Справа № 630/258/16-ц
Провадження № 2/630/210/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Малихіна О.О.

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 22 лютого 1990 року, є донькою ОСОБА_4, яка померла 28 вересня 1985 року, та ОСОБА_5, який помер 01 квітня 1970 року, а також визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська (колишня Радянська), 216, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 22 лютого 1990 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська, 216, зареєстрований за його бабусею ОСОБА_4 на підставі рішення Народного суду Харківського району № 2-571 від 09 жовтня 1970 року. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла її донька і мати позивача по справі ОСОБА_3, однак за життя право власності на житловий будинок оформити не встигла. Позивач, ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_3 свої спадкові права в нотаріальній конторі оформити не має можливості, оскільки не може документально підтвердити факт родинних відносин між його матірю ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_4, оскільки відрізняється написання їхніх прізвищ, саме тому він був змушений звернутися з позовом до суду.

В судове засідання позивач, ОСОБА_1, не зявився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказував, що повністю підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом без її участі. В своїй заяві ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, а також підтвердила факт родинних відносин між її сестрою - ОСОБА_3 та її батьками - ОСОБА_4, ОСОБА_5.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Спірним є житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська (колишня Радянська) 216, який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі рішення Народного суду Харківського району № 2-571 від 09 жовтня 1970 року.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 22 лютого 2016 року на земельній ділянці, що розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська, 216, були побудовані: житловий будинок літ. «А-1» з сіньми літ. «а», верандою літ. «а1», загальною площею 59,30 кв.м., із них житловою площею 33,70 кв.м., підсобною площею 8,50 кв.м., холодною площею 17,10 кв.м., сараї літ. «Б», «В», погреби літ. «ап», «Г», вбиральня літ. «Д», колодязь літ. «К».

Згідно із довідкою наданою КП «Люботинське бюро технічної інвентаризації» № 366 від 16 березня 2016 року первісна адреса спірного житлового будинку вул. Радянська, 216, була змінена на підставі рішення ІІ сесії Люботинської міської ради VII скликання від 22 грудня 2015 року № 87 на вул. Слобожанська, 216.

28 вересня 1985 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія ІІІ-ВЛ № 311664, виданим 05 жовтня 1985 року відділом актів громадянського стану Люботинської міської ради народних депутатів, про що зроблений відповідний актовий запис № 414.

Враховуючи, що ОСОБА_4 померла 28 вересня 1985 року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В звязку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська, 216, після смерті ОСОБА_4. відкрилася 28 вересня 1985 року.

Спадкоємцями на відкриту після смерті ОСОБА_4 спадщину є її доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого.

Відповідно до довідки Харківського обласного державного нотаріального архіву № 1517/01-21 від 02 червня 2016 року після смерті ОСОБА_4, до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3 та із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулася ОСОБА_6, свідоцтв про право на спадщину після померлої 28 вересня 1985 року ОСОБА_4 ніхто не отримував та спадкова справа вважається відкритою.

Факт родинних відносин спадкодавиці ОСОБА_4 та спадкоємиці ОСОБА_3 підтверджується наданою позивачем копією будинкової книги про приписку громадян, відповідно до відомостей якої ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю в житловому будинку за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська (колишня Радянська), 216, а також відповідно до ст.ст. 13, 26, 130 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, в редакції чинній за період 1950-1968 роки, діти іменуються прізвищем своїх батьків, місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання їх батьків. Зміна літер в прізвищі помилково відбулася під час видачі свідоцтва про народження ОСОБА_3, яке було видане 11 липня 1968 року відділом ЗАГС м. Таштагол Кемеровської області РРФСР серія ІІ-ФИ № 686382, актовий запис № 531. Ті ж самі помилки мають місце в написанні прізвищ родичів позивача в будинковій книзі при внесенні реєстраційних записів. Тому суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3, 22 травня1950 року народження, яка померла 22 лютого 1990 року, є донькою ОСОБА_4, яка померла 28 вересня 1985 року, та ОСОБА_5, який помер 01 квітня 1970 року.

Саме тому суд вважає, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 28 вересня 1985 року.

22 лютого 1990 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія ІV-ВЛ № 254482, виданим Харківським міським відділом ЗАГС 28 лютого 1990 року, актовий запис № 2994.

Спадкоємцями на відкриту після смерті ОСОБА_3 спадщину є її чоловік ОСОБА_7 та син ОСОБА_1, що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, котрий залишився, батьки померлого.

Згідно із довідкою Харківського обласного державного нотаріального архіву № 1517/01-21 від 02 червня 2016 року після смерті ОСОБА_3 05 червня 1990 року до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини звернувся ОСОБА_7, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтв про право на спадщину нікому не видавалося, спадкова справа вважається відкритою.

Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_1, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та використовував житловий будинок для проживання.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серія ІV-ВЛ № 315457 виданим 12 листопада 1986 року Дзержинським районним відділом ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 1114, та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-ВЛ № 331854, виданим 21 січня 1982 року Орджонікідзевським районним відділом ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 32.

Отже, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем на відкриту спадщину після померлої 22 лютого 1990 року ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1, а тому задовольняє позов в повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 534, 549, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Встановити юридично значимий факт, що ОСОБА_3, 22 травня1950 року народження, яка померла 22 лютого 1990 року, є донькою ОСОБА_4, яка померла 28 вересня 1985 року, та ОСОБА_5, який помер 01 квітня 1970 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 33,70 кв.м., загальною площею 59,30 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська (колишня Радянська), 216 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 22 лютого 1990 року.

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Малихін