АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2740/16 Головуючий 1 інст. Кононихіна Н.Ю.
Справа № 619/2308/15-ц Доповідач Бурлака І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» червня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретарів: Кривошеіної О.А., Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2016 року по справі за позовом Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, Харківська обласна державна адміністрація про усунення перешкод у здійсненні статутної діяльності, надання можливості користування земельною ділянкою, демонтаж забору, відновлення підїзної автодороги, заборони оформлення земельних прав на користування суміжних земельних ділянок,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Громадська організація «Харківська Обласна Організація «Чайківка» звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що у 2005 році мешканцями селищ Чайківка, ОСОБА_10, Черкаська Лозова, міста Харкова з метою поширення та пропаганди спорту, здорового способу життя, активного відпочинку була створена і зареєстрована Громадська організація «Харківська Обласна Організація «Чайківка». Для виконання статутної діяльності громадська організація звернулася до Дергачівської райдержадміністрації з питання виділення земельної ділянки під зону відпочинку на березі Лозовенківського водосховища.

30 грудня 2005 року відповідно до розпорядження Дергачівської райдержадміністрації № 777 Громадська організація «Харківська Обласна Організація «Чайківка» отримала дозвіл на створення зони відпочинку на земельній ділянці площею 0,8 га на березі Лозовенківського водосховища з підїздом до цієї ділянки з існуючої дороги Центру реабілітації ТОВ «Харків-Капітал».

Зазначила, що вказане розпорядження чинне, оскільки було надано до 01 січня 2008 року та до нього не застосовуються ані норми щодо продовження дії, ані щодо надання в оренду через земельні торги.

З 2005 року і до теперішнього часу Громадська організація «Харківська Обласна Організація «Чайківка» оформлює право оренди земельною ділянкою прибережної захисної смуги Лозовенківського водосховища для організації зони відпочинку.

Вказала, що нею отримано містобудівне обґрунтування, акт вибору та обстеження земельної ділянки, отримані висновки відповідних установ, розроблено проект землеустрою, який знаходиться в Харківській облдержадміністрації на затвердженні, але оформлення оренди з 2009 року здійснюється з постійними затримками, перешкоджаннями.

Зазначила, що після звернень до Харківського природоохоронного прокурора їй стало відомо, що відповідачами в травні 2012 року була демонтована підїзна дорога з бетонних плит до берегу Лозовенківського водосховища, визначена в її проекті землеустрою, на її місці встановлено бетонний паркан, який повністю з усіх сторін закрив доступ до земельної ділянки, відведеної Громадській організаціі «Харківська Обласна Організація «Чайківка».

Вказала, що ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 фактично захопили земельну ділянку як ту, що була попередньо відведена Громадській організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» - 0,8 га, так і земельну ділянку визначену з неї проектом землеустрою 0,43 га та замість зони відпочинку розташували на землях рекреаційного призначення котеджи, оформляючи земельну ділянку спочатку під особисте селянське господарство, а потім під садівництво, не приймаючи до уваги первісну категорію та цільове призначення цих земель не землі сільськогосподарського призначення, а землі промисловості, транспорту, звязку, електроенергетики та іншого призначення, що підтверджується розпорядженням Дергачівської райдержадміністрації № 35 від 18.01.2008 року, проектом землеустрою з висновками.

Зазначила, що неодноразові звернення до голів Дергачівської райдержадміністрації Харківської області, Харківської обласної державної адміністрації, прокурора Харківської області, природоохоронного прокурора, депутатів, засобів масової інформації не сприяли відновленню її права землекористування, права на безперешкодне здійснення статутної діяльності, прав на поширення та пропаганди спорту, здорового способу життя, активного відпочинку.

Просила зобовязати відповідачів усунути перешкоди у здійсненні статутної діяльності Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка», надати можливість членам громадської організації, населенню селищ Чайківка, ОСОБА_10, Черкаська Лозова, міста Харкова користуватись зоною відпочинку шляхом демонтажу бетонного забору, встановленого ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, відновлення підїзної автомобільної дороги з бетонних плит по вул. Озерній в селищі Чайківка Мало-Данилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області для вільного підходу та підїзду до берегу Лозовенківського водосховища для створення та користування зоною відпочинку, заборонити ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 оформлення землекористування на земельну ділянку під підїзною дорогою до зони відпочинку, що проходить вздовж огорожі Центру реабілітації ТОВ «Харків-Капітал»; судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2016 року у задоволенні позову Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Громадська організація «Харківська Обласна Організація «Чайківка» подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги.

Зазначила, що суд не звернув уваги на судові рішення, якими скасовано та визнано неправомірними розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 31 липня 2012 року № 550 щодо ОСОБА_2 та визнано недійсними державні акти на землю на спірну ділянку; що відсутнє розпорядження про зміну категорії даної земельної ділянки; що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачам виготовлені з порушенням норм чинного законодавства; що схеми розташування земельних ділянок не відповідають фактичним даним; що в проектах відсутні належні матеріали встановлення (відновлення) та погодження меж; що сіножатті можуть надаватись громадянам лише в оренду; що проекти землеустрою не подавались до Комісії з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою; що проекти не проходили обовязкову землевпорядну експертизу; що фактично земельна ділянка відповідачів відноситься до земель рекреаційного призначення та земель водного фонду, прибережної смуги Лозовенківського водосховища та знаходиться в 50 м зоні; що відповідачами в порушення наданих дозволів обєднані в одну чотири земельних ділянок, хоча по ним є окремі розпорядження на виготовлення окремих проектів, що не змінювались.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що права позивача не порушено.

Відповідно до частини 3 статті 10, частини 2 статті 59, частинами 1, 4 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що витягом з протоколу № 15 засідання земельної комісії Державної районної державної адміністрації від 29 вересня 2005 року Громадській організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 1 га для створення зони відпочинку.

30 грудня 2005 року Громадській організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації розпорядженням № 777 надано дозвіл на розробку проекту відведення із земель державної власності земельної ділянки площею 0, 8 га, яка знаходиться на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту для передачі в оренду терміном на 5 років для створення зони відпочинку із зміною цільового призначення із категорії земель іншого призначення на категорію земель рекреаційного призначення.

Рішенням виконавчого комітету Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 10 січня 2006 року надано дозвіл на санітарну очистку території земельної ділянки площею 0, 8 га наданої для створення зони відпочинку на території с. Чайківка.

Розпорядженням № 35 першого заступника голови Дергачівської районної державної адміністрації від 18 січня 2008 року внесено зміни до розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 30 грудня 2005 року № 777 та замінено в пункті 1 розпорядження слова «із категорії земель іншого призначення» словами «із категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення».

18 січня 2007 року складено акт вибору та обстеження земельної ділянки площею 0,4280 га для створення зони відпочинку в районі Лозовенківського водосховища і с. Чайківка на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

У 2007 році виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0, 4331 га зі зміною цільового призначення із категорії іншого призначення на категорію рекреаційного призначення для створення зони відпочинку, яка розташована на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту Дергачівського району Харківської області.

26 березня 2007 року Дергачівським районним відділом земельних ресурсів затверджено технічне завдання на виконання робіт по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальної площею 0,4331 га.

За вказівкою Державного комітету України по земельним ресурсам від 20 березня 2002 року № 12 «Про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення державного земельного реєстру земель» земельній ділянці площею 0,4331 га присвоєно кадастровий номер :04:000:0034.

27 квітня 2007 року головним державним санітарним лікарем Дергачівського району надано висновок № 42 щодо вибору (відведення) земельної ділянки площею 0,4331 га під забудову.

29 травня 2007 року Управлінням культури і туризму облдержадміністрації надано висновок щодо погодження проекту відведення земельної ділянки 0,4331 га зі зміною цільового призначення із категорії земель іншого призначення на категорію земель рекреаційного призначення Громадській організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» для створення зони відпочинку на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту Дергачівського району Харківської області.

21 червня 2007 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4331 га для створення зони відпочинку на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту Дергачівського району Харківської області.

14 травня 2007 року складено акт встановлення та погодження меж земельної ділянки землекористувача площею 0,4331 га з суміжними землекористувачами Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» та Малоданилівської селищної ради.

12 травня 2010 року головою Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» надано до голови Дергачівської райдержадміністрації Харківської області заяву про затвердження проекту відводу та передання в оренду земельної ділянки площею 0,4331 га, яка розташована на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту строком на 50 років для створення зони відпочинку та спорту мешканців селища Чайківка.

08 жовтня 2010 року головою Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» надано до губернатору Харківської області заяву про затвердження проекту відводу та передання в оренду земельної ділянки площею 0,4331 га, яка розташована на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту строком на 49 років для створення зони відпочинку та спорту мешканців селища Чайківка.

Із відповідей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та Харківської обласної державної адміністрації вбачається, що станом на 2015 рік розпоряджень щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки, надання земельної ділянки в оренду, затвердження проекту відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення Громадській організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за межами населеного пункту не видавалося.

Таким чином, як вбачається з наданих документів Громадська організація «Харківська Обласна Організація «Чайківка» не набула ані права користування, ані права власності на земельну ділянку. В матеріалах справи навіть відсутнє розпорядження відповідного органу про затвердження проекту відводу та передання в оренду земельної ділянки площею 0,4331 га.

В суді апеляційної інстанції представники Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» підтвердили, що з 2005 року по теперішній час вони не оформили своє право користування земельною ділянкою.

Оскільки право землекористування позивача перебуває на стадії оформлення, вважати, що його права, свободи чи інтереси порушені, невизнані або оспорювані підстав немає.

Посилання представників Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не враховано обставини, які встановлені попередніми судовими рішеннями, зокрема така обставина, як наявність вздовж бетонної огорожі № 1-2 Центру реабілітації «Лозовеньки» Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», вказаної в їхньому проекті підїзної дороги до Центру до Лозовенківського водосховища до земельної ділянки, на яку надано дозвіл на розробку проекту її відведення, судовою колегією не приймаються, оскільки по-перше, попередні судові рішення (рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2014 року, ухвала Апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2015 року, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року, ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 30 квітня 2015 року про порушення кримінального провадження, рішення Апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року про скасування та визнання неправомірним розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 31 липня 2012 року № 550 «Про зміну цільового використання земельних ділянок, які перебувають у власності громадян із ведення особистого селянського господарства на ділянки для ведення індивідуального садівництва», яке скасовано касаційною інстанцією 25 травня 2016 року, стосуються Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», а не Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка». Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року в задоволенні позову Громадській організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» про визнання неправомірним та скасування розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 09 листопада 2010 року за № 1058 «Про передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту ОСОБА_2В.», визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, який видано ОСОБА_2- відмовлено; по-друге, дозвіл надано на розробку проекту відведення площею 0, 8 га, а не 0,4331 га; по-третє, Громадська організація «Харківська Обласна Організація «Чайківка» не набула ані права користування, ані права власності на земельну ділянку, площу та розташування якої на наданих сторонами схемах в суді апеляційної інстанції при дослідженні матеріалів справи не могла вказати.

Доводи представників Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» на те, що відповідачі незаконно користуються земельними ділянками, що земельні ділянки відповідачів накладаються на їхню земельну ділянку є безпідставними.

Так, як вбачається з матеріалів справи з 18 квітня 2011 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1813 га, яка розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 09 листопада 2010 року за № 1057 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0165, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00378, цільове використання якої змінено на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 31 липня 2012 року № 550 «Про зміну цільового використання земельних ділянок, які перебувають у власності громадян із ведення особистого селянського господарства на ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту».

З 18 квітня 2011 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1813 га, яка розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 09 листопада 2010 року за № 1058 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0163, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00377, цільове використання якої змінено на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 31 липня 2012 року № 550 «Про зміну цільового використання земельних ділянок, які перебувають у власності громадян із ведення особистого селянського господарства на ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту».

З 18 квітня 2011 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1813 га, яка розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 09 листопада 2010 року за № 1059 для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0164, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00379, цільове використання якої змінено на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 31 липня 2012 року № 550 «Про зміну цільового використання земельних ділянок, які перебувають у власності громадян із ведення особистого селянського господарства на ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту».

З 20 травня 2014 року за договором купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 власником цієї земельної ділянки є ОСОБА_9

З 19 жовтня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є власниками земельної ділянки площею 0,3740 га, яка розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2010 року, зареєстрованого за № 2415 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0002, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№ 05, 04, цільове використання якої змінено на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 31 липня 2012 року № 550 «Про зміну цільового використання земельних ділянок, які перебувають у власності громадян із ведення особистого селянського господарства на ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту».

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи кожен з відповідачів, крім ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які як вбачається з матеріалів справи взагалі не користуються земельними ділянками на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, оскільки не мають такого права, належним чином оформили своє право власності кожен на свою земельну ділянку і правомірно користуються ними.

Належних та допустимих доказів того, що на земельну ділянку позивача накладаються земельні ділянки відповідачів не підтверджуються матеріалами справи. Із наданих схем не вбачається, що має місце накладання.

Клопотань щодо проведення судових експертиз сторони не заявляли.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Також Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року).

Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обовязок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.

