Єдиний унікальний номер 341/1801/16-ц
Номер провадження 2/341/813/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 листопада 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря c/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Галицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі «Позивач») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач») про стягнення з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3: аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. до досягнення нею повноліття.

В судове засідання позивачка не зявилась, однак подала суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи Позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, встановлено наступне.

Згідно з копії Свідоцтва про шлюб серія I-НМ № 140663 від 28 січня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4. Від спільного шлюбу у них 14.09.2015 народилася дочка ОСОБА_5.

Як зазначила ОСОБА_2 в позовній заяві, що Відповідач проживає окремо від сім'ї, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не проявляє особистого інтересу у вихованні дитини.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих..і..адміністративних..заходів . Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи відсутність у Відповідача регулярного доходу, Позивач просила стягувати з Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі1500,00 грн. на дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно».

Порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі визначено статтею 184 СК України.

Так, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина 1 статті 184 СК України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання дочки: ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дитини, а також відповідає обовязку батька на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина проживає разом з Позивачем.

Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи вищезазначене, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Відповідача на користь Державного бюджету витрат по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

На підставі ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 212- 215, 224-226 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 900 гривень до досягнення нею повноліття.

Стягнення розпочати від дня подання позовної заяви до суду з 19.10.2016.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Д. Максимчин