Справа№592/2733/16-ц
Провадження №2-о/592/145/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

при секретарі: Троценко Ю. Ю. ,

за участю заявниці: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

17.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вона зазначила про те, що у звязку з тим, що вона була звільнена з роботи не за своїм бажанням, а за станом здоровя згідно п. 2 ст. 40 КЗпП і чоловік відмовляв їй у наданні матеріальної підтримки, вона змушена звертатись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання згідно ст. 74, 75 СКУ. Умовою надання утримання є потребування матеріальної допомоги. Згідно ч. 4 ст. 75 СКУ особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо її особисті доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2015 року у справі № 826/6362/15, яка набрала законної сили 11.11.2015 року, визнано дії Кабміну незаконними стосовно встановлення розміру прожиткового мінімуму. ЗУ Про прожитковий мінімум почав діяти з 2000 року, і в ньому передбачено перегляд наборів товарів, продуктів, послуг через кожні 5 років, набори мали бути переглянуті у 2005, 2010, 2015 роках, але ні разу не переглядалися. Тобто, починаючи з 2005 року, розмір прожиткового мінімуму встановлюється не за законом. Та навіть ті набори, за якими з 2000 року встановлюються розміри прожиткового мінімуму, не включають всіх найнеобхідніших товарів. Тому громадяни змушені їх купувати, економлячи на продуктах харчування. У наборах не враховано: сіль, харчова сода, дріжджі, оцет, чай, кава, штори на вікна, покривало на ліжко, килимок біля ліжка, лампочки, парасолька, тази, відра, совок, віник, швабра, банки, кришки, термометр тощо. На середньостатистичну сімю передбачено на рік 10 гірчичників. 3 ліжка, 3 стільці. Якщо приїде гість, переночувати ніде, і за стіл посадити ні на чому. 3 тарілки глибокі, 3 мілкі, 3 ложки, 3 чашки. Передбачені конверти, якими ніхто не користується в такій кількості, як у радянський час. Тепер усі користуються мобільним звязком, кошти на який не передбачені у наборах. З 2012 року розмір прожиткового мінімуму майже незмінний І 1000 грн. , але навіть офіційний рівень інфляції складає 180 % . Тому теперішній розмір прожиткового мінімуму нереальний і визнаний судовим рішенням незаконним. Тому при визначенні права на утримання не можна посилатися на незаконно встановлений розмір прожиткового мінімуму. У звязку з цим виникла необхідність встановити факт, який має юридичне значення, що заявниця потребує матеріальної допомоги. Після звільнення з роботи за станом здоровя заявниця кілька періодів отримувала у службі зайнятості допомогу по безробіттю вполовину меншого розміру від незаконно встановленого прожиткового мінімуму. Тривалий час не мала жодних засобів для існування. З травня 2012 року заявниці призначена пенсія за віком. Тепер її розмір становить 1086 грн. . У звязку з вищезазначеним неврахуванням у наборах товарів і невідповідності змін прожиткового мінімуму рівню інфляції такої пенсії катастрофічно не вистачає на виживання, не говорячи вже про ліки, одяг. У наборах передбачено термін користування одягом 6 8 10 років. Навіть спецодяг для сторожів, не зайнятих фізичною працею, передбачається видавати не рідше 1 разу на 3 роки. У звязку з фізіологічними віковими змінами форми тіла людини змінюються, придбаний раніше одяг вже не підходить. Із-за недоїдання, недоотримання кальцію, вітамінів у заявниці посипалися зуби, які тепер треба протезувати, заслабли ноги. Вени на ногах завтовшки в палець. Тому раніше придбане взуття на підборах заявниця вже не може носити. Дешевих дутиків не вистачили навіть на 1 зиму, порвалися. Заявниця має хронічні захворювання, у звязку з якими була звільнена з роботи. Кошти на платні медичні обстеження для уточнення діагнозів і призначення лікування відсутні. Заявниця 4 рази відмовлялась від операції по гінекології з приводу фіброми. Окрім пенсії заявниця не має ніяких доходів. Тому заявниця просила суд встановити факт, який має юридичне значення, що вона потребує матеріальної допомоги (вхідний № 10442/16 від 17.03.2016 року) (а. с. 2, 3) .

