Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№330/5/16
Провадження №22-ц/778/2322/16 Головуючий у 1-й інстанції: Федорець С.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Сапун О.А.,

суддів: Краснокутської О.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Добропіллявугілля» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Добропіллявугілля» про стягнення компенсації вартості побутового вугілля,-

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП «Добропіллявугілля» про стягнення вартості пробутового вугілля..

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він працював на шахті, загальний стаж дорівнює 26 років 5 місяців. На пенсію він вийшов у 1988 році з шахти «Білицька», що є дочірнім підприємством ДП «Добропіллявугілля».

У відповідності до діючого законодавства та галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України та іншими державними органами, власниками, що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості, він має право на отримання пільгового палива на побутові потреби у кількості 5,9 тонн на рік.

Оскільки після виходу на пенсію він виїхав з вугільного регіону, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, компенсація вартості вугілля повинна виплачуватися підприємством, з якого він вийшов на пенсію, на підставі виданого паливно-постачальною організацією рахунку та його заяви.

Протягом 2012 2015 років він неодноразово письмово звертався до відповідача з проханням компенсувати вартість вугілля, на яке він має право. Однак, до теперішнього часу він такої компенсації не отримував.

Посилаючись на викладене, а також з урахуванням вартості тонни вугілля, яка дорівнює 3 600 грн., просив стягнути з Державного підприємства «Добропіллявугілля» на його користь 42 552 грн. за 11 820 тон вугілля, за період 2013 2014 років.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_3 42 552 грн.

Стягнуто з ДП «Добропіллявугілля» судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ДП «Добропіллявугілля» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просило рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктами 1,4 частини 1 статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як колишній працівник дочірнього підприємства відповідача - шахти «Білицька», який має загальний стаж 26 років 5 місяців та являється пенсіонером з 1988 року, має право на отримання пільгового палива на побутові потреби у кількості 5,9 тонн на рік за рахунок ДП «Добропіллявугілля».

Такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права.

За змістом статей 10,11 ЦПК України, цивільне судовичнство здійснюється на засадах змігільності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуваннню обставин справи. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За статтею 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_3 працював на шахті та його загальний підземний стаж складає 26,5 років. На пенсію він вийшов у 1988 році з шахти «Білицька», що є дочірнім підприємством державного підприємства «Добропіллявугілля». Позивач мешкає один у житловому будинку № 25 по вул. Жовтневій у смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області ( а. с. 5-8,30 ).

Згідно статті 43 Гірничого закону України, підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб, зокрема, пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок.

За пунктами 12.10,12.12 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 7 серпня 2001 року № 71, безоплатне забезпечення вугіллям за нормою 5,9 тонн на рік на будинок поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі: на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки - 7,5 років; на роботах, пов'язаних з підземними умовами, чоловіки - не менше 15 років, жінки - 12,5 років; на роботах у технологічному ланцюжку і на поверхні діючих і тих, що будуються, шахт, розрізів, збагачувальних і брикетних фабриках, в шахтовуглебудівельних підприємствах чоловіки не менше 20 років, жінки - 15 років. У випадку неможливості виділення пільгового палива в його товарному вигляді особам, що виїхали з вугільного басейну після виходу на пенсію і мають на новому місті проживання потребу в паливі компенсується вартість вугілля за нормою, установленою колективним договором. Компенсація вартості пільгового вугілля здійснюється підприємством, з якого працівник вийшов на пенсію, за рахунком, виданим паливно-постачальною організацією, і заявою пенсіонера.

Згідно з п. 3.2. вказаної Галузевої угоди її положення є обов'язковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів і індивідуальних трудових договорів для всіх підприємств, що перебувають у сфері дії сторін, незалежно від форм власності та господарювання, а також під час розгляду трудових спорів. Компенсація вартості пільгового вугілля здійснюється підприємством, з якого працівник вийшов на пенсію, за рахунком, виданим паливно-постачальною організацією, і заявою пенсіонера, а згідно з п. 3.2. вказаної галузевої угоди її положення є обов'язковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів і індивідуальних трудових договорів для всіх підприємств, що перебувають у сфері дії сторін, незалежно від форм власності та господарювання, а також під час розгляду трудових спорів.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що ОСОБА_3 як пенсіонер вугільної галузі, який має стаж на підземних роботах на підприємстві з видобутку вугілля 26,5 років, є особою похилого віку, мешкає за межами вугільного басейну, що робить неможливим отримання ним пільгового палива, має право на компенсацію вартості вугілля, а відповідач безпідставно відмовляється сплатити йому таку компенсацію.

Відповідно до Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11 травня 1976 року особи, які мають право на отримання вугілля, повинні щорічно подавати заяви на ім'я керівника підприємства. До заяви мають бути додані дані про забезпечення або незабезпечення вугіллям інших членів сім'ї заявника, систему опалення, склад сім'ї.

ОСОБА_3 у 2013 році, у 2014 році звертався до відповідача з заявами про компенсацію вартості побутового вугілля, на яку він має право як пенсіонер, однак відповідачем було відмовлено з посиланням на те, що позивач не являється пенсіонером ТОВ « ДТЄК Добропіллявугілля» ( а. с. 12,13,21 ).

Однак таке твердження спростовується довідкою від 14 вересня 2004 року, з якої вбачається, що шахта «імені ХХ1 зїзду КПРС» у звізку з реорганізацією підприємства у 1992 році була переіменована у ГОАО «Шахта «Білецька», у 2003 році була переіменована у Відкоремлений підрозділ «Шахтв «Білецька» Державного підприємства «Добропріллявугілля» ( а. с. 30 ).

З рахунку № 1/15-12 від 15 грудня 2015 року вбчачється, що вартість однієї тони вугілля, дорівнює 3 600 грн. ( а. с. 16 ).

Вказана ціна відповідачем не спростована, не неадано також документів, які б підтверджували вартість річної норми видачі палива за розрахунком ціни однієї тони товарного рядового вугілля в цілому по ДП «Добропіллявугілля».

Апеляційним судом вживалися заходи для повного зясування фактичних обставин справи, длЯ перевірки доводів скарги від апелянта було витребувано ряд документів, у яких також відсутні дані про вартість річної норми видачі палива за розрахунком ціни однієї тони товарного рядового вугілля в цілому по ДП «Добропіллявугілля».

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_3 має право на отримання пільгового палива на побутові потреби у кількості 5,9 тонн на рік за рахунок ДП «Добропіллявугілля».

Разом з тим, суд помилково у мотивувальній частині зазначив, що така компенсація повинна бути стягнута за 2014 рік та за 2015 рік, оскільки ОСОБА_3 просив стягнути вартість вугілля за 2013 рік і за 2014 рік. Позов про стягнення компенсації за 2015 рік він не заявляв.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Рішення суду першої інстанції в частині визначеня періоду, за який з відповідача стягнуто компенсацію вартості вугілля, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Добропіллявугілля» задовльнтти частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 29 лютого 2016 року змінити і зазначити, що кментансація вартості побутового вугілля стягнута з відповідача за період 2013-2014 років.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді:

.