Справа № 627/447/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в обґрунтування якої зазначила, що 01 липня 1999 року помер її брат ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ХР №0229851, яке він успадкував після своєї баби ОСОБА_3

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, оскільки являється спадкоємцем другої черги за законом, однак, в нотаріальному порядку прийняти спадщину позивач позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, тобто оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), тому ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та прохає суд: поновити їй строк для звернення до суду з позовом та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про підтримання заявлених вимог ОСОБА_1 та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер 01 липня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ВЛ №171909, виданого 02.07.1999 року Шарівською селищною радою Богодухівського району Харківської області.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, Мурафське КСП, яке належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229851, що підтверджується копією сертифікату та відповіддю відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 16.05.2016 року № 9-20.25-0.4-878/2-16, та яке ОСОБА_2 фактично успадкував після смерті ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту, посвідченим Мурафською сільською радою народних депутатів Краснокутського району Харківської області 16.07.1993 року за реєстром №108, згідно якого ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося заповіла своєму онуку ОСОБА_2 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.01.1998 року.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості)

та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.530 ЦК Української РСРпри відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Факт, що позивач ОСОБА_1 являється сестрою померлого ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про її народження, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, свідоцтвом про народження ОСОБА_4 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 Сімейного кодексу України.

Як вбачається з відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 01.06.2016 року № 1487/01-21 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині, немає.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_2, має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 524, 530 ЦК Української РСР, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» ст.ст.3, 15, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах із земель Мурафського КСП згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229851, що належало ОСОБА_3, померлої 20 липня 1997 року, яке фактично успадкував ОСОБА_2, що помер 01 липня 1999 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА