Головуючий у 1 інстанції Решетняк І.В.
Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.,

суддів: Дундар І.О., Краснощокової Н.С.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ» просить скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року, яким у задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено,- та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги ПАТ «ПУМБ» посилається на те, що суд не встановив обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог та які мають істотне значення для вирішення спору, суд не встановив обставин, що мають значення для справи, в достатньому обсязі не визначившись із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, а також на порушення норм матеріального та процесуального права; банк не згоден з висновком суду про те, що «наданий представником позивача меморіальний ордер №384037876 від 24.12.2007 року в підтвердження отриманих відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів в якості кредиту поданий суду не в оригіналі, не містить підпису відповідача ОСОБА_2, який би засвідчував отримання ним цих коштів»; при цьому банк послався на Положення про організацію операційної діяльності в банку, затвердженого постановою Правління Національного банку України №254 від 18.06.2003 року,згідно з яким меморіальний ордер не передбачає підпису відповідача ОСОБА_2; суд також не врахував той факт, що згідно ст. 322 Постанови Правління Національного банку України від 08.12.2004 року №601 про затвердження Переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України із зазначенням строків зберігання строк зберігання заявки банків та клієнтів на видання готівки у філіях, представництвах, відділеннях банків становить 3 роки; позивачем як доказ визнання відповідачем ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 24.12.2007 року також до суду була надана заява відповідача ОСОБА_2 від 10.03.2011 року, в якій вона чітко вказує про те, що вона зобовязується погасити всю суму наявної простроченої заборгованості за кредитним договором від 24.12.2007 року до кінця 2011 року, але суд зазначає,що оригінал заяви не містить відомостей про грошову суму, яка була отримана відповідачем ОСОБА_2 в якості кредиту, що не дозволяє суду визначитись з конкретною сумою кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню, проте позивачем до позовної заяви доданий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ПУМБ»,згідно якого суд може встановити розмір заборгованості, який підлягає стягненню; заявник апеляційної скарги не згоден також з висновком суду щодо заяви відповідача ОСОБА_2 про фальшивість даного доказу (заяви від 10.03.2011 року), оскільки суд не врахував клопотання позивача від 10.12.2015 року, в якому позивач наполягав на тому, що заява була особисто відповідачем ОСОБА_2 надана до Артемівського відділення філії ПАТ «ПУМБ» в м. Донецьку і крім того, суд не правильно застосував при цьому ч.1 ст. 146 ЦПК України, оскільки до суду представником позивача наданий оригінал заяви від 10.03.2011 року і тому позивач не ухиляється від подання експертам необхідних матеріалів, документів; заявник апеляційної скарги не згоден також з таким висновком суду: «даного платіжного доручення в підтвердження виконання відповідачем-1 згаданої умови договору №5895544 від 24.12.2007 року при якій можливе отримання ним кредиту,позивачем не було надано», посилаючись на 5-річний строк зберігання касових документів, але, на думку заявника апеляційної скарги, при цьому як доказ виконання умов п.1.1. та п.п. 1.2.1., 1.2.2.2. п. 1.2. кредитного договору банком до суду були надані оборотно-сальдова відомість за період з 24.12.2007 року по 01.01.2013 року по рахунку ART--UAH, яка підтверджує зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № 9903 (п.2.3.2. кредитного договору) та оборотно-сальдова відомість за договором 5895544 по рахунку ART--UAH, яка підтверджує перерахування грошових коштів у розмірі 177 154,82 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором №5211361 (вимоги п. 1.2.1, п. 2.1.7 кредитного договору №5895544 від 24 .12.2007 року), але судом вони безпідставно не були прийняті за докази як факт отримання кредитних коштів.

У судових засіданнях апеляційного суду представники ПАТ «ПУМБ» підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4 у судових засіданнях апеляційного суду заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.12.2007 року до Артемівського відділення філії ПУМБ в м. Донецьку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була подана анкета-заява на отримання споживчого кредиту.

24.12.2007 року позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір №5895544 , за яким позивач зобовязується надати відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 660 000 грн. на умовах цього договору, а відповідач ОСОБА_2 зобовязується використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит позивачу в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

В забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір №5936937 від 24.12.2007 року, відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 736,40 кв.м, яке розташоване за адресою: Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Куйбишева, б. 23.

14.11.2011 року за №DON-23/900 та 22.05.2012 року за №DON-61/452 позивачем відповідно на адресу відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 були направлені вимоги про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «ПУМБ» суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 не виникло кредитного зобовязання за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року, оскільки відсутні докази видачі позивачем у відповідності з пп. 2.3.4. п. 2.3. ст. 2 договору відповідачу ОСОБА_2 суми кредиту з карткового рахунку, що обумовлює визнання цього кредитного договору не укладеним та відповідно відсутності правових підстав для стягнення 837 829 грн. 95 коп. в якості суми боргу за кредитом. Приймаючи до уваги, що зобовязання про повернення кредитних коштів за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року у відповідача ОСОБА_2 не виникло, суд дійшов висновку, що зобовязання відповідача ОСОБА_3 за договором іпотеки №5936937 від 24.12.2007 року у вигляді передачі предмета іпотеки позивачу для забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором також не існує з тієї причини, що юридична доля іпотечного зобовязання має похідний характер від забезпеченого ним основного кредитного зобовязання, тобто якщо не існує основного зобовязання, немає і іпотечного зобовязання, яким забезпечено виконання основного зобовязання.

Такі висновки є правильними.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 631 ЦК України передбачено строк договору, а саме час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 цього Кодексу до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (ст.ст.1046-1053) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу (ч.2 ст. 64 ЦПК України).

Предявляючи позов, ПАТ «ПУМБ» посилалось на те, що позивач належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, відповідачка ОСОБА_2 погоджувалась з тим, що підписувала кредитний договір, анкету-заяву, але заперечувала проти отримання грошових коштів по договору, у звязку з чим в суді першої інстанції неодноразово заявляла клопотання про витребування доказів - оригіналів документів на підтвердження доводів позивача, а саме договору про відкриття банківського карткового рахунку №9903 від 21 грудня 2007 року, меморіального ордеру, заяви на видачу готівки та інших документів, що підтверджують перерахування суми кредиту на картковий рахунок №9903, а також матеріалів кредитної справи.

Як зазначив суд першої інстанції за предметом доказування у даній справі позивач повинен був довести факт отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів в якості кредиту за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року. При цьому вказаний факт повинен був підтверджений письмовими доказами, які за вимогою ч.2 ст. 64 ЦПК України подаються в оригіналі.

Проте жодних оригіналів документів, які могли підтвердити виконання зобовязань ПАТ «ПУМБ» щодо надання кредиту ОСОБА_2 та виконання ОСОБА_2 умов отримання кредиту, викладених в ст. 2 кредитного договору позивачем не надано до суду першої інстанції.

Разом з тим, судом першої інстанції досліджені надані позивачем докази, а саме копія меморіального ордеру №384037876 від 24.12.2007 року, заява від 10.03.2011 року, в якій відповідач ОСОБА_2 визнає заборгованість за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року та зобовязується погасити заборгованість до кінця 2011 року, оборотно-сальдові відомості за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року.

Із досліджених судом першої інстанції доказів і змісту письмових документів, а саме кредитного договору вбачається, що згідно з п. 1.1. та пп. 1.2.1, 1.2.2 п.1 ст.1 кредитного договору №5895544 від 24.12.2007 року кредит у розмірі 660 000 грн. надається позивачем відповідачу ОСОБА_2 за умови рефінансування (погашення) заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитом , наданим йому позивачем за кредитним договором №5211361 від 22.02.2007 року, у сумі 177 154 грн. 82 коп. При цьому вказане рефінансування (погашення) заборгованості відповідача ОСОБА_2 повинно було здійснитися з загальної суми кредиту у розмірі 660 000 грн.; інша частина кредиту за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року в сумі 482 845 грн. 18 коп. відповідачка ОСОБА_2 мала право використати на свій розсуд відповідно до чинного законодавства України. При цьому за вимогою п. 2.1.7 кредитного договору №5895544 від 24.12.2007 року доказом згаданого рефінансування (погашення) заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №5211361 від 22.02 2007 року повинно бути належним чином оформлене платіжне доручення на переказ відповідачем ОСОБА_2 коштів в розмірі 177 154 грн. 82 коп. позивачу. Доказів наявності такого платіжного доручення не надано.

Крім того, укладеним 24 грудня 2007 року між ЗАТ «Перший Український ОСОБА_1 банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_1 банк» та ОСОБА_2 кредитним договором № 5895544, а саме статтею 2 передбачено, що кредит надається позичальникові лише після того, коли будуть виконані всі перелічені нижче умови:

- 2.1.1. Укладення з Банком наступних договорів в забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором: 2.1.1.1. Іпотечний договір наступного нерухомого майна: нежитлове приміщення, реєстраційний номер:1400338, загальна площа: 736,40 кв.м, Б нежитлове приміщення: відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.12.2007 року № 16927276, виданого комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації», що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Куйбишева, буд. 23.

- 2.1.2. Реєстрація за заявою Банку обтяжень, що виникнуть з договорів, укладених в забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором, у відповідних державних реєстрах обтяжень, та отримання Банком витягів з цих реєстрів, які мають свідчити про встановлення в результаті такої реєстрації вищого пріоритету прав Банка, як обтяжувача, відносно майна, яке передається йому в заставу (іпотеку) в забезпечення зобовязань за цим договором, за винятком обтяження, що виникає з іпотечного договору, передбаченого п. 2.1.1.1. цього договору, за яким реєстрація обтяження повинна встановити нижчий пріоритет Банку виключно після вищого пріоритету попереднього кредитора за попереднім кредитним договором.

- 2.1.3. Отримання Банком витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про відсутність арешту нерухомого майна, що передається в іпотеку Банку в забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором, накладення заборони на відчуження цього майна, та отримання Банком витягу на підтвердження накладення зазначеної заборони.

- 2.1.4. Страхування позичальником або іншою особою (та надання Банку відповідних доказів такого страхування) за свій рахунок та на користь Банку (як вигодонабувача, який у разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика) особисте страхування позичальника на строк не менше одного року у страховика, схваленого Банком. Позичальник має бути застрахований на суму не менше суми кредиту за цим договором від ризиків попередньо узгоджених з Банком. В договорі страхування повинно бути передбачено, що зміна умов такого договору, в тому числі вигодонабувача без письмової згоди Банку забороняється. Істотні умови договору страхування (в тому числі ризики, страхові випадки та франшиза) мають бути погоджені з Банком до його підписання.

- 2.1.5. Оплата Банку одноразової комісії за надання ним пакета послуг по видачі кредиту, яка становить: 3 000,00 UAH (три тисячі Українські гривні 00 коп.) і складає 0,99% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору.

- 2.1.6. Отримання Банком оригіналу довідки, виданої попереднім кредитором, про стан та розмір заборгованості позичальника за попереднім кредитним договором станом на день надання кредиту.

- 2.1.7. Отримання Банком від позичальника належним чином оформленого платіжного доручення на переказ коштів в розмірі 177154,82 грн. з карткового рахунку позичальника №9903 в Артемівське відділення Філії ПУМБ в м. Донецьку, МФО 335537 за цільовим призначенням на дострокове погашення заборгованості за попереднім кредитним договором в повному обсязі на рахунок №7078 в Артемівському відділенні Філії ПУМБ в м. Донецьку, МФО 335537, одержувач: Артемівське відділення Філії ПУМБ, код одержувача у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців:14282829.

Пунктом 2.2. зазначеного договору передбачено, що всі перелічені вище умови надання кредиту мають бути виконані в строк не пізніше 10 календарних днів з дати підписання цього договору. Якщо протягом цього строку такі умови не будуть виконані з вини позичальника ( в тому числі за наявності обставин форс-мажорного характеру), зі спливом вказаного строку передбачені цим договором зобовязання Банку щодо надання позичальникові кредиту припиняються, а цей договір вважається розірваним. При цьому оплачена відповідно до умов договору одноразова комісія не підлягає поверненню Банком.

Пунктом 2.3.2 договору передбачено, що надання кредиту відбувається шляхом перерахування суми кредиту з позичкового рахунку №8516 в Артемівське відділення Філії ПУМБ в м. Донецьку, МФО 335537, який відкривається Банком для обліку сум, наданих позичальнику в кредит за цим договором, на картковий рахунок позичальника №9903, відкритий у валюті кредиту в Артемівське відділення Філії ПУМБ в м. Донецьку, МФО 335537, що відкривається позичальнику Банком.

Пунктом 2.3.2.1. договору передбачено, що відкриття, обслуговування та закриття карткового рахунку позичальника, зазначеного в п.2.3.2. цього договору, здійснюється відповідно до умов договору про відкриття банківського рахунку №9903 від 2007-12-21, та чинного законодавства України.

Датою надання кредиту вважається дата списання коштів в валюті кредиту з позичкового рахунку, вказаного в п.2.3.2 договору (п. 2.3.3. договору).

Сума кредиту, що надається позичальнику шляхом зарахування на картковий рахунок у відповідності з п. 2.3.2. договору, розподіляється наступним чином:

- частини коштів в сумі згідно п. 1.2.1. видається позичальнику з карткового рахунку за умови виконання п. 2.1. договору;

- частина коштів в сумі згідно п. 1.2.2. видається позичальнику з карткового рахунку за умови виконання п. 2.1. та п. 4.3..7 договору.

При цьому пунктом 4.3.7. передбачено, що позичальник зобовязується протягом семи календарних днів з дня укладення цього договору надати Банку документи, що підтверджують виконання в повному обсязі зобовязань за попереднім кредитним договором та попереднім іпотечним договором, а також документи, що свідчать про відсутність обтяжень нерухомого майна, які виникли у звязку з укладенням попереднього іпотечного договору та будь-яких інших обтяжень на користь третіх осіб.

Судом першої інстанції в обґрунтування висновку відсутні доказу видачі позивачем у відповідності з пп. 2.3.4. п. 2.3. ст. 2 договору відповідачу ОСОБА_2 суми кредиту зазначено, що наданий представником позивача меморіальний ордер №384037876 від 24.12.2007 року в підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів в якості кредиту поданий суду не в оригіналі, не містить підпису відповідача ОСОБА_2, який би засвідчував отримання ним цих коштів; крім того, судом зазначено, що позивачем не надано платіжне доручення (на виконання п. 2.1.7 кредитного договору).

Доводи апеляційної скарги ПАТ «ПУМБ» щодо неправильності такого висновку суду є безпідставними,оскільки, як вбачається з матеріалів справи меморіальний ордер №384037876 від 24 грудня 2007 року (на перерахування суми кредиту з позичкового рахунку на картковий рахунок позичальника №9903, що відкривається позичальнику банком) дійсно наданий позивачем в копії, з якої вбачається, що він не містить обовязкових реквізитів (підпису осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення, відбиток печатки та штампу), встановлених нормативно-правовими актами Національного Банку України. Крім того, в його тексті як платник, отримувач, банк платника і банк отримувача зазначені «Артемівське відділення Філії ПУМБ в м. Донецьку, в той час, як кредитний договір укладався юридичною особою «Закрите акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_1». Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправильно послався на те, що меморіальний ордер не містить підпису відповідача-1, який би засвідчував отримання ним коштів, також є безпідставними, оскільки ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2016 року виправлена описка у рішенні суду від 10 грудня 2015 року, в абзаці восьмому сторінки 2 рішення речення викладено в такому вигляді: «Наданий представником позивача меморіальний ордер №384037876 від 24 грудня 2007 року в підтвердження отримання відповідачем-1 грошових коштів в якості кредиту поданий до суду не в оригіналі, не містить підпису відповідального виконавця, який би засвідчував отримання ним цих коштів».

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував строки зберігання документів (3 роки для заявок банків та клієнтів на видачу готівки у філіях, представництвах, відділеннях банків і 5 років для касових документів та позабалансових ордерів з додатком за емісійно-касовими операціями, а також за операціями з банківськими металами, пластиковими картками, дорогоцінними металами та дорогоцінним камінням) в підтвердження виконання відповідачем ОСОБА_2 умови договору №5895544 від 24.12.2007 року, при якій можливе отримання кредиту, також є безпідставними, оскільки відповідно до вимог п. 676 ст. 8 «Бухгалтерський облік і звітність. 8.2 Бухгалтерський облік» Постанови Правління Національного Банку України №601 від 08 грудня 2004 року меморіальні ордери та платіжні доручення за довгостроковими кредитами повинні зберігатися пять років після погашення кредиту як у банках України, так і в філіях, представництвах та відділеннях банків. Крім того, пунктом 2.3.2 кредитного договору передбачено надання кредиту безготівковим шляхом, а не видачею готівки; крім того, банком не надано будь-яких документів на підтвердження знищення документів, які могли бути доказами по даній справ, і з урахуванням того, що відповідно до п. 6.11. ст. 6 кредитного договору він діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобовязань згідно цього договору в повному обсязі.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду про те, що не є належними та допустимими доказами виконання умов п. 1.1 та п.п. 1.2.1, 1.2.2. п. 1.2 кредитного договору №5895544 від 24 грудня 2007 року і надані позивачем оборотно-сальдова відомість за договором №5895544 від 24 грудня 2007 року за період з 24 грудня 2007 року по 1 січня 2013 року по рахунку: ART-980999851-UAH, яка, на думку позивача, підтверджує зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника №9903 (п.2.3.2. кредитного договору) та оборотно-сальдова відомість за договором №5895544 від 24 грудня 2007 року по рахунку: ART--UAH, яка, на думку позивача, підтверджує перерахування грошових коштів у розмірі 177 154,82 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором №5211361 (вимоги п. 1.2.1, п. 2.1.7 кредитного договору №5895544 від 24 грудня 2007 року) з огляду на те, що відповідно до п. 5.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №254 від 18.06.2003 року, на яке посилається в апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ», банки обовязково мають складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них; аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; книги реєстрації відкритих рахунків; оборотно-сальдовий баланс; інші регістри відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку. Проте позивачем, як доказ зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника №9903 та перерахування грошових коштів у розмірі 177 154,82 грн. надана оборотно-сальдова відомість і не надано доказів відкриття карткового рахунку№9903, реєстрації його в книзі реєстрації відкритих рахунків, видачі картки відповідачці ОСОБА_2 для можливості користування зазначеним рахунком та бухгалтерських документів (меморіального ордеру, платіжного доручення тощо) про виконання зазначених банківських операцій.

За таких обставин довід апеляційної скарги в цій частині є безпідставним.

Як доказ визнання відповідачкою ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 5895544 від 24 грудня 2007 року позивачем надана заява ОСОБА_2 від 10 березня 2011 року, в якій вона зазначає: «зобовязуюсь погасити всю суму наявної простроченої заборгованості за кредитним договором №5895544 від 24 грудня 2007 року до кінця 2011 року».

Проте суд першої інстанції не визнав зазначену заяву доказом, який би належним чином доводив факт отримання відповідачкою ОСОБА_2 грошових коштів в якості кредиту за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року та факт погашення кредиту. З матеріалів справи також вбачається, що і після 10 березня 2011 року грошові суми на погашення кредиту відповідачкою не вносились, тобто наданий позивачем зазначений доказ не є належним та допустимим доказом отримання відповідачкою ОСОБА_2 грошових коштів по кредитному договору і внесення будь-яким способом грошових коштів на його погашення. Доводами апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростований. Посилання ПАТ «ПУМБ» на неправильне застосування ч.1 ст. 146 ЦПК України є також безпідставним, оскільки ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи не заявлялась.

В доданому до матеріалів справи розрахунку заборгованості позивачем зазначено, що відсотки, нараховані з дати видачі кредиту по 23.06.2011 рік, сплачені відповідачем в повному обсязі. Залишок непогашених відсотків з червня 2011 на дату розрахунку склав 169 666,27 грн. Розрахунок заборгованості за сумою кредиту склав 570 475,88 грн. При цьому у розрахунку зазначена фактична сума погашення, а саме: по 24.06.2010 року 83 918,76; 26.07.2010 2 109,98; 15.072011 3 495,38.

На запит апеляційного суду (з метою повного і всебічного дослідження матеріалів справи і перевірки доводів апеляційної скарги) позивачем наданий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором № 5895544 від 24.12 2007 року, в якому зазначено фактичне погашення відповідачем відсотків за користування кредитом та суми кредиту з 24.01.2008 року по 15.07.2011 року і далі із зазначенням конкретних сум.

Разом з тим, позивачем не надано належного доказу, а саме виписки з особового рахунку відповідачки і відповідних бухгалтерських документів на підтвердження тієї обставини, коли і яким чином надходили до банку суми від відповідачки в рахунок погашення кредиту за період з січня 2008 року (згідно графіку погашення заборгованості) з огляду на положення п. 3.3 кредитного договору, відповідно до якого надання Банку коштів в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за цим Договором здійснюється виключно у валюті кредиту в зазначені нижче способи: (1) шляхом внесення готівкових грошових коштів в касу будь-якої філії або відділення Банку; 2) шляхом переказу з рахунку відкритого в Банку на рахунок, що зазначений в п. 3.4 цього договору (№1160); 3) шляхом переказу з рахунку відкритого в іншому банку на рахунок №6319 в Артемівське відділення Філії ПУМБ в м. Донецьку, МФО 335537, код у ЄДР 24165705 (призначення такого переказу повинно містити: «Кошти для повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом ОСОБА_2 згідно договору №5895544 від 2007-12-24; 4) шляхом самостійного (договірного) списання (перерахування) Банком грошових коштів, в розмірі, необхідному для повернення частини кредиту, та сплати процентів за відповідний розрахунковий період, з рахунку позичальника №9903 в Артемівське відділення Філії ПУМБ в м. Донецьку, МФО 335537, відкритому у валюті кредиту, на рахунок обліку коштів для погашення заборгованості за цим Договором, вказаний в п. 3.4 Договору (таке списання (перерахування) здійснюється Банком на підставі цього пункту Договору при наявності грошових коштів на вказаному рахунку починаючи з першого дня настання кожного терміну повернення, передбаченого Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, наведеним в Додатку №1 до цього Договору) та з огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, а саме заяви відповідачки ОСОБА_2 та договору про відкриття банківського рахунку№9903 від 2007-12-21 року.

Не містять таких доказів і надані до суду першої інстанції оборотно-сальдова відомість за договором №5895544 по рахунку: ART--UAH, яка, на думку позивача, підтверджує нарахування та сплату частини процентів за користування кредитними коштами; оборотно-сальдова відомість за договором №5895544 по рахунку: ART--UAH, яка, на думку позивача, підтверджує часткове виконання відповідачкою ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року щодо повернення кредитних коштів; оборотно-сальдова відомість за договором №5895544 по рахунку: ART-317449-UAH, яка, на думку позивача, підтверджує часткове виконання відповідачкою ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року щодо повернення процентів за користування кредитними коштами, а також оборотно-сальдова відомість за період з 2007-01-01 по 2014-01-01 по рахунку№9903-UAH, тип рахунку: картковий рахунок приватного клієнта, надана до апеляційного суду; при цьому датою останнього руху коштів по зазначеній відомості є 2008-05-24.

Крім того, в зазначених відомостях у графі «опис» зазначені деякі операції з грошовими коштами, які, на думку апеляційного суду, не стосуються руху коштів по погашенню заборгованості за спірним кредитним договором. Крім того, в зазначених відомостях в графі «документ» значаться цифри, з яких неможливо зрозуміти їх значення для погашення заборгованості за кредитним договором, тобто з наданих відомостей не вбачається, на підставі якого документа була здійснена операція з грошовими коштами.

Сам по собі розрахунок заборгованості, підписаний представником ПАТ «ПУМБ», а не працівником банку, не є належним та допустимим доказом наявності заборгованості по кредитному договору.

Доводи апеляційної скарги зазначені обставини не пояснюють і висновків суду в цій частині не спростовують.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

З метою дотримання і виконання зазначених норм апеляційним судом у позивача було витребувано виписку з особового рахунку по кредитному договору, укладеного 24 грудня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2, з якого б вбачався рух коштів, ухвалою суду від 19 травня 2016 року витребувано у ПАТ «ПУМБ» оригінали: меморіального ордеру №384037876 від 24 грудня 2007 року; договору про відкриття банківського рахунку №9903 від 21 грудня 2007 року, відкритий у валюті кредиту публічним акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_1» у Артемівському відділенні філії ПУМБ у місті Донецьку, МФО 335537; заяви про відкриття банківського рахунку № 9903 від 21 грудня 2007 року, відкритий у валюті кредиту публічним акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_1» у Артемівському відділенні філії ПУМБ у місті Донецьку, МФО 335537; договору особистого страхування ОСОБА_2 або іншою особою на користь банку на суму не менше суми кредиту строком не менше одного року, який зазначений в пункті 2.1.4 ст. 2 кредитного договору №5895544 від 24 грудня 2007 року; платіжного доручення на виконання умов отримання кредиту, зазначене в пункті 2.1.7 ст. 2 кредитного договору №5895544 від 24 грудня 2007 року.

Із наданої ПАТ «ПУМБ» відповіді вбачається, що надати зазначені документи банк не має можливості, оскільки кредитна справа знаходиться у м. Донецьку, де ведуться активні бойові дії. При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ПАТ «ПУМБ» як на причину неможливості надання оригіналу меморіального ордера та платіжного доручення в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі посилався на закінчення строків зберігання цих документів. Крім того, посилаючись на відсутність кредитної справи, ПАТ «ПУМБ» в той же час до суду першої інстанції надані копії анкети-заяви на отримання споживчого кредиту, акти огляду обєкта нерухомості від 20.12.2008 року, 24.12.2009 року, 24.10.2010 року, заяви ОСОБА_2 від 10.03.2011 року, що свідчить про недобросовісність здійснення ПАТ «ПУМБ» своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що позивачем на підтвердження своїх доводів не надано оригінали документів на підтвердження виконання зобовязань ПАТ «ПУМБ» щодо надання кредиту ОСОБА_2 та виконання ОСОБА_2 умов отримання кредиту, викладених в ст. 2 кредитного договору та внесення грошових сум на його погашення, а також не надано деяких документів взагалі (платіжного доручення, заяви та договору про відкриття карткового рахунку, документів на підтвердження зарахування грошових коштів на погашення кредиту тощо), правильно вважав, що у такому випадку позивач позбавлений права повернення суми кредиту, який не був наданий позичальнику ОСОБА_2, а оскільки зобовязань про повернення кредитних коштів за кредитним договором №5895544 від 24.12.2007 року не встановлено, то і не виникло зобовязання у відповідача ОСОБА_3 за договором іпотеки у вигляді передачі предмета іпотеки позивачу.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: