Справа № 369/2461/16-ц
Провадження № 4-с/369/56/16
УХВАЛА

Іменем України

22.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря: Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, суб»єкт оскарження: начальник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 про бездіяльність виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.04.2016 було задоволено скаргу ОСОБА_1, суб»єкт оскарження: начальник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 про бездіяльність виконавчої служби у повному обсязі.

19.05.2016 року заявник ОСОБА_1 по справі звернувся до Києво-Святошинського районного суду із заявою про розяснення рішення суду.

Свою заяву він мотивував тим, що, у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 369/2461/16-ц за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2

20.04.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено по даній справі ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1А задоволено.

18.05.2016року співробітники цивільної канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі поданої мною заяви видали мені належним чином засвідчену копію зазначеної ухвали суду, після ознайомлення з текстом якої мені стало незрозуміло обґрунтування даного судового рішення, висновки суду, описова, мотивувальна та резолютивна його частини, а також те, яким чином вказане рішення можна взагалі виконати.

Так, в описовій частині ухвали вказано, що «у судове засідання заявник та його представник не зявилися, надіслали до суду заяву, згідно якої просили слухати справу у їх відсутність». Проте заява ОСОБА_3 з подібним проханням в матеріалах цивільної справи № 369/2461/16-ц взагалі відсутня. Крім того, 20.04.2016 року заявник особисто приймав участь у судовому розгляді даної цивільної справи, заявляв клопотання та надавав пояснення.

Відповідно до положень частини 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу

державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути

порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно резолютивної частини ухвали скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність

начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 задоволено, проте в мотивувальній частині даного рішення судом не наведено пояснень щодо

суті даної бездіяльності, в чому вона виражається, та якими саме правовими

нормами керувався суд, приходячи до висновку про обґрунтованість скарги.

У резолютивній частині ухвали суд також визнав незаконною постанову

державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області

Міщенко J1.M. про відкриття виконавчого провадження № 48907606 та скасував

її, проте не зазначив, яке саме відношення постанова про відкриття

провадження № 48907606 має до бездіяльності керівника відділу державної

виконавчої служби у рамках зовсім іншого виконавчого провадження

№ 49233186.

Тому просив роз»яснити, чому судом не враховано жодного доказу, поданого заявником в судовому засіданні 20.04.2016 року, а також пояснень заявника під час судового розгляду 20.04.2016 року;в чому саме полягає бездіяльність начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 та якими саме правовими нормами керувався суд при встановленні фактів порушення ОСОБА_2 прав заявника;яким чином визнання незаконною постанову державного виконавця про

відкриття виконавчого провадження № 48907606 та її скасування може поновити

порушені начальником ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2

права і свободи ОСОБА_3, який є стягувачем по іншому виконавчому

провадженню - № 49233186.

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги, щодо роз»яснення ухвали суду підтримав та просив їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи начальник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області у судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, надіслали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи матеріали справи, вважає, що заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.04.2016 було задоволено скаргу ОСОБА_1, суб»єкт оскарження: начальник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 про бездіяльність виконавчої служби у повному обсязі з наступних підстав.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 16.07.2015 року по цивільній справі № 369/6778/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1до приватного підприємця ОСОБА_4 було задоволено частково: зобовязано відповідача передати позивачу велосипед «Amazon» червоного кольору з розміром коліс 20 дюймів, товарний чек та гарантійний лист.

29.10.2015 року ОСОБА_5 звернувся до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції на підставі ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» із заявою про примусове виконання вищезазначеного рішення суду та виконавчий лист № 369/6778/15-ц виданий

05.10.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, що відповідно підтверджується заявою ОСОБА_1 від 29.10.2015 року, яка міститься у матеріалах виконавчого провадження №49233186.

06.11.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_6 винесено постанову № 49233186 про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам її копії, про що свідчить копія супровідного листа за №1452/9 від листопада 2015 року, яка міститься у матеріалах виконавчого провадження №49233186.

15.2.2016року з інформації, розміщеної на офіційному інтернет-сайті Єдиного

державного реєстру виконавчих проваджень(https://trade.informjust.ua/vpdoc/doc.aspx?docid= 114770567& Type=Decrees), заявник дізнався, що 01.12.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Києво- Святошинського РУЮ ОСОБА_6 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49233186 у звязку зі смертю боржника.

Оскільки, копія постанови про закінчення виконавчого провадження на його адресу не надходила, за уточненням інформації заявник ОСОБА_1 звернувся до відділення поштового звязку УДППЗ «Укрпошта» у смт. Чабани (за місцем свого проживання), працівники якого повідомили, що згідно журналів і реєстраційних листів поштової кореспонденції протягом останніх 4-х місяців від ВДВС Києво-Святошинського РУЮ поштових відправлень на його адресу не надходило, останнє поштове відправлення зареєстровано на відділенні 26.11.2015 року, рекомендований лист № 236).

У подальшому оскільки, заявник ОСОБА_1 так і не отримав на свою адресу копію постанови про закінчення виконавчого провадження, 15.02.2016 року заявником на адресу начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ направлено скаргу, у якій він просив:здійснити перевірку виконавчого провадження № 49233186 на предмет наявності доказів, що свідчать про направлення на адресу сторін виконавчого провадження та суду копій постанови від 01.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження, а також документів, що свідчать про їх отримання адресатами, здійснити перевірку фактів направлення співробітниками канцелярії ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції на адресу сторін виконавчого провадження та суду копій постанови про закінчення виконавчого провадження № 49233186 (вихідні реєстраційні номери та поштові реєстри);зобовязати старшого державного виконавця Чижика А.П. невідкладно направити на адресу сторін виконавчого провадження та суду копії постанови про закінчення виконавчого провадження № 49233186, згідно інформації, розміщеної на інтернет-сайті УДППЗ «Укрпошта», скарга отримана адресатом 26.02.2016 року,що відповідно підтверджується витягом про результати пошуку з Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта»., штрихкодовий ідентифікатор №799, (а.с. 5)

Однак, відповіді на свою скаргу від 15.02.2016 року заявнику ОСОБА_1 так і не було надано, про що свідчать матеріали виконавчого провадження №49233186 відкритого за виконавчим листом Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Частиною 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 8 вищезазначеної норми встановлено, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Отже, застосування Закону України «Про звернення до громадян» при розгляді скарги, можливе лише за умови, коли скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», у відповідності до якої рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

Відповідно до ч.1, 2 статті 83 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» Контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями

державного виконавця під час виконання рішень має право у разі,

якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати

постанову або інший процесуальний документ (або їх частину),

винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати

недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати

державного виконавця провести виконавчі дії в порядку,

встановленому цим Законом.

Частиною 2 статті 387 ЦПК України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, оскарження ОСОБА_1 як стягувачем, рішень державного виконавця до начальника ВДВС передбачено частиною 1 статті 82 Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин слід зазначити, що бездіяльність начальника ВДВС Кижво-Святошинського РУЮ полягала, у тому що він був зобов»язаний у відповідності до вимог ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження » за результатами розгляду скарги прийняти постанову про її задоволення чи відмову, або довести до відома скаржника про результати розгляду його скарги в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови чи задоволення, тобто начальник ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 діяв не у спосіб, передбачений Законом.

Суд зазначає, що керівник (посадові особи) ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 у відповідності ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження » чи за правилами Закону України «Про звернення громадян», зобовязаний був довести до відома скаржника про результати розгляду його скарги в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів результату розгляду, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (стаття 15 Закону України «Про звернення громадян»).

При цьому, відповіді ОСОБА_1 на скаргу від 15.02.2016 року так і не отримав, крім того у матеріалах виконавчого провадження теж відсутні результати розгляду його скарги та матеріали справи не містять відмови в задоволенні скарги, окрім того у відповідності до вимог ст. 83 Закону україни «Про виконавче провадження», але здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимоги скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 щодо розгляду скарги від 15.02.2016 року та зобовязання начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 15.02.2016 року.

Також слід зазначити що в ухвалі Києво-Святошинського районного суду київської області від 20.04.2016 були допущені описки, а саме: помилково вказано визнати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області Міщенко Л.М. про відкриття виконавчого провадження №48907606 від 5 жовтня 2015 року незаконною та скасувати її, однак вказана пстанова немає ніякого відношення до розгляду вказаної справи, тому її не слід брати до уваги.

Разом з цим слід заначити, що вказана ухвала від 20.04.2016 року містить описки, щодо того, що заявник та його представник у судове засідання не з»явилися, надіслали до суду заяву, згідно якої просили слухати справу у їх відсутність, однак заявник був присутнім у судовому засіданні та заявлені вимоги у скарзі підтримав у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Отже, зважаючи на вимоги законодавства та те, що без розяснення рішення суду у даній справі не може бути виконано, суд прийшов до висновку про необхідність розяснення ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.06.2016 року у цивільній справі за цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, суб»єкт оскарження: начальник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 про бездіяльність виконавчої служби.

Що стосується вимог заявника, про те, що судом не враховано жодного доказу, поданого заявником в судовому засіданні 20.04.2016 року, а також пояснень заявника під час судового розгляду 20.04.2016 року, то вказані вимоги заявника в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст.ст. 208-210, 221 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, суб»єкт оскарження: начальник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 про бездіяльність виконавчої служби задовольнити частково.

Розяснити, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.0.42016 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, суб»єкт оскарження: начальник відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 про бездіяльність виконавчої служби необхідно виконати шляхом визнаня неправомірною бездіяльності начальника ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2, яка полягає у неданні ОСОБА_1 відповіді на скаргу від 15.02.2016 року та у відсутністю контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання старшим державним виконавцем Чижиком А.П. та іншими посадовими особами ВДВС Києво-Святошинського РУЮ рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.07.2015 року по цивільній справі №369/6778/15-ц та зобов»язання начальника відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 15.02.2016 року.

У решті заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Суддя А.Я. Волчко