СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/503/16-ц
Провадження №2/547/281/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі секретаря судового засідання Т.В.Артикульної,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вереміївської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги неможливістю для позивача, як спадкоємця своїх батьків, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на квартиру через втрату оригінала свідоцтва про право власності на житло.

Позивач у судове засідання не з'явилася, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що квартира належала батькам позивача на праві спільної сумісної власності подружжя. На момент смерті матері позивача, її батько проживав з нею, прийняв спадщину фактичним вступом у володіння своєю 1/2 часткою у квартирі. Після смерті батька позивач у встановлений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус не може видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено, свідоцтво було зареєстровано у органі БТІ. Інших спадкоємців, окрім позивача, немає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності свого представника, проти позову не заперечує.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст. 158, 169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін.

Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Веселий Поділ, її мати - ОСОБА_3, батько - ОСОБА_2 (а.с. 10). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" (а.с. 27).

02.10.1976 ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_4, після укладення шлюбу змінила прізвище з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" (а.с. 9).

Свідок ОСОБА_5 дав показання, що близько 30 років знав ОСОБА_4 (ОСОБА_4), проживав з ним по сусідству. ОСОБА_8 (позивач) є дочкою ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_6 дала показання, що ОСОБА_4 є чоловіком її "двоюрідної" баби ОСОБА_7. Вони є батьками позивача. Позивач завжди називала ОСОБА_4 "батько", а він позивача "дочка". Усі знали, що вони батько і дочка.

Отже, належними і допустимими доказами підтверджено, що позивач є дочкою ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 09.09.1994 ОСОБА_4 і ОСОБА_7 є власниками квартири АДРЕСА_1, свідоцтво зареєстровано у Лубенському МБТІ (а.с. 8), оригінал свідоцтва втрачено (а.с. 18).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Вереміївка (а.с. 6), на момент її смерті з нею разом проживав ОСОБА_4 (а.с. 11).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Вереміївка (а.с. 7), позивач здійснила його поховання (а.с. 14).

У встановлений 6-місячний строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4, відкрито спадкову справу № 121/2014. Проте нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання правовстановлюючого документу щодо зазначеної квартири, рекомендував звернутися до суду (а.с. 17).

Наразі житлова квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 52,6 кв.м., житлову - 30,2 кв. м., оціночна вартість 111483,00 грн (а.с. 15, 16).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України - далі ЦК).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК).

Отже, на час відкриття спадщини ОСОБА_7 її чоловік ОСОБА_4 прийняв її спадщину - право власності на 1/2 частину квартири. Інша 1/2 частина квартири належала йому як частина спільної сумісної власності подружжя.

Звернувшись після смерті ОСОБА_4 у встановлений строк із заявою про прийняття спадщини, позивач прийняла спадщину батька ОСОБА_4, тобто право власності на 1/1 частку (цілу) кватири.

Оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено. Нотаріус не може видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину через не реєстрацію у Реєстрі речових прав відповідного права власності спадкодавця. Законодавство не передбачає реєстрацію права власності за померлою особою.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК ). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Ураховуючи зазначене суд робить висновок, що відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно і неможливість її здійснення за особами, які померли, порушують право позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину. Саме цим позивачеві створено перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак суд захищає цивільне право позивача щодо отримання ним у власність спадщини та визнає за позивачем право власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 158, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 52,6 кв. м., житловою площею 30,2 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 10.06.2016.