Провадження № 2/522/7071/16
У Х В А Л А

24 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання представника ДП «Санаторій «Лермонтовський» та представника Міністерства юстиції України про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення і запису про державну реєстрацію речового права та зобовязання вчинити певні дії по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ДП «Санаторій «Лермонтовський», Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ДП «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» про скасування свідоцтва про право власності, рішення і запису про державну реєстрацію речового права та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ДП «Санаторій «Лермонтовський», Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ДП «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» про скасування свідоцтва про право власності, рішення і запису про державну реєстрацію речового права та зобовязання вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник ДП «Санаторій «Лермонтовський» та представник Міністерства юстиції України заявили клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення і запису про державну реєстрацію речового права та зобовязання вчинити певні дії по цивільній справі за вищевказаним позовом за п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки дійсні вимоги, на їх думку, повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вищевказаних клопотань та вказала, що між сторонами склались саме цивільно-правові, а не публічно-правові відносини. Тому, провадження по дійсній справі, на її думку, не може бути закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Представник ДП «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» також заперечував проти задоволення вищевказаних клопотань.

Інші учасники процесу до суду не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників сторін, суд вважає клопотання представника ДП «Санаторій «Лермонтовський» та клопотання представника Міністерства юстиції України необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження у справі закривається, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що предметом дійсного позову є скасування свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщеного за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 2, а також скасування рішення і запису про державну реєстрацію речового права, що стали наслідком видачі вищевказаного свідоцтва про право власності.

Тому, факт отримання свідоцтва про право власності на спірні приміщення виключає можливість розгляду справи за правилами КАС України, адже в даному випадку виникли цивільні правовідносини з приводу права власності на спірний обєкт, що унеможливлює розгляд цієї справи судами адміністративної юрисдикції.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Враховуючи положення ст. 1 ЦПК та ст. 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.

У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права, а вимога про скасування рішення і запису про державну реєстрацію речового права розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України та повинна пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-2510ц15.

Таким чином, суд вважає, що між сторонами склались саме цивільно-правові, а не публічно-правові відносини, а тому провадження по дійсній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення і запису про державну реєстрацію речового права та зобовязання вчинити певні дії не може бути закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали відповідної цивільної справи, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотань представника ДП «Санаторій «Лермонтовський» та представника Міністерства юстиції України.

Керуючись вимогами ст. ст. 1, 2, 3, 4, 17 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 205, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотань представника ДП «Санаторій «Лермонтовський» та представника Міністерства юстиції України про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення і запису про державну реєстрацію речового права та зобовязання вчинити певні дії по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ДП «Санаторій «Лермонтовський», Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ДП «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» про скасування свідоцтва про право власності, рішення і запису про державну реєстрацію речового права та зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ДП «Санаторій «Лермонтовський», Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної реєстрації, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ДП «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» про скасування свідоцтва про право власності, рішення і запису про державну реєстрацію речового права та зобовязання вчинити певні дії, - продовжити розглядом по суті.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Свячена Ю.Б.