Номер провадження: 22-ц/785/5950/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Процик М.В., Дрішлюка А.І.,

при секретарі - Гамарц Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1, в м ОСОБА_1, виділивши їм по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в м ОСОБА_1, посилаючись на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ОСОБА_2 стала власницею квартири АДРЕСА_1, в м ОСОБА_1. Оскільки, майно придбано у період шлюбу, вважає, його спільним майном подружжя, а тому просись розподілити його.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2016 року позов задоволено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити в частині визначення ідеальних часток у спільному майні.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 червня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який, згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року розірвано /а.с.10/.

Згідно свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 12 липня 2004 року, на підставі договору інвестування будівництва житла в м. Одесі від 07 литого 2003 року, № 51; акту прийому-передачі квартири, ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_2 /а.с.37-44/.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як передбачено ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, аналізуючи вищезазначені норми, дійшов вірного висновку, що спірна квартира АДРЕСА_3, в м ОСОБА_1 придбана сторонами під час шлюбу, та є спільною власністю сторін.

Не приймаються до уваги та не можуть бути підставою для зміни розміру частки у праві власності доводи про те, що ОСОБА_3 приховав кошти, що зберігалися на рахунку в банку в розмірі 100000 грн., оскільки надані докази у вигляді банківських документів свідчать лише про факт їх існування на банківських рахунках, витрачання, в тому числі і під час перебування у шлюбі, але самі по собі такі обставини не підтверджують факт приховання цього майна, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Після ухвалення судом першої інстанції рішення ОСОБА_2 булі надані докази про рух коштів на рахунках, витребувані в порядку розкриття банківської таємниці. Проте і такі обставини не можуть бути однозначним свідченням того, що кошти були приховані, адже про факт їх існування вона повідомила суд ще до розкриття банківської таємниці (а.с.52), маючи повне уявлення про їх загальний розмір, в той час як свідчать відомості банку в такому розмірі вони не існували одночасно.

Вирішення долі коштів не було предметом розгляду судом першої інстанції, із позовом ОСОБА_2 не звернулася, відповідні факти щодо них не встановлювались, тому з огляду на таке не можуть бути предметом поділу та врахування під час перегляду справи судом в апеляційному порядку.

Не спростовують правильність висновків суду доводи апеляційної скарги про те, що розмір аліментів в порядку ч.3ст.70 СК України може бути підставою для збільшення частки у праві власності.

Так, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23 липня 2015 року вирішено про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі по ? частині від усіх видів заробітку на кожну дитину, рішення набрало законної сили 20.10.2015 року, і, як свідчать відомості щодо оскарження рішення, ОСОБА_2 була згодна із таким розміром аліментів.

Фактично судом з ОСОБА_3 на утримання двох дітей стягнуто ? частина від усіх видів заробітку, що є граничною межею, яка допускається при здійсненні відрахування з доходів особи.

За доводами скарги ОСОБА_2 ? частина від заробітної плати відповідача не забезпечує кожній дитині прожитковий мінімум, однак обовязки батьків щодо утримання дітей є рівними, прожитковий рівень повинен забезпечуватися для проживання дітям двома батьками, а тому арифметичні розрахунки в частині недостатності коштів, виходячи із заробітної плати відповідача, не є аргументом на спростування висновків суду.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розмір аліментів, який одержаний, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування не надано.

Розрахунок заборгованості по аліментам, наданий на підтвердження доводів свідчить про те, що за період з червня 2015 року по лютий 2016 року відповідачем сплачені аліменти в розмірі 14778 грн., борг складає 9175,50 грн., але сам факт існування заборгованості, з огляду на правила ч.3ст.70 СК України не є підставою для застосування таких норм.

На час покупки квартири сторони перебували у шлюбі, доказів того, що квартира була придбана за особисті кошти ОСОБА_2 не надано, так само як і доказів того, що квартира куплена за кошти її батьків, рішення суду виходячи з правил ст.60 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: