Провадження № 2/229/591/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2.

представника органу опіки та піклування

Дружківської міської ради Мельніченко Т.В.,

прокурора Федорцова М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, заінтересована особа - орган опіки та піклування Дружківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

17 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Зазначила, що вона є рідною сестрою малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Його матір'ю є відповідач по справі ОСОБА_4. В свідоцтві про народження відомості про батька записано зі слів матері. З самого народження сина ОСОБА_5 відповідач не бажала його виховувати, вела аморальний спосіб життя, часто зловживала алкогольними напоями. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 червня 2009 року ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1. З вересня 2009 року до 2012 рік, тобто з першого по третій клас включно, ОСОБА_5 навчався в санаторній школі м. Святогірська. З матір'ю він мешкав лише під час літніх канікул. Але навіть під час проживання з нею він часто скаржився сестрі на те, що матір разом із вітчимом часто вживали спиртні напої, ображали та виганяли його з будинку. Протягом 2012-2013 років, тобто в період навчання ОСОБА_5 в четвертому класі загальноосвітньої школи № 1 м.Дружківка, він проживав разом з ними. За цей час він дуже часто приходив до сестри та просив деякий час пожити у неї, оскільки вітчим в черговий раз виганяв його з будинку, а матір цьому не заважала. ОСОБА_5 просив сестру, щоб його не відправляли додому, тому що там з нього знущаються, принижують та б'ють. Влітку 2013 року, після того як вітчим в черговий раз вигнав ОСОБА_5 із будинку, він прийшов до позивача і відмовився повертатися до матері. Натомість, відповідача ОСОБА_4 повністю влаштовувала така ситуація, і вона навіть не намагалася створити умови для повернення сина до себе дому. Саме з того часу ОСОБА_5 постійно мешкає з позивачем та її сім'єю. Відповідач не цікавиться життям сина, матеріальної допомоги на його виховання не надає. Іноді позивач разом з братом ОСОБА_5 відвідують матір, але під час їх зустрічей вона не виявляє бажання і не намагається залишити ОСОБА_5 мешкати з нею. Зараз ОСОБА_5 навчається у 7 класі загальноосвітньої школи № 1 м.Дружківка, але відповідач пасивно ставиться до його навчання, тобто не піклується про його освіту. Відповідач та її співмешканець ведуть аморальний спосіб життя, не працюють та зловживають алкогольними напоями. Позивач ОСОБА_1 просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5 та стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі1/4 частини її доходу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги. Вона пояснила, що з самого народження брата ОСОБА_5 матір завжди залишала його під її нагляд. Коли ОСОБА_5 підріс, він навчався у санаторній школі м. Святогірська Донецької області. Відповідач до цієї школи приїжджала, але завжди в нетверезому стані. Пізніше вона перевела сина ОСОБА_5 для навчання до загальноосвітньої школи № 1 м.Дружківка. В той час він мешкав у будинку разом з матір'ю та вітчимом. Останній часто з нього знущався, застосовував фізичну силу та виганяв з будинку. З 2013 року ОСОБА_5 мешкає разом з родиною сестри. Продукти харчування, одежа та інші речі для ОСОБА_5 купуються за кошти ОСОБА_1 Вона просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 та стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі1/4 частини її доходу.

Представник позивача ОСОБА_2 наполягала на задоволенні позову ОСОБА_1 Вважає, що в інтересах малолітнього ОСОБА_5 відповідача необхідно позбавити батьківських прав та стягнути з неї аліменти.

Представник органу опіки та піклування Мельніченко Т.О. пояснила суду, що на засіданні комісії з питань захисту дитини, яке відбулося 21 квітня 2016 року вирішувалося питання про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5. Заслухавши ОСОБА_1, ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_5, ознайомившись із матеріалами справи, члени комісії більшістю голосів прийшли до висновку, що питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 є передчасним. ОСОБА_7 вважає, що ОСОБА_4 необхідно надати можливість переглянути свою поведінку щодо сина ОСОБА_5. З цією метою необхідно долучити спеціальні служби для неблагонадійних сімей.

Прокурор Федорцов М.А. вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, і в інтересах дитини, просить позов ОСОБА_1 задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою, про що у справі є поштове повідомлення. До суду надала заяву від 13 квітня 2016 року, в якій просить розглянути справу без її участі, проти позову не заперечує.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5. Його матір'ю записано ОСОБА_4, а відомості про батька вказано відповідно до ст. 135 СК України.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 червня 2009 року № 424 ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_8 призначено опікуном ОСОБА_1. З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 стягнено аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 частини її доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 02 червня 2009 року.

Рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради № 667 від 15 липня 2009 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статусу дитини позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до довідки № 77 від 02.03.2016 року, виданої Дружківською ЗОШ 1-ІІІ ступенів №1, ОСОБА_5 дійсно навчається в 7-Б класі у загальноосвітній школі 1-ІІІ ступенів №1 Дружківської міської ради Донецької області.

Малолітній ОСОБА_5 мешкає в АДРЕСА_1 разом зі своєю старшою сестрою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, її чоловіком ОСОБА_10, 1992 року народження та дідусем ОСОБА_11, 1942 року народження. За місцем мешкання ОСОБА_1 створенні всі життєво-необхідні умови для розвитку і відпочинку дитини. Хлопчик ні в чому не має потреби. Позивач в повній мірі забезпечує брата всім необхідним. Позивач має позитивну характеристику, відповідальна.

Відповідно до акту від 10 березня 2016 року, виданим головою територіального комітету мікрорайону № 16 м.Дружківка Донецької області ОСОБА_13, по АДРЕСА_2 мешкають ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та її співмешканець ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7. Обидва зловживають алкогольними напоями.

Відповідно до характеристики б/н від 11 березня 2016 року, виданої головою територіального комітету мікрорайону № 16 м.Дружківка Донецької області ОСОБА_13 ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, не працює. Вихованням сина ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_1 не займається. Малолітній син мешкає разом з сестрою по АДРЕСА_1.

У суді свідок ОСОБА_15 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_4. По АДРЕСА_2 ОСОБА_5 не бачила давно. За вказаною адресою мешкають три особи. Рівень їх життя середній. Іноді вони вживають алкогольні напої, застосовують один до одного фізичну силу.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона працює завідуючим учбової частини ЗОШ № 1 м.Дружківка. З 2013 року у школі навчається ОСОБА_5. Він із неблагонадійної родини. Його матір школу відвідує дуже рідко і з небажанням. На батьківських зборах вона приймала участь лише один раз, контактувати зі школою не бажає. Після того, як постало питання щодо позбавлення її батьківських прав, то вона з'явилася до школи і сказала, щоб сина ОСОБА_5 забрали від неї, оскільки він їй надоїв. З 2012 року комісія за участю представників ЗОШ №1 м.Дружківка відвідує відповідача за місцем її мешкання (АДРЕСА_2). Під час зустрічей вона була в стані алкогольного сп'яніння. Матір пасивно відноситься до його виховання. Контролює його сестра - ОСОБА_1 З нею він і мешкає.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона є сусідкою позивача. ОСОБА_5 мешкає разом з родиною ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Хлопчик завжди доглянутий і чистий. За цей час вона лише один раз бачила відповідачку (після отримання судової повістки). Свідок поцікавилася її ставленням до розв'язання проблеми у суді і відповідач відповіла, що їй все одно і до суду вона не піде.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що останні три роки ОСОБА_5 мешкає з родиною сестри і свого діда по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що доводиться дідом ОСОБА_1. З 2013 року ОСОБА_5 мешкає разом з ним і ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. ОСОБА_5 відвідувати матір не має бажання. Остання зловживає алкогольними напоями, не працює (має борги). По вулиці (АДРЕСА_2) мешкає разом зі співмешканцем ОСОБА_14, який має складний характер (агресивний). Свідку відомо про конфлікт ОСОБА_14 з його сусідом, якого він вдарив вилами. Хлопця ОСОБА_5 вони часто заставляли ходити і купувати самогон. Вважає, що хлопцеві тяжко там жилося і в моральному, і в матеріальному плані.

У суді був допитаний малолітній ОСОБА_5, який пояснив суду таке. Його матір ОСОБА_4 мешкає зі своїм співмешканцем ОСОБА_14 по АДРЕСА_2. Проживати разом з матір'ю він не має бажання, оскільки вони його ображають та зловживають алкогольними напоями. Досить часто вітчим виганяє його з будинку. Вітчим є неадекватною людиною: собаці відрізав хвоста та вуха. Часто вітчим та ОСОБА_4 ночували то у посадці, то у будинку на горищі. Хлопцеві відомо, що вітчим проткнув вилами сусіда, а іншому сусіду порізав горлянку. Він також вживав марихуану. Вітчим обливав його бензином, коли ОСОБА_5 спав. Мати не заперечує вітчиму і не бажає йти від нього.

Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню малолітнього сина ОСОБА_5 Про це свідчать наступні обставини: до 2013 року малолітній ОСОБА_5 недоглянутий, голодний та брудний мешкав з відповідачем та вітчимом у будинку АДРЕСА_2. Родина перебуває на обліку як неблагонадійна. У будинку відсутні необхідні продукти для харчування. Батьки хлопчика часто зловживають алкогольними напоями. Хлопець неодноразово піддавався жорстоким тортурам з боку вітчима: обливанням бензином, побиттям та неодноразово виганявся з будинку. Відповідач ОСОБА_4 за цим спостерігала, але жодного разу не завадила цьому, як мати дитини не створила небезпечні умови для існування сина. З 2013 року відповідач не цікавиться його життям, його потребами, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з сином.

Органом опіки та піклування Дружківської міської ради складено висновок від 10 травня 2016 року №16-1077-01 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Але суд не може погодитися з таким висновком органу опіки та піклування Дружківської міської ради, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які підтверджують факт ухилення відповідача ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов'язків.

Суд також бере до уваги той факт, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 червня 2009 року № 424 ОСОБА_4 вже була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що свідчить про те, що ОСОБА_4 неодноразово ухилялась від виконання батьківських обов'язків щодо своїх дітей, на шлях виправлення не стала, відповідних висновків для себе не зробила, своєї поведінки відносно своїх дітей не змінила, тому згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно сина ОСОБА_5

Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, і вважає можливим стягнути з неї аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь Державного бюджету м.Дружківка судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164 - 166, 180, 181,182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, заінтересована особа - орган опіки та піклування Дружківської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку м. Дружківка Донецької області, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження № 241 від 16 липня 2003 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Дружківка Донецької області, аліменти на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше мінімуму, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття, а при наявності боргу - до повного його погашення, починаючи з 17 березня 2016 року.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету м.Дружківка судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 06 червня 2016 року.

Суддя: С. О. Рагозіна