УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Европейський страховий союз», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Европейський страховий союз», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права.

ОСОБА_1 вказував, що дана позовна заява була подана ще в грудні 2015 року, ціна позову складала 52 652, 54 грн., позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 520, 53 грн., а в подальшому було доплачено суму в розмірі 20,00 грн.

Вважав, що оскільки сума, яка підлягає стягненню, визначена у позові, то і відповідно ціна позову є визначеною.

Наголошував, що відповідність змісту позовних вимог чи їх невідповідність, заявленій ціні позову не може вирішуватися судом під час відкриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, просив ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Справа № 761/8703/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8333/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Европейський страховий союз», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2016 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом визначення ціни позову, з урахуванням положень процесуального закону, надання суду копії уточненої позовної заяви, доплати судового збору та надання суду доказів на підтвердження цієї доплати.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, представник позивача надав заяву про усунення недоліків, квитанцію про доплату судового збору у розмір 20,00 грн. та копії документів відповідно до додатку (а.с. 4-20).

При постановленні ухвали про визнання позовної заяви неподаною та її повернення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2016 залишилися не виконаними.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимог, встановлених ст.ст. 119, 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена ціна позову за змістом позовної заяви не відповідає розміру заявлених майнових вимог, про що судом було зазначено в ухвалі суду від 11.03.2016. Проте, представником позивача не було усунуто вказаний недолік позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Посилання представника позивача на те, що відповідність змісту позовних вимог чи їх невідповідність заявленій ціні позову не може вирішуватися судом під час відкриття провадження у справі не ґрунтується на вимогах чинного процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому не спростовують, не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: