Єдиний унікальний номер 725/2687/16-ц
Номер провадження 6/725/54/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі

Головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Симик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про видачу дубліката судового наказу №2н-580/2010 виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці від 03.12.2010 року, -

ВСТАНОВИВ

В червні 2016 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою в обґрунтування якої посилався на те, що 03.12.2010 року Першотравневим районним судом м. Чернівці було видано судовий наказ №2н-580/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДК «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України»в особі Чернівецької філії правонаступником якої є ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заборгованості за природній газ в сумі 694,36 грн. та судових витрат. Вказаний судовий наказ 06.03.2012 року було предявлено до виконання до Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ.

Відповідно до листа ВДВС Чернівецького МУЮ від 28.3.2016 року №1181/12, на підстав п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний судовий наказ було повернуто стягувану 25.02.2016 року та надіслано за адресою місця знаходження ЧФ ДК «Газ України», яка ліквідована наказом ДК «Газ України» від 08.11.2011 року №404.

Таким чином, постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві та оригінал судового наказу на адресу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» не надходили, а тому вважає причини втрати виконавчого документу поважними та на підставі викладеного просив видати дублікат судового наказу від 03.12.2010 рок у справі №2н-580/2010.

В судове засідання представник заявника не зявився, зі змісту заяви вбачається, що просив справу слухати без його участі на підставі наявних у ній доказів.

Решта осіб, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК України неявка сторін і заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, судом вставлено, що 06.03.2012 року ЧФ ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулась до Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №2н-580/10 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 694,36 грн. та судовий витрат в розмірі 55,50 грн. (а/с 5).

Як вбачається з листа ВДВС Чернівецького МУЮ та копії постанови державного виконавця ВДВС Чернівецького МУЮ від 25.02.2016 року, в провадженні відділу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2н-580/2010 виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 03.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Чернівецької філії заборгованості за природний газ в сумі 749,86 грн. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а/с 8,9).

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Зі змісту постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві вбачається. що стягувачем була ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Чернівецької філії, розташована за адресою м. Чернівці, п-т. Незалежності, 96, яка ліквідована відповідно до наказу НАК «Нафтогаз України» ДК «Газ України» від 08.11.2011 року №404 (а/с 10).

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відокремлений підрозділ юридичної особи - це філія, інший підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням та виробляє продукцію, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або представництво, що здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Згідно з ч.4 ст.4 та ч.2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відокремлені підрозділи юридичної особи не підлягають державній реєстрації. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи, як ідентифікаційний код юридичної особи, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи.

У відповідності з ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Отже, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення повноваження сторони виконавчого провадження від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому, слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Таким чином, Чернівецька філія ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», не будучи юридичною особою, сама по собі не може виступати стягувачем за судовим рішенням, а тому її реквізити, зокрема місцезнаходження не мають пріоритетного значення у виконавчому провадженні.

Як вбачається зі змісту постанови державного виконавчце про повернення виконавчого документу стягувачеві, на адресу стягувача було направлено лише копію постанови та відомомтсі про те, що виконавчий документ був направлений на адресу місцязнаходження ліквідованої філії в матеріалах справи відсутні.

Крім того, з заяви про відкриття виконавчого провадження вбачається, що до виконання предявлявся судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 694,36 грн. та судових витрат в сумі 55,5 грн., проте відповідно до постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.02.2016 року, державним виконавцем прийнято рішення про повернення судового наказу, відповідно до якого з ОСОБА_1 підлягала стягненню заборгованість в розмірі 749,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Крім того, вказана норма також дублюється в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено втрату з поважних причин оригіналу судового наказу №2н-580/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 694,36 грн. та судових витрат в розмірі 55,50 грн. та направлення вказаного виконавчого документу на адресу ліквідованої філії, у звязку з чим в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст..ст. 1, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», ст.8, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10,60,61, 208-210, 293, 349, 370 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про видачу дубліката судового наказу №2н-580/2010 виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці від 03.12.2010 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський