поруки недійсним за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року,

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від державного виконавця Святошинського відділу ДВС РУЮ на його адресу надійшла постанова від 17 червня

2014 року про накладення арешту на все його майно. Як з'ясувалось,

16 грудня 2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області у відсутність ОСОБА_4 було розглянуто цивільну справу та винесено рішення про стягнення з ОСОБА_4 як поручителя на користь

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за договором кредиту від 25 грудня 2007 року. Зазначав, що ніякого договору поруки не підписував та підпис у такому договору під його прізвищем йому не належить.

Ураховуючи наведене та посилаючись на ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України, просив визнати укладений від імені ОСОБА_5 договір поруки від 25 грудня 2007 року недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня

2015 року, залишеним без змін ухвалю апеляційного суду м. Києва

від 28 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір поруки від 25 грудня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» в забезпечення належного виконання зобов'язання ОСОБА_6 умов за кредитним договором від 25 грудня 2007 року. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про визнання договору поруки недійсним, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, прийшов до правильного висновку, що наданими позивачем доказами, в тому числі висновками почеркознавчої експертизи, проведеної під час проведення кримінального провадження, почеркознавчого дослідження, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_4 в договорі іпотеки виконані не

ОСОБА_4, а іншою особою, а відтак знайшли своє підтвердження доводи позивача про недійсність правочину з підстав, передбачених

ст. 203 ЦК України.

Доводи касаційної скарги про те, що почеркознавча експертиза не проведена саме при розгляді даної справи, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки представник банку, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції та приймаючи участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, не заявляв клопотання про проведення почеркознавчої експертизи.

Будь-які докази на спростування доказів, наданих позивачем, банком надано не було. Умови кредитного договору поручителем не виконувалися.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук