Провадження № 22-ц/783/4869/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Ванівського О.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника ТзОВ Спільного Українсько-Кіпрського підприємства «Лео Порто» - Бідак О.О.,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника ПАТ «Укргазбанк» - Чапляка І.Р.,

представника ТзОВ «Самшит» - Гірника В.М.,

ОСОБА_8, його представника - ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами товаритсва з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Кіпрського підприємства «Лео-Порто», ОСОБА_10, ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_11, ОСОБА_8 до ОСОБА_12, товаритсва з обмеженою відповідальністю фірми «Квадрос», товаритсва з обмеженою відповідальністю «Євген», приватного підприємства «М-Студія», товаритсва з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Кіпрського підприємства «Лео-Порто», товаритсва з обмеженою відповідальністю «Самшит» про стягнення боргу за договором позики, -

встановила:

10 вересня 2014 року позивачі ОСОБА_11 та ОСОБА_8 звернулись до суду з позовом, в якому просили: стягнути з відповідача ОСОБА_12 у їхню користь заборгованість за договорами позики на загальну суму 167500 доларів США або еквівалент цієї суми у гривнях згідно офіційного курсу НБУ на момент винесення судового рішення у справі; звернути стягнення на частину майна ТзОВ «Квадрос» (90% статутного капіталу товариства, грошовий еквівалент 360000 грн.), ТзОВ «Євген» (100% статутного капіталу товариства, грошовий еквівалент 257000 грн.), ПП «М-Студія» (100% статутного капіталу товариства, грошовий еквівалент 100000 грн.), ТОВ Спільне Українсько-Кіпрське підприємство «Лео-Порто» (75% статутного капіталу товариства, грошовий еквівалент 277500 грн.), ТзОВ «Самшит» (22,98% статутного капіталу товариства, грошовий еквівалент 16616,50 грн.) пропорційні часткам відповідача ОСОБА_12 у їх статутних капіталах за його особистими боргами (а.с.2-5 т.1 виділених матеріалів справи).

11 вересня 2014 року позивачі подали до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, майнові та корпоративні права, належні відповідачу ОСОБА_12 (а.с.15-18 т.1 виділених матеріалів справи).

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року (а.с.40-42 т.1 виділених матеріалів справи) заяву ОСОБА_11 та ОСОБА_8 задоволено.

Забезпечено позов у даній справі, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_12, а саме:

- на житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1;

- на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3;

- на автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», державний реєстраційний НОМЕР_4, кузов НОМЕР_5;

- на 90% корпоративних та майнових прав ОСОБА_12 у ТзОВ фірма «Квадрос» юридична адреса: м.Львів, вул.Городоцька, 85, та на майно, що належить вищевказаному підприємству, в тому числі рухоме майно підприємства автомобіль «Кіа Rio», державний номер НОМЕР_1;

- на 100% корпоративних та майнових прав ОСОБА_12 у ТзОВ «Євген» юридична адреса: м.Львів, м. Винники, вул. Івана-Франка, 114, та на майно, що належить вищевказаному підприємству.

- на 100% корпоративних та майнових прав ОСОБА_12 у ПП «М-Студія» юридична адреса: м.Львів. вул. Городоцька, 85 та на майно, що належить вищевказаному підприємству.

- на 75% корпоративних та майнових прав ОСОБА_12 у ТОВ СП українсько-кіпрське «Лео Порто» , юридична адреса: м.Львів, вул. Пильникарська, 8, та на майно, що належить вищевказаному підприємству.

- на 22,98% корпоративних та майнових прав ОСОБА_12 у ТзОВ «САМШИТ» , юридична адреса: м.Львів. вул.Ткацька, 29, та на майно, що належить вищевказаному підприємству.

Зобов'язано Державну реєстраційну службу юридичних та фізичних осіб - підприємців ЛМУЮ внести запис до ЄДРПОУ про накладення арешту (заборону відчуження) на корпоративні права ОСОБА_12 у таких товариствах: ТзОВ фірма «Квадрос» - ОСОБА_12 належить частка в розмірі 360000 грн., що становить 90% статутного капіталу Товариства; ТзОВ «Євген» - ОСОБА_12 належить частка в розмірі 257400 грн., що становить 100% статутного капіталу Товариства; ПП «М-Студія» - ОСОБА_12 належить частка в розмірі 100000 грн., що становить 100% статутного капіталу підприємства; ТОВ СП українсько-кіпрське «Лео Порто» - ОСОБА_12 належить частка в розмірі 277500 грн., що становить 75% статутного капіталу Товариства; ТзОВ «САМШИТ» - ОСОБА_12 належить частка в розмірі 16616,50 грн., що становить 22,98% статутного капіталу Товариства.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 січня 2015 року (а.с.247-250 т.1 виділених матеріалів справи) за апеляційними скаргами ТзОВ «Самшит» та ОСОБА_14 ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року скасовано в частині задоволення заяви ОСОБА_11 та ОСОБА_8 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 22,98% корпоративних та майнових прав ОСОБА_12 у ТзОВ «САМШИТ» , юридична адреса: м.Львів. вул.Ткацька, 29,та на майно, що належить вищевказаному підприємству, зобов'язання Державної реєстраційної служби юридичних та фізичних осіб - підприємців Львівського міського управління юстиції внести запис до ЄДРПОУ про накладення арешту (заборону відчуження) на корпоративні права ОСОБА_12 у ТзОВ «САМШИТ» в розмірі 16616,50 грн., що становить 22,8% статутного капіталу товариства, та постановлено в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_11 та ОСОБА_8 про забезпечення позову в цій частині.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 лютого 2015 року за апеляційною скаргою ТзОВ «Євген» ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року залишено без змін (а.с.46-49 т.2 виділених матеріалів справи).

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року оскаржило ТзОВ Спільне Українсько-Кіпрське підприємство «Лео-Порто» (а.с.68-71 т.2 виділених матеріалів справи), просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права. Апелянт вважає, що суд безпідставно взяв до уваги доводи позивача в обґрунтування підстав для вжиття у даній справі заходів забезпечення позову, не врахувавши, що виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_12 за договором позики, укладеного між позивачем та відповідачем, не може бути підставою для накладення арешту на майно юридичних осіб. Крім того, зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову ускладнили повноцінну діяльність підприємства, що може призвести до значних матеріальних втрат та незворотніх наслідків. На думку апелянта, належних доказів, які б підтверджували реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду надано не було.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_10(а.с.112-113 т.2 виділених матеріалів справи), просить її скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що не брала участі у розгляді даної справи, однак, оскаржуваною ухвалою порушені її законні права та інтереси, як власника арештованого майна, оскільки рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року визнано за нею право власності на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, та автомобіль марки «Тойота Ланд Крузер Прадо», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, тому вважає, що законних підстав накладати на це майно арешт немає.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_4 (а.с.155-156 т.2 виділених матеріалів справи), просить її скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про його корпоративні права, оскільки він є власником 75% корпоративних прав ТзОВ Спільного Українсько-Кіпрського підприємства «Лео-Порто» на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі названого товариства, укладеного 29 січня 2014 року між ним та ОСОБА_12, право власності на яку з 29 січня 2014 року було визнано за ним рішенням Господарського суду Львівської області від 02 червня 2016 року по справі №914/764/16, яке було залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08 серпня 2016 року. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки арешт було накладено на корпоративні права, які не належали відповідачеві ОСОБА_12

Ухвалу суду оскаржив ПАТ «Укргазбанк», просить її скасувати.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що 27 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_12 укладено кредитний договір №200-р, виконання зобов'язань за яким забезпечено іпотекою належного на праві власності ТзОВ «Євген» нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. І.Франка, 114, відповідно до договору іпотеки, посвідченого 27 грудня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В., у зв'язку з чим цього ж дня було накладено заборону відчуження вказаного в договорі майна. Зазначає, що 17 серпня 2015 року Личаківським ВДВС Львівського МУЮ було відкрито виконавче провадження №50887250 на підставі наказу Господарського суду Львівської області, виданого на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 20 липня 2015 року, яким звернуто у користь банку стягнення на заставне майно ТзОВ «Євген» відповідно до договору іпотеки від 27 грудня 2007 року для погашення заборгованості по кредиту, однак, банку стало відомо про накладення арешту на все нерухоме майно ТзОВ «Євген» на підставі оскаржуваної ухвали суду, що позбавляє його права на реалізацію заставного майна, яке є пріоритетним перед іншими кредиторами.

В судове засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_10, відповідачі ОСОБА_12, ТзОВ «Євген», ПП «М-Студія», ТзОВ фірма «Квадрос» не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, апелянт ОСОБА_10 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянтів в підтримання апеляційних скарг, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 152 ЦПК України, серед яких є, зокрема, накладення арешту на майно, що належить відповідачеві.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.152 ЦПК).

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З виділених матеріалів справи, які надійшли до апеляційного суду, встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є заборгованість відповідача ОСОБА_12 перед позивачами ОСОБА_11 та ОСОБА_8 за договорами позики на суму, еквівалентну 167500 доларів США, та майно названих вище юридичних осіб-відповідачів в межах вартості часток відповідача ОСОБА_12 у їхньому статутному капіталі, загальна вартість яких не перевищує ціни позову за вимогами позивачів.

З матеріалів справи також встановлено, що відповідач ОСОБА_12 у спірний період вчиняв дії по відчуженню майна та належних йому часток корпоративних прав, які є досить значними в статутному капіталі названих вище підприємств (товариств), що підтверджує існування реальної загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи наведені вище обставини справи й те, що вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають вимогам закону і є співмірними заявленим позивачами позовним вимогам, оскільки не виходять за межі предмету позову, - колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність визначених процесуальним законом правових підстав для забезпечення позову в даній справі в обраний позивачем спосіб.

Вимоги за апеляційною скаргою відповідача ТзОВ Спільного Українсько-Кіпрського підприємства «Лео-Порто» про скасування ухвали суду першої інстанції є безпідставними, оскільки щодо скасування ухвали суду в частині накладення арешту на майно товариства відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження тієї обставини, що вжиті судом заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності товариства, а в іншій частині - оскаржувана ухвала не стосується прав та інтересів товариства.

Вимоги за апеляційною скаргою ОСОБА_10 про скасування ухвали суду першої інстанції є теж безпідставними, оскільки обставин, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, а саме: на рішення Галицького районного суду м.Львова від 13 січня 2016 року у справі за її позовом до ОСОБА_12 про поділ спільного майна подружжя, яким за нею визнано право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться на АДРЕСА_1, та на автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», державний реєстраційний НОМЕР_2 (а.с.118-119 т.2 віділених матеріалів справи), - на момент постановлення оскаржуваної ухвали Галицького районного суду м.Львова від 11 вересня 2014 року про накладення арешту на вказане нерухоме та рухоме майно, яке належало на праві власності відповідачу ОСОБА_12, не існувало, що не перешкоджає апелянту звертатись до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів забезпечення позову. В іншій частині - оскаржувана ухвала суду не стосується прав та інтересів апелянта.

Вимоги апелянта ОСОБА_4 про скасування ухвали суду першої інстанції є теж безпідставними, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали Галицького районного суду м.Львова від 11 вересня 2014 року про накладення арешту на 75% корпоративних та майнових прав ОСОБА_12 у ТзОВ Спільному Українсько-Кіпрському підприємстві «Лео Порто» та на майно, що належить вказаному підприємству, суду першої інстанції не було відомо про перехід з 29 січня 2014 року корпоративних прав з часткою 75% в статутному капіталі названого товариства від відповідача ОСОБА_12 до апелянта ОСОБА_4, оскільки такі зміни в Статуті товариства відображені не були і лише рішенням Господарського суду Львівської області від 02 червня 2016 року по справі №914/764/16, яке набрало законної сили 08 серпня 2016 року (а.с.157-161, 276-282 т.2 виділених матеріалів справи), зобов'язано ТзОВ Спільне Українсько-Кіпрське підприємство «Лео Порто» внести зміни до Статуту в частині складу засновників (учасників) та розмірів їх часток, що також не перешкоджає апелянту звертатись до суду першої інстанції із заявою про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову в цій частині, яку, як підтвердив представник апелянта в судовому засіданні апеляційного суду, він уже подав до Галицького районного суду м.Львова, однак, ця заява ще не вирішена районним судом по суті. В іншій частині - оскаржувана ухвала суду не стосується прав та інтересів апелянта.

З тих же мотивів безпідставною вважає колегія суддів й апеляційну скаргу ПАТ «Укргазбанк». Окрім того, банк, як іпотекодержатель, може захистити своє порушене право в інший встановлений законом спосіб.

Таким чином, суд першої інстанції вирішив питання забезпечення позову в даній справі з дотриманням вимог процесуального закону і правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали за апеляційними скаргами ТзОВ Спільного Українсько-Кіпрського підприємства «Лео-Порто», ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ПАТ «Укргазбанк» немає, а тому апеляційні скарги необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Кіпрського підприємства «Лео-Порто», ОСОБА_10, ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Ванівський О.М.