Справа № 530/588/16-ц
Номер провадження 4-с/530/6/16
УХВАЛА

іменем України

13.06.2016 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого-судді Должко С.Р,. при секретарі Бедюх Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Зіньківського районного суду цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1 на дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції у виконавчому провадженні щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Зіньківського районного суду Полтавської області звернулась ОСОБА_1, яка являється стягувачем у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, із скаргою на дії ВДВС Зіньківського РУЮ, в якій просить скасувати постанову державного виконавця про арешт майна боржника та заборони на його відчудження і визнати протиправними рішення та дії посадових осіб ВДВС Зіньківського РУЮ щодо передачі на продаж з аукціону житлових квартир та припинити протиправні торги, вимоги якої вона обгрунтовує порушенням законних прав та інтересів дитини щодо права користування житлом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені у скарзі вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_3 і скасувати постанову державного виконавця від 08.02.2014 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження, визнати протиправними дії ВДВС Зіньківського РУЮ щодо передачі на продаж з аукціону житлових квартир АДРЕСА_1. та АДРЕСА_2. в м.Зіньків, Полтавської області, що належать боржникові, право користування якими має неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди органу опіки і припинити протиправні торги по продажу з аукціону вищевказаних житлових квартир.

Представник Відділу державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції ОСОБА_5, ОСОБА_6 просили по скарзі відмовити.

Служба у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області в судовому засіданні заявлені у сказі вимоги підтримала і повідомила про те, що служба дозволу на продаж квартир з аукіону не надавала і взагалі до служби з приводу продажу зазначених квартир ніхто не звертався, а також висловило свою позицію відносно того, що на думку служби у діях посадових осіб ВДВС вбачається порушення законних прав та інтересів дитини.

Державне підприємство «СЕТАМ» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, витребуваних ухвалою суду документів не надало, про дату, час та місце судового засідання було належним чином повідомлене, про причини неявки суду не повідомило.

В судовому засіданні представник боржника, ОСОБА_2, заявлені у скарзі вимоги підтримав повністю та просив скаргу задовольнити.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.12.2012 року у цивільній справі №1607/3024/2012 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, Зіньківський районний суд Полтавської області вирішив: Стягнути щомісячно аліменти в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення повноліття дитини, звернувши виконання рішення в цій частині негайно в межах суми платежів за один місяць починаючи стягнення з 26 листопада 2012 року.

На виконання вищезазначеного рішення Зіньківським районним судом Полтавської області було видано виконавчий лист, який подано стягувачкою до примусового виконання у ВДВС Зіньківського РУЮ і постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №35695321 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1607/1235 виданого Зіньківським районним судом Полтавської області 06.12.2012 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини.

Згідно акта опису та арешту майна від 08.02.2014 року державним виконавцем ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_3 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/1607/1235, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів у розмірі 1200 грн. щомісячно, було описано й накладено арешт на житлову квартиру №3 в житловому будинку по вул. Комунарська 57 в м.Зіньків Полтавської області.

Постановою державного виконавця ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_3 від 08.02.2014 року ВП №35695321 про арешт майна боржника та заборони на його відчудження було накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено боржникові відчуджувати будь-яке майно.

В подальшому, у звязку із шлюбом укладеним 14 лютого 2015 року, стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_7, змінила своє прізвище на ОСОБА_1.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року у справі №530/310/15-ц, в порядку забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, на квартиру №1, вулиця Комунарська, м.Зіньків, Полтавської області та на нежитлові будівлі №34 «В», №34 «Г», №34 «Д» по вулиці Садова, село Хмарівка, Зіньківського району Полтавської області разом з тваринами, які перебувають в даних будівлях на відгодівлі, що належать боржникові.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2015 року ВП №47140237, було відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області про забезпечення позову від 30 березня 2015 року у справі №530/310/15-ц.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року у справі №530/310/15-ц, вищезазначені заходи забезпечення позову застосовані згідно ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року були скасовані, про що прямо зазначено в абзаці четвертому резолютивної частини ухвали від 09 квітня 2015 року.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 від 25.05.2015 року ВП №47140237, виконавче провадження з виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року у справі №530/310/15-ц було закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 про відкриття виконавчого провадження ВП №48573394 від 28.08.2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №530/310/15-ц виданого Зіньківським районним судом Полтавської області 26.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 682930 грн..

Згідно акта опису та арешту майна від 05.10.2015 року, державним виконавцем ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ВП №42837778, про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів 905283,25 грн. боргу, 90528,52 грн., виконавчого збору, всього на суму 995811,57 грн., було описано й накладено арешт на житлову квартиру №1 в житловому будинку по вул. Комунарська, 4, в м.Зіньків Полтавської області.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 ВП №48573394, від 20.10.2015 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження було накладено арешт на квартиру №1, по вул. Комунарській, 4, в м.Зіньків Полтавської області.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 ВП №48573394, від 20.10.2015 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, було призначено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» для проведення оцінки квартири №1, по вул. Комунарській, 4, в м.Зіньків Полтавської області, описаної та арештованої згідно акту опису та арешту майна від 05.10.2015 року.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 ВП №48573394, від 20.10.2015 року про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, було призначено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» для проведення оцінки квартири №3, по вул. Комунарській, 57, в м.Зіньків Полтавської області, описаної та арештованої згідно акту опису та арешту майна від 08.02.2015 року.

З наявних в матерілах справи доказів наданих ВДВС Зіньківського РУЮ, вбачається, що заявкою на реалізацію арештованого майна ЗВП №42837778 від 20.01.2016 року, заступником начальника Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області начальник ДВС ОСОБА_8 було направлено до Полтавської філії ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України документи щодо проведення реалізації майна описаного та арештованого державним виконавцем при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №42837778 від 02.04.2014 року ВДВС Зіньківського РУЮ, постанова про обєднання ВП у ЗВП від 02.04.2014 року, згідно якої боржник ОСОБА_2, а стягувачі ОСОБА_9 та ОСОБА_1, заборгованість по ЗВП на суму 920071,92 грн., для продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_4.

Листом від 15.03.2016 року №132/21-09/214/16, державне підприємство «СЕТАМ» повідомило начальнику ВДВС Зіньківського РУЮ про те, що відповідно до її заявки на реалізацію арештованого майна від 20.01.2016 року вих.№875 по ВП №42837778, майно внесено до СЕТАМ, що підтверджується лотом №134675.

Листом від 15.03.2016 року №131/21-09/213/16, державне підприємство «СЕТАМ» повідомило начальнику ВДВС Зіньківського РУЮ про те, що відповідно до її заявки на реалізацію арештованого майна від 20.01.2016 року вих.№876 по ВП №42837778, майно внесено до СЕТАМ, що підтверджується лотом №134664.

Як вбачається із листа державного підприємства «СЕТАМ» від 07.04.2016 року вих.№196/21-12/16 та згідно протоколів №154845 та №154847 проведення електорнних торгів від 04.04.2016 року торги за номерами лотів №134664 та №134675 не відбулися у звязку із відсутністю учасників.

Як вбачається із наданої до матеріалів справи інформації роздрукованої з офіційного інтернетсайту Державного підприємства «Сетам» (setam.net.ua) аукціон з продажу спірних квартир призначений на 13 червня 2016 року на 9-ту годину 00 хв. і для участі в аукціоні станом на 07.06.2016 року зареєстровано одного учасника.

Заслухавши доводи та заперечення сторін та інших учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав:

Відповідно частини 2, 4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно частини 1, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Як передбачено частиною 2, 3, 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Постановою державного виконавця ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_3 від 08.02.2014 року ВП №35695321 про арешт майна боржника та заборони на його відчудження, було накладено арешт на майно у розмірі, що значно перевищує суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, в чому вбачається порушення вимог ст. 57 Закону України, про виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ареш на майно ОСОБА_2 накладений в порядку забезпечення позову ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року у справі №530/310/15-ц, було скасовано ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року у цій же справі і постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 від 25.05.2015 року ВП №47140237, виконавче провадження з виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року у справі №530/310/15-ц було закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

За таких обставин вимога скаржника про скасування арешту накладеного ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року в порядку забезпечення позову у справі №530/310/15-ц не підлягає задоволенню, у звязку із відсутністю предмета спору, так-як зазначений арешт було скасовано ухвалою суду від 09 квітня 2015 року і припинено постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 від 25.05.2015 року.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», з невідомих причин копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не була надіслана не пізніше наступного дня після її винесення відповідному органу (установі) для зняття арешту та виключення відомостей про арешт з реєстру прав власності на нерухоме майно, в чому суд вбачає порушення вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин суд вважає за необхідне зобовязати ВДВС Зіньківського РУЮ негайно надіслати копію постанови начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 від 25.05.2015 року ВП №47140237 про зняття арешту з майна боржника відповідному органу (установі) для зняття арешту та виключення відомостей про арешт з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно ст. 190 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов'язується самостійно утримувати її. Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов'язку брати участь у додаткових витратах на дитину. На майно, одержане за договором відповідно до частини першої цієї статті, не може бути звернене стягнення.

В даному випадку сторони виконавчого провадження дійшли до згоди щодо укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, про укладення якого не заперечує Служба у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, однак накладені державною виконавчою службою арешти перешкоджають укладенню даного договору, що є перешкодою для реального виконання судового рішення щодо стягнення аліментів, в наслідок чого порушуються законні права та інтереси дитини.

Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками особами, які їх замінюють, а також іншими особами житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей.

Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо нерухомого майна належного дітям, або нерухомого майна право користування яким мають діти.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Згідно з частиною третьою статті 177 Сімейного кодексу України, батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Аналіз положень Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" у взаємозвязку з положеннями Сімейного кодексу України та Закону України "Про охорону дитинства" на думку суду унеможливлює укладення будь-яких правочинів щодо відчудження житла, право власності, або право користування яким належить дітям, без згоди органу опіки та піклування, не тільки батьками чи особами, які їх замінюють, але й органами виконавчої служби у разі реалізації житла належного боржникові у виконавчому провадженні, так-як Закон не містить виключень, чи якихось особливих умов або правил, які б давали можливість виконавчій службі та її посадовим особам нехтувати правами дитини під час здійснення виконавчих проваджень щодо їхніх батьків.

Таким чином, оскільки відповідно до вимог статті 177 Сімейного Кодексу України, статті 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" та частини третьої статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" без дозволу органів опіки та піклування не можуть вчинятись правочини щодо відчудження житла, право власності або право користування якими мають неповнолітні діти, суд приходить до висновку про те, що начальник ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8, не мала права передавати Державному підприємству «СЕТАМ» на продаж з аукціону житлових квартир належних боржникові ОСОБА_10, право користування якими має його неповнолітній син ОСОБА_4, без дозволу Служби у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області.

Як вбачається із листа № 01-47/79 від 11.05.2016 року, ВДВС Зіньківського РУЮ та його посадові особи не звертались до Служби у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області щодо надання згоди на продаж житлових квартир АДРЕСА_1. та АДРЕСА_2. в м.Зіньків, Полтавської області, які належать боржникові ОСОБА_2.

Тобто начальник ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 діяла завідомо протиправно передаючи зазначені квартири, які належать боржникові ОСОБА_2, право користування якими має малолітній ОСОБА_4, на продаж Державному підприємству «СЕТАМ» без отримання згоди на продаж Служби у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області.

Відповідно частини 1 ст. 224 ЦК України, правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що торги по продажу з аукціону державним підприємством «СЕТАМ» житлових квартир АДРЕСА_1. та АДРЕСА_2. в м.Зіньків, Полтавської області, є протиправними, так-як вони порушують законні права та інтереси дитини і спрямовані на укладення нікчемного правочину.

Як вбачається з матеріалів справи постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 ВП №48573394, від 20.10.2015 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження було накладено арешт на квартиру №1, по вул. Комунарській, 4, в м.Зіньків Полтавської області, яка була описана та арештована згідно акта опису та арешту майна від 05.10.2015 року, державним виконавцем ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ВП №42837778, про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів 905283,25 грн. боргу, 90528,52 грн., виконавчого збору, всього на суму 995811,57 грн., було описано й накладено арешт на житлову квартиру №1 в житловому будинку по вул. Комунарська, 4, в м.Зіньків Полтавської області.

Відповідно встановленої статтею 44 Закону України «Про виконавче провадження» черговості задоволення вимог стягувачів у виконавчому провадженні, вимоги стягувача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини задовольняються у другу чергу і мають приорітет черговості, щодо вимог стягувача ОСОБА_9 Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги.

Суд приходить до висновку про те, що має місце порушення встановленої Законом черговості задоволення вимог стягувачів у виконавчому провадженні, так-як в супереч встановленій Законом черговості задоволення вимог стягувачів у виконавчому провадженні за винесеними державним виконавцем постановами на описану у зведеному виконавчому провадженні житлову квартиру №1 в житловому будинку по вул. Комунарська, 4, в м.Зіньків Полтавської області, було накладено арешт постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 від 20.10.2015 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження у виконавчому провадженні ВП №48573394 про стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу на користь ОСОБА_9, так само як і оцінка житлових квартир переданих на продаж здійснювалась не у зведеному виконавчому провадженні, а у виконавчому провадженні про стягнення боргу на користь ОСОБА_9.

Суд критично ставиться до заперечень представника ВДВС Зіньківського РУЮ, так-як з матеріалів справи вбачається, що постанова начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 про приєднання до зведеного виконавчого провадження ВП 42837778, виконавчого провадження ВП №48573394 про стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу на користь ОСОБА_9 була винесена 07.07.2015 року, а саме виконавче провадження ВП №48573394 було відкрите постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 про відкриття виконавчого провадження ВП №48573394 від 28.08.2015 року, тобто за послідовністю подій зазначене виконавче провадження було приєднано до зведеного ще до того як його було відкрито, що не відповідає дійсності.

За таких обставин суд приходить до висновку скасування постанови начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 ВП №48573394, від 20.10.2015 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження, а також акт опису та арешту майна належного ОСОБА_2 від 05.10.2015 року.

Відповідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

На основі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 18, 25, 26, 44, 70, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 208-212,386 389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_3 від 08.02.2014 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження, а також акт опису та арешту майна належного ОСОБА_2 від 08.02.2014 року.

Скасувати постанову начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 ВП №48573394, від 20.10.2015 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження, а також акт опису та арешту майна належного ОСОБА_2 від 05.10.2015 року.

Визнати протиправними дії начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 щодо передачі Державному підприємству «СЕТАМ» на продаж з аукціону житлових квартир АДРЕСА_1. та АДРЕСА_5.

Визнати протиправними і припинити торги по продажу з аукціону житлових квартир АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2. в м.Зіньків, Полтавської області, які здійснюються Державним підприємством «СЕТАМ».

Зобовязати ВДВС Зіньківського РУЮ негайно надіслати копію постанови начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_8 від 25.05.2015 року ВП №47140237 про зняття арешту з майна боржника відповідному органу (установі) для зняття арешту та виключення відомостей про арешт з реєстру прав власності на нерухоме майно.

В іншій частині вимог заявленої скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів з часу проголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_11