Посилання представників Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» на те, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 отримали земельні ділянки незаконно спростовуються матеріалами справи.

Поняття, зміст права власності на землю та підстави його набуття зазначено в нормах ст. ст. 78, 81, 116 ЗК України.

За змістом ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом та виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною умовою виникнення права власності на земельну ділянку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право власності має абсолютний характер та є непорушним. Забезпечуючи усім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь яких осіб.

Рівність умов захисту прав власності на землю випливає з норм ст. ст. 21, 55 Конституції України та ст. 152 ЗК України.

Згідно зі ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 з додержанням вимог чинного законодавства набули право власності на земельні ділянки на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, належним чином оформили своє право власності кожен на свою земельну ділянку і правомірно користуються ними.

В суді апеляційної інстанції представники Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» ці факти не спростували.

Твердження представників Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» щодо того, що земельні ділянки відповідачів розташовані на землях водного фонду спростовуються матеріалами справи.

Статтею 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Згідно із ч. 1 ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними обєктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Частиною 2 ст. 58 ЗК України визначено, що для створення сприятливого режиму водних об'єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 60 ЗК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів з урахуванням містобудівної документації.

Згідно із ст. 88 Водного кодексу України в редакції, яка чинна на час виникнення спірних правовідносин у власність спірної земельної ділянки з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибрежної захисної смуги подвоюється. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 87 Водного кодексу України зовнішні межі водоохоронних зон визначаються за спеціально розробленими проектами. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 87 Водного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 затверджено Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, яким визначенено, що цей Порядок встановлює єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохронних зон та режим ведення господарської діяльності в них. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88 91 Водного кодексу України. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно технічної документації.

Згідно з п.п.1,5 Порядку розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно технічної документації Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагенством та територіальними органами Держземагенства і затверджуються відповідними місцевими органами виконавчої влади або виконавчими комітетами рад.

За змістом пунктів 4,5 Порядку проекти водоохоронних зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що на землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.

Враховуючи принцип допустимості засобів доказування, допустимим засобом доказування наявності водоохоронної зони та/або прибережної захисної смуги, в якості складової водоохоронної зони, має бути проект встановлення водоохоронної зони (прибережної захисної смуги), або кадастровий план земельної ділянки, на якій відображено таку зону (смугу) або містобудівна документація, яка передбачає зазначене вище.

Статтею 87 Водного кодексу України визначено, що контроль за створенням водоохоронних зон прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій покладено на місцеві органи державної виконавчої влади, виконавчі комітети рад, органи охорони навколишнього природного середовища. Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених організацій за рахунок різних джерел фінансування, узгоджуються з органами охорони навколишнього природного середовища, використання земельних ресурсів, власниками землі, землекористувачами та затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами рад. Межі земельних ділянок, на які розповсюджуються права будь яких фізичних чи юридичних осіб або органів місцевого самоврядування, у тому числі, зони спеціальних обмежень щодо використання земель, повинні бути визначені у відповідності до існуючих вимог. За відсутності встановлених меж земельних ділянок спеціального обмеження (меж прибережних захисних смуг) порушення або перетин таких меж є неможливим.

Відповідно до ч. 7 ст. 87 Водного кодексу України саме виконавчі комітети місцевих рад зобовязані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях.

Отже, фактичні розміри і межі прибережних смуг існують не в силу їх законодавчого закріплення, а для визначення, встановлення та закріплення меж прибережної захисної смуги, та як наслідок віднесення цієї території до земель водного фонду, законодавством передбачений відповідний порядок, який полягає у розробці відповідного проекту та виділення на його підставі земель водоохоронних зон та прибережних захисних смуг.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що земельні ділянки відповідачів знаходиться на землях водного фонду.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486 передбачено, що контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється місцевими органами виконавчої влади, виконавчими комітетами рад, Держекоінспекцією та її територіальними органами.

Органи, до компетенції яких входить контроль за додержанням режиму використання водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, до суду з приводу порушення земельного та водного законодавства з позовом не зверталися.

Навпаки, в суді апеляційної інстанції представник Харківської обласної державної адміністрації підтримала рішення суду першої інстанції та просила апеляційну скаргу Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» - відхилити.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал», яке не приймало участі у справі, апеляційну скаргу не подавало.

Ухвалюючи рішення, з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України суд першої інстанції, дослідивши обставини справи повно, надавши доказам належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову позивачу за його недоведеністю. Підстав для його зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1.ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Харківська Обласна Організація «Чайківка» відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії