РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Моцного О.С., при секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді - 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1; об'єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 7%, розташований за адресою: АДРЕСА_2; земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2; земельної ділянки площею 0,0573 га у садовому товаристві АДРЕСА_3; автомобілю марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого у ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області. Іншим спадкоємцем є відповідач, який відмовився від отримання спадщини. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але через проведення АТО на території Донецької області вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про спадщину, оскільки оригінали документів залишилися в спадковій справі нотаріуса на території непідконтрольній владі України. На підставі цього просить визнати за собою право власності в порядку спадкування на вказане майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 28 квітня 1984 року та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_2».

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 12 травня 2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 06.10.1995 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,0573 га для садівництва на території садового товариства АДРЕСА_3.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.12.2010 року за ОСОБА_3 зареєстрований автомобіль марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 жовтня 2008 року № 2-1437-08, яке набрало законної сили 28.10.2008 року, за ОСОБА_3 визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 7%, розташований за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,1000 га.

Відповідно до витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру від 02.11.2008 року № НОМЕР_4 земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастрова ним номером НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 19.01.1998 року квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності - ОСОБА_3 - 1/3, ОСОБА_1 - 1/3 та ОСОБА_5 - 1/3.

Постановою державного нотаріуса Першої донецької державної нотаріальної контори від 30 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки всі архівні справи знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України - у м. Донецьку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування відповідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та у строки, передбачені чинним законодавством, вона звернулася до нотаріуса Донецького міського нотаріального округу із відповідною заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_3, але отримати відповідне свідоцтво у нотаріуса вона позбавлена можливості через проведення АТО на території Донецької області.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 61, 79, 88, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Донецька, право власності в порядку спадкування за законом на -

1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 49,4 кв.м.,

об'єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 7%, розташований за адресою: АДРЕСА_2,

земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2,

земельну ділянку площею 0,0573 га у садовому товаристві АДРЕСА_3,

автомобіль марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого у ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області,

які належали ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя