АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2948/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: договірні Доповідач Міненкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі

головуючого-судді: Міненкової Н.О.

суддів: Кругової С.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Прологаєвої А.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»; третя особа ОСОБА_5 України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»; третя особа ОСОБА_5 України.

Просила суд, визнати бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на її запит протиправною та зобовязати банк надати позивачу інформацію на запит від 06.08.2015 року.

В обґрунтування позову зазначала, що 06 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про отримання позивачем кредиту у сумі 40 000,00 доларів США для споживчих цілей із терміном погашення до 05 серпня 2022 року. Позивач зазначає, що право власності зазначених коштів на нього не перейшло, валютний рахунок на який би поступали 40 000, 00 доларів на її імя не відкривався, і взагалі, вважає, що банк не міг здійснювати операції з валютними коштами. Вказуючи на це, позивач звернулась до відповідача з запитом від 06.08.2015 року та просила надати з питань у ньому зазначених, зокрема з приводу діяльності банку повязаної із здійсненням валютних операцій, але відповіді на свій запит не отримала. В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_4 не зявились, представник надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням наданих письмових заперечень, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 Банку України в судове засідання не зявився, надав до суду письмові пояснення, справу просив розглядати за відсутності представника НБУ на підставі наданих пояснень.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишені без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Представник апелянта ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд справи без участі апелянта та його представника.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що відповідно до копії договору про надання споживчого кредиту № 0 від 06.08.2007 року між сторонами по справі (АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3М.) було укладено кредитний договір про надання позивачу 40 000,00 доларів США. (а.с. 6-8). Згідно копії запиту про надання інформації від 06.08.2015 року ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_3 звернувся до відповідача із запитом про інформацію та просив надати йому інформацію, що стосується укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсиббанк» договору № 0. (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи до зазначеного запиту на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_4 було надано довіреність від ОСОБА_3 від 09.07.2013 року. (а.с.10).

Відповідно до копії відповіді на запит від 26.08.2015 року вих. № 30-21/40564 ПАТ «УкрСиббанк» посилаючись на ЗУ «Про банки та банківську діяльність» стосовно порядку розкриття банківської таємниці, відмовив ОСОБА_4 в наданні інформації у звязку з відсутністю на те правових підстав.

Згідно ч.1 та п.п. 1-3, ч. 2 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у ОСОБА_5 банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів.

Відповідно до змісту ч. 4 ст.61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Згідно ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», визначено види діяльності банку.

Згідно ч.5 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право надавати інформацію, що становить банківську таємницю, іншим банкам та ОСОБА_5 банку України в обсягах, необхідних при наданні кредитів, банківських гарантій.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, судом не встановлено порушення прав позивача з боку банку на отримання інформації і для реалізації права на інформацію позивач не позбавлений можливості самостійно звернутися до банку з відповідною заявою, або ж через свого представника, повноваження якого будуть належним чином підтвердженні, згідно вимог ЦК України.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції вважає, що суд оцінив належність і допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності і постановив рішення яке відповідає вимогам ст.213, 214 ЦПК України і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та можу бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - Т.П. Зазулинська

ОСОБА_6