Провадження № 2/200/2679/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Санжаровської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2015 року позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 30 березня 2014 року помер ОСОБА_4, який був чоловіком позивача 2 ОСОБА_2, та батьком позивача-1 ОСОБА_1 Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території району м. Дніпропетровська, с/т «Дружба», діл. № 059, яка належала померлому на праві приватної власності, та двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, б-р Європейський (колишня назва вул. Миронова), б. 2 кв. 23. Квартира належала ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Позивачі, в силу своєї юридичної необізнаності вчасно не звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини та пропустили встановлений законом термін для її прийняття. Вони вважали, що до нотаріальної контори необхідно завертатися після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця. Крім того, позивач-2 ОСОБА_2 є людиною похилого віку, постійно хворіє і лікується. Після смерті чоловіка, через постійні переживання їй стало дуже зле. 22 вересня 2014 року вона звернулась до Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги Амбулаторії загальної практики № 3. Лікарем виставлений діагноз: ішемічна хвороба серця. Через довге та дороге лікування ОСОБА_2 не мала часу та можливостей піти до нотаріуса, іі донька позивач-1 ОСОБА_1 через хворобу матері вимушена була постійно її доглядати, догляд за матірю та піклування за сімєю займало весь час. Через те вона також невчасно звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

З урахуванням зазначеного, позивачі просили суд визначити для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, що помер 30 березня 2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла 10 листопада 2015 року.

Згідно п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, провадження у справі закривається, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Ухвалою суду від 13.10.2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» про надання додаткового строку для прийняття спадщини закрито в частині позовних вимог ОСОБА_2 в звязку зі смертю позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, в звязку з тим, що вказані позивачем причини пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини, є неповажними.

Третя особа Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вказані позивачем причини пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини, є неповажними. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.3).

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1998 року, виданого Житлово-комунальним обєднанням УЖКГ облдержадміністрації (а.с. 7).

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю Серія ДП Д* № 016351 від 04.06.1998 року, ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 21.05.98 року № 904 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0677 гектарів, розташована на території Ленінського району м. Дніпропетровська, с/т «Дружба», діл. № 059 (а.с. 10).

ОСОБА_4 помер 30 березня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 292855 (а.с. 6).

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, є день смерті особи.

Судом встановлено, що позивачка не звернулася до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки доглядала хвору матір, яка була не мобільна після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (а.с. 12, 90), крім того, вважала, що вступила у спадщину, оскільки проживали спільно зі спадкодавцем за адресою АДРЕСА_2.

За ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Разом з тим, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня.2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, а тому у суду є підстави для задоволення позовних вимог та визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом трьох місяців.

На підставі ст.ст. 1220, 1261, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 59, 60-61, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» про надання додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, що помер 30 березня 2014 року тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії рішення, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Е.В. Женеску