08.06.2016 року у відкритому судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 надала клопотання про уточнення прохальної частини заяви, в якій вона зазначила про те, що уточнює прохальну частину своєї заяви у такій редакції: просить суд встановити факт, який має юридичне значення: 1) що вона не забезпечена прожитковим мінімумом; 2) що вона потребує матеріальної допомоги (а. с. 59) .

У відкритому судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві та в клопотанні. Вона пояснила суду про те, що просить суд встановити факт, який має юридичне значення: 1) що вона не забезпечена прожитковим мінімумом; 2) що вона потребує матеріальної допомоги з метою подальшого стягнення аліментів з ОСОБА_2. Вона просила суд встановити факт, який має юридичне значення: 1) що вона не забезпечена прожитковим мінімумом; 2) що вона потребує матеріальної допомоги.

В судове засідання заінтересована особа: ОСОБА_2 не зявився. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Таким чином, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної цивільної справи у відсутність заінтересованої особа: ОСОБА_2, що повністю узгоджується та не суперечить вимогам ст. ст. 27, 158, 169 ЦПК України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, дослідивши додані до заяви документи, беручи до уваги інші рішення судів, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Доказування це пізнавальна і розумова діяльність субєктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на зясування дійсних обставин справи, прав і обовязків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Отже, мета доказування зясування дійсних обставин справи.

Матеріально-правовий зміст обовязку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання субєктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пленум Верховного Суду України п. 11 постанови Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року наголошує, що суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для позначення припущень, що встановлені законом і мають правове значення, використовується термін презумпція . Законодавець не дає дефініцій презумпції. В науці під презумпцією розуміється припущення про наявність або відсутність юридично значимої обставини, яке перерозподіляє доказові обовязки учасників процесу та закріплене (або опосередковано закріплене) спеціальною процесуальною нормою. Презумпція одночасно виступає і як процесуальне правило, яке встановлює особливий порядок розподілу доказових обовязків, і як ймовірне знання про існування якогось факту, події. Презумпції, які встановлені нормами матеріального закону, підлягають застосуванню в цивільному процесі. Основне їх призначення перерозподіл обовязків з доказування. Зокрема, факти, які за законом презюмуються, тобто припускаються встановленими, потребують спростування, а не доказування.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При ухваленні рішення суд відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінює докази з урахуванням вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року) .

З метою зясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (ч. 2 ст. 235 ЦПК України) .

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 235 ЦПК України суд бере до уваги таке.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2011 року по справі № 2-3817/11 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини було відмовлено за необґрунтованістю вимог (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/51319844, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/20399641) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24.01.2012 року по справі № 1806/2-3817/11, провадження № 22-ц/1890/208/12 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2011 року у даній справі було залишено без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/21178297) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2013 року по справі № №1806/13318/12, провадження № 2/592/370/13 було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за необґрунтованістю (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/29218779) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14.03.2013 року по справі № 1806/13318/12, провадження № 22-ц/788/654/13 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.02.2013 року було залишено без зміни. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/30116269) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2013 року по справі № 592/196/13-ц, провадження № 8/592/4/13 заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2011 року по справі № 1806/2-3817/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини у звязку з нововиявленими обставинами було залишено без задоволення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/29470722) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25.03.2015 року по справі № 592/196/13-ц, провадження № 22-ц/788/629/15 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2013 року в даній справі було залишено без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/43279711) .

Ухвалою Ковпаківського районного суд м. Суми від 25.12.2014 року по справі № 592/12948/14-ц, провадження № 8/592/20/14 було залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/42238039) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28.01.2015 року по справі № 592/12948/14-ц, провадження № 22-ц/788/230/15 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.12.2014 року про відмову у перегляді рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.12.2011 року в звязку з нововиявленими обставинами було залишено без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/42508914) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2015 року по справі № 592/743/15-ц, провадження № 8/592/8/15 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з нововиявленими обставинами (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/42643741) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 11.03.2015 року по справі № 592/743/15-ц, провадження № 22-ц/788/546/15 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2015 року у даній справі було залишено без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/43112089) .

