Справа № 603/268/16-ц
Провадження №2/603/120/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його дружина ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, проте одержати у нотаріальній конторі свідоцтво про прийняття спадщини не може у зв'язку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що підлягає спадкуванню. Просить визнати за ним право власності на дане спадкове майно, що залишилось після смерті його дружини ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач Монастириська міська рада Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечує.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно ксерокопії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 12.07.1961 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі від 12.07.1961 року, актовий запис № 25.

За даними технічної документації від 18.03.1985 року будинковолодіння АДРЕСА_2 належало ОСОБА_3

Зі змісту архівного витягу із протоколу №11 виконавчого комітету Монастириської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 25.11.1987 року, виданого Архівним відділом Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області 23.05.2016 року за №03-04/105, вбачається, що рішенням №196 від 28.10.1987 року «Про зміну номерних знаків на житлових будинках м. Монастириська» затверджено зміни номерних знаків на будинках вулиці Чехова, зокрема номерний знак будинку АДРЕСА_2 змінено на АДРЕСА_1.

Як вбачається з архівного витягу із протоколу восьмої сесії двадцять першого скликання Монастириської міської ради народних депутатів Тернопільської області від 13.03.1992 року «Про перейменування вулиць в м. Монастириську», виданого Архівним відділом Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області 23.05.2016 року за №03-04/106, вулицю Чехова перейменовано на вулицю І.Мазепи.

Згідно інформаційної відповіді Монастириської міської ради Тернопільської області № 374/06-02 від 11.05.2016 року, адресованої адвокату ОСОБА_6, за житловим будинком, що по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,2300 га, (користувач ОСОБА_1.), що підтверджується завіреною світлокопією книги, доданої до відповіді.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» № 188 від 11.04.2016 року, виданої позивачу ОСОБА_1, у АДРЕСА_1 розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 54,1 кв.м, житловою - 35,2 кв.м під літерою «А».

На даний житловий будинок 07.04.2016 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі змісту довідки № 328/06-02, виданої 25.04.2016 року виконкомом Монастириської міської ради Тернопільської області, на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з нею проживав та був зареєстрований її чоловік - позивач ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав із спадкодавцем, проте, як вбачається із письмової відповіді приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_7, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постаною Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 року у справі №6-137цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів.

Таким чином, згідно досліджених у судовому засіданні світлокопії книги щодо відведення земельної ділянки під спірне будинковолодіння, технічного паспорта, виготовленого КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» 07.04.2016 року, технічної документації від 18.03.1985 року вбачається, що будинковолодіння по АДРЕСА_1, є приватною власністю, роками зведення якого є 1939 - 1977 роки, розташоване на відведеній для цього земельній ділянці.

Як слідує з технічного паспорта, виданого 07.04.2016 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок загальною площею 54,1 кв.м, житловою - 35,2 кв.м під літерою «А», розташований по АДРЕСА_1, збудований у 1939 - 1977 роках.

Відповідно до Листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №12/5-126 від 23.03.1999 року по об»єктах, що збудовані до 05.08.1992 року, тобто до прийняття Урядом України документа, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №95 від 19.03.2013 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ухвалюючи рішення суд приймає до уваги, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1, зведений у 1939 -1977 роках на відведеній для цього земельній ділянці та належав спадкодавцю ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а прийняв спадщину. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом.

Як убачається з інформаційного листа №532/01-16, виданого 07.06.2016 року Монастириською державною нотаріальною конторою Тернопільської області, згідно даних спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не заводилась.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 54,1 кв.м, житловою - 35,2 кв.м, під літерою «А», в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Ю. Г. Гудкова