У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Демянчук С.В., Боймиструк С.В.

секретар судового засідання: Мельник С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а :

05 листопада 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька обєктів нерухомого майна, якщо, нерухоме майно зареєстроване у власності, при цьому частиною третьою передбачено, що частина обєкта нерухомості майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення і реєстрації права власності на неї як окремого обєкта нерухомості.

Крім того, зі змісту ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» стягнення може бути звернено на предмет іпотеки в цілому, але не на певну його частину, що не зареєстрована як окремий обєкт прав власності, проте, вирішуючи даний спір суд першої інстанції залишив цю обставину поза увагою та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Просить рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

В запереченні на апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 березня 2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційним промислово-інвестиційним банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит №43.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав кредит на суму 95000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік та строком повернення не пізніше 04 березня 2013 року.

Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків відповідач повинен здійснювати щомісяця у відповідності до графіку, який є невід'ємною частиною кредитного договору. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно (п. 6.2 кредитного договору).

Відповідно до ст. 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 01 жовтня 2013 року в розмірі 78232,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом 60622,51 грн., заборгованість за відсотками 12735,17 грн.; пеня в розмірі 4875,11 грн. (а.с. 28).

На забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань по кредитному договору між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 04 березня 2008 року укладено іпотечний договір, згідно якого предметом іпотеки є квартира №32 в будинку №20/2 мікрорайону Будівельників в м. Кузнецовську Рівненської області (а.с. 17-19).

Як вбачається з копії витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно спірна квартира є спільною частковою власністю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - по 1/3 частки яка належить кожному співвласнику (а.с.20). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис про заборону відчуження спірної квартири (а.с 21).

17 грудня 2012 року між банком та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення прав вимоги (далі - договір відступлення прав вимоги). Як передбачено відступлення прав вимоги банку новому кредитору відбувається внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором. Новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами в тому числі право вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. У відповідності із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

17 грудня 2012 року між банком та позивачем укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення відповідно до якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк передає цесіонарію (ТОВ «Кредитні ініціативи» - позивачу) договори забезпечення (а.с. 46-50).

Відповідно до додатку №1 до договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року, до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за договором про іпотечний кредит №43 від 04 березня 2008 року, згідно якого іпотекодавцем є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 05 грудня 2013 року, іпотекодержателем квартири №32 в будинку №20/2 мікрорайону Будівельників в м. Кузнецовську Рівненської області є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Згідно із частинами 1-3 ст.623 ЦК боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки та неустойку (штраф, пеню).

Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і сплатити проценти, визначені договором позики.

У відповідності до п.5.3.2 іпотечного договору банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, у випадках, якщо позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом.

Відповідно до ст.33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.5 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є об'єкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування.

У пунктах 5.2, 5.3 Іпотечного договору, зокрема визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, напису нотаріуса або згідно цього договору в добровільному (позасудовому) порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв відповідачам вимогу про сплату відповідачами коштів в розмірі 78232 гривні 79 коп. (а.с.29).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача про звернення стягнення на належні відповідачам частки у праві спільної часткової власності на спірну квартиру, що є предметом іпотеки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : С.В. Демянчук

ОСОБА_5