Справа № 357/8886/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 16.08.2016 року звернулась до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельного паю розташованого на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, а також житлового будинку АДРЕСА_1 Вона та її син ОСОБА_2 являються спадкоємцями. Вона своєчасно звернулася до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельний пай та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, а в оформленні та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок розташований в АДРЕСА_2 постановою від 05.08.2016 року Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області їй відмовлено в зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Згідно листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації від 25.03.2016 року станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 12.06.1987 року, виданого виконавчим комітетом Шкарівської сільської ради /реєстрова книга №2, реєстровий номер 590/. Згідно довідки Шкарівської сільської ради за вказаною адресою зареєстровані і постійно проживали вона і ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 року, з березня місяця 1977 року, тому позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2016 року (а.с.82-83), за клопотанням позивача, замінено первісного відповідача, виконавчий комітет Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, на належного ОСОБА_2 та виключено зі складу осіб, які беруть участь у справі, третю особу: Білоцерківську районну державну нотаріальну контору.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив позов задовольнити.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №93/2016, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємці).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

Так, з матеріалів справи ( а.с. 6, 50-53,79,142-144), вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді: житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 Спадкоємцями першої черги за законом, після померлого ОСОБА_3 є позивач, дружина померлого та відповідач ОСОБА_2, син померлого.

З матеріалів спадкової справи ( а.с. 89-144) вбачається, позивач ОСОБА_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3, у визначений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на: земельну ділянку 0,1553 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована в АДРЕСА_3, земельну ділянку 0,7734 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована в селі Шкарівка, Білоцерківського району Київської області, яка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» .

Щодо іншої частини спадкового майна, а саме: житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_3, державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, 05.08.2016 року винесла постанову, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_3, до нотаріальної контори не подавав, із заявою про продовження строку для прийняття спадщини не звертався, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 89-144).

Згідно довідки Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 26.08.2015 року за №02-18-1444 форма №3 (а.с.11), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, з 21.03.1977 року постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_3 разом з дружиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка була зареєстрована за вказаною адресою 30.03.1977 року.

З листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» №498 від 23.03.2016 року (а.с.9), вбачається, що станом до 01.01.2013року право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 12.06.1987 року, виданого виконавчим комітетом Шкарівської сільської ради (реєстрова книга №2, реєстровий №590).

Отже, оскільки померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_3 за життя набув право на отримання у власність житлового будинку АДРЕСА_3, на підставі свідоцтва про право власності від 12.06.1987 року, однак не зареєстрував дане право, шляхом подання заяви до компетентних органів, спадкоємець не має можливості отримати свідоцтво про право власності на дане спадкове майно, що підтверджується зазначеними вище матеріалами справи та постановою нотаріуса (а.с. 10).

За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 набула в порядку спадкування право власності на майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.1217,1218,1261,1268,1269 ЦК України, ст. 60 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 174, 208, 209, 213 - 215, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко