У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Дербенцевої Т.П., Касьяна О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Білоцерківського міського відділу (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київської області, Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, ОСОБА_5 про звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником транспортного засобу автомобіля марки «Audi A6», сірого кольору, 2008 року випуску, V двигуна об'ємом 2967, номер кузова НОМЕР_1 згідно договору купівлі-продажу від 11 листопада 2014 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4.

Зазначав, що ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 21 січня 2015 року та ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2015 року було накладено арешт на зазначений автомобіль, залишивши його зберігати на території Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, а також встановлено заборону власнику автомобіля чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії відносно нього.

Враховуючи, що він немає ніякого відношення до розслідуваної кримінальної справи, а зазначений арешт порушує його право власності, просив суд відновити його порушене право та звільнити вказаний автомобіль з-під арешту.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено.

Скасовано арешт на автомобіль «Audi A6», сірого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований на ОСОБА_4, накладений ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 21 січня 2015 року, та передано вказаний автомобіль в користування ОСОБА_4

Додатковим рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 листопада 2015 року резолютивну частину рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 вересня 2015 року доповнено словами «та ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 23 січня 2015 року».

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2016 року скасовано рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 вересня 2015 року та додаткове рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 листопада 2015 року, провадження у справі закрито.

У поданій касаційній скарзі скаржник ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2016 року та вирішити питання по суті, відновивши його право власності на автомобіль шляхом звільнення його з-під арешту.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 листопада 2014 року комісійний магазин ТзОВ «Захід-Авто-Ленд» оформив довідку-рахунок серії ВІА №539459 купівлі-продажу транспортного засобу марки «Audi A6», сірого кольору, 2008 року випуску, двигун об'єм V-2967, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5, виданого 24 жовтня 2014 року, де продавцем виступила ОСОБА_5, а покупцем ОСОБА_4

11 листопада 2014 року вказаний транспортний засіб було зареєстровано на позивача та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 21 січня 2015 року та ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2015 року накладено арешт на автомобіль «Audi A6», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований на ОСОБА_4 та залишено зберігати вказаний автомобіль на території Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, як речовий доказ в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власностіє непорушним. Ніхтоне може бути протиправно позбавленийцього правачи обмежений уйого здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року № 5.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, твердження скаржника щодо розгляду вимог особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, є безпідставними з огляду на те, що зазначений арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Переглядаючи спір в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі та правомірно застосував норму права, яка застосовується до даних правовідносин, обґрунтовано та законно дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Касаційна скарга висновків суду апеляційної інстанції не спростовує.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дає підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2016 року відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

Т.П.Дербенцева

О.П.Касьян