УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Кафідової О.В., Писаної Т.О.,Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє через представника ОСОБА_7, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 31 серпня 2005 року у загальному розмірі 57 775,15 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 275 097,56 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 31 серпня 2005 року у розмірі 57 775,15 дол. США, що за курсом НБУ становить 1 275 097,56 грн, з яких: 26 737,69 дол. США - заборгованість за кредитом; 13 219,10 дол. США - заборгованість з процентів за користування кредитом; 1 056 дол. США - заборгованість з комісії за користування кредитом; 16 762,36 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором та судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 10 тис. грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скаргу необхідно відхилити на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 31 серпня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобов'язався видати позичальнику кредит у розмірі 23 700 дол. США на термін до 31 серпня 2025 року зі сплатою 15,96 % річних за користування кредитом.

20 липня 2012 року сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору від 31 серпня 2005 року, якою суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї угоди, зменшено на 5 187,98 дол. США зі сплатою 16,98 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 31 серпня 2025 року.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, у нього станом на 30 липня 2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 57 775,15 дол. США, яку банк просив стягнути в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, встановивши, що позичальник свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, суди дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача кредитної заборгованості.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Отже, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє через представника ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: О.В. Кафідова
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
О.В. Попович