Рішенням Ковпаківського районного суд м. Суми від 27.05.2015 року по справі № 592/2638/15-ц, провадження №2/592/1109/15 в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 коштів на своє утримання після розірвання шлюбу у розмірі 25 % від його доходів, щомісячно та боргу по виплаті цих коштів з 01.05.2012 року у сумі 50816 (пятдесят тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 77 коп. було відмовлено за необґрунтованістю (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/51499110, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/44491032) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 02.07.2015 року по справі № 592/2638/15-ц, провадження № 22-ц/788/1300/15 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Було ухвалено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.05.2015 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дружини після розірвання шлюбу. Було ухвалено в іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.05.2015 року щодо стягнення заборгованості по сплаті коштів на утримання залишити без змін. Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/46342449) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.01.2016 року по справі № 592/2638/15-ц, провадження № 8/592/3/16 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.05.2015 року у цивільній справі № 592/2638/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на своє утримання після розірвання шлюбу та стягнення заборгованості по сплаті цих коштів було відмовлено за необґрунтованістю (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/55001910, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/55099717) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 29.02.2016 року по справі № 592/2638/15-ц, провадження № 22-ц/788/387/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.01.2016 року в даній справі було залишено без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/56282774, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/56274670) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.01.2016 року по справі № 592/8742/15-ц, провадження №2/592/373/16 було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за необґрунтованістю (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/55044755, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/55148747) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 21.03.2016 року по справі № 592/8742/15-ц, провадження № 22-ц/788/425/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Було ухвалено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.01.2016 року у даній справі залишити без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/56606691, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/56606738) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.04.2016 року по справі № 592/11803/15-ц, провадження № 2/592/130/16 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 25 % від його доходів був залишений без задоволення. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 96 грн. 27 коп. у відшкодування витрат, що повязані з явкою відповідача та його представника до суду (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/57279308, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/57331983) .

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 06.06.2016 року по справі № 592/11803/15-ц, провадження № 22-ц/788/1010/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Було ухвалено змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 квітня 2016 року у даній справі, виключивши з нього посилання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 96 грн. 27 коп. витрат, повязаних з явкою до суду відповідача та його представника. Було ухвалено в іншій частині рішення суду залишити без змін. Рішення набрало законної сили з моменту проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/58186509 , http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/58186511) .

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що заявниця ОСОБА_1 забезпечена власним житлом (АДРЕСА_1) та має постійне місце проживання (40010, м. Суми, вул. Хвойна, буд. 34) , що аж ніяк не свідчить про обґрунтованість вимог заявниці та навпаки спростовує її твердження.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що заявниця ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі 1130 гривень, що є прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до вимог ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік та ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

Таким чином, оскільки заявницею ОСОБА_1 суду не було надано жодного переконливого доказу на підтвердження своїх вимог; оскільки обставини, зазначені в численних рішеннях та ухвалах Ковпаківського районного суду м. Суми та апеляційного суду Сумської області, є встановленими, а тому не підлягають доказуванню, тобто насправді заявниця ОСОБА_1 не є особою, що не забезпечена прожитковим мінімумом, та вона не є особою, що потребує матеріальної допомоги, відтак суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Дане рішення Ковпаківського районного суду м. Суми було ухвалене з урахуванням судової практики та правових позицій Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме: з урахуванням ухвали Верховного Суду України від 03.02.2010 року по справі № 6-17241св09 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/8038797) , з урахуванням постанови Верховного Суду України від 09.02.2010 року по справі № 21-1547во09 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/8530206) , з урахуванням ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2011 року по справі № 6-22525св11 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/18633975) з метою забезпечення єдності судової практики.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 213 215, 218, 222 ЦПКУкраїни,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков