Справа № 376/676/16-ц Головуючий у І інстанції Клочко В. М.
Провадження № 22-ц/780/3798/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 46 16.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Таргоній Д.О.

суддів Білоконь О.В., Савченка С.І.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі та зобов"язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

у квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Сквирського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс» про визнання договору оренди землі недійсним.

12 квітня 2016 року представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити заявлений позивачем позов, а саме: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс» на період судового розгляду даної цивільної справи здійснювати будь-які дії, пов'язані з обробленням земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, посилаючись на те, що обробіток даної земельної ділянки відповідачем може в подальшому утруднити виконання рішення суду, оскільки для звільнення земельної ділянки необхідно буде тривалий час тощо.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року заяву задоволено.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс» (02660, м. Київ, вул. Закревського, 22, код ЗКПО 33540924) обробляти земельну ділянку, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та розташована на території Чубинецької сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 до винесення рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс» про визнання договору оренди землі недійсним.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ТОВ «Агросолюшнс» подали апеляційну скаргу, в якій просять її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не дав належної оцінки відсутності в тексті заяви жодних чітких причин у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а також обґрунтування необхідності застосування того чи іншого виду забезпечення позову, зокрема заборони використання земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

За правилами ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії. При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен встановити чи дійсно є необхідність у застосуванні відповідних заходів.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, судом першої інстанції не були дотримані вимоги ч. 3 ст. 151 ЦПК України, не було зазначено жодних обставин, що підтверджувалися б належними засобами доказування, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що свідчить про необґрунтованість спірної ухвали суду.

Забезпечуючи позов шляхом заборони обробляти спірну земельну ділянку, суд належним чином не мотивував свій висновок, не дослідив яким саме чином не задоволення заяви порушує права позивача, як власника земельної ділянки та яким чином може утруднити виконання рішення суду у майбутньому.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з передачею питання забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" задовольнити частково.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 12 квітня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: