УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКасьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Київського національного торговельно-економічного університету в особі Вінницького торговельно-економічного інституту про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, індексації, компенсації та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути зКиївського національного торговельно-економічного університету в особі Вінницького торговельно-економічного інституту 2 368 грн 92 коп. заборгованості по заробітній платі, 5 301 грн 82 коп. індексації заробітної плати, 600 грн 10 коп. компенсації втрати її частини, 173 097 грн 85 коп. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 2 000 грн витрат на правову допомогу.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що заробітна плата за період роботи у відповідача доцентом кафедри психології, соціології і права з 16 жовтня 2011 року по 01 грудня 2011 року йому нарахована та виплачена в меншому розмірі, що не відповідає посадовому окладу доцента на 1,0 ставки, тоді як виплачено за цей період заробітну плату як за 0,5 ставки, що порушує його права.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і вирішити питання по суті та задовольнити заяву або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги тим, що судами порушені норми процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими, оскільки вони існували на час розгляду справи та були відомі заявнику, тому підстав для перегляду рішення суду немає.

Оскаржувані ухвали є правильними та такими, що ухвалені з дотриманням норм процесуального права з огляду на наступне.

З матеріалів справи видно, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 07 травня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 до Київського національного торговельно-економічного університету в особі Вінницького торговельно-економічного інституту про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, індексації, компенсації та моральної шкоди відмовлено.

Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою, у якій просить переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що 26 травня 2015 року у процесі підготовки та подання касаційної скарги на рішення суду виявив факт невідповідності трудових та фінансових документів про виконання ним обов'язків доцента у жовтні-грудні 2011 року тим, що встановлені рішенням суду; суд взяв за основу наданий відповідачем розрахунок зарплати згідно з довідкою від 27 лютого 2015 року, тоді як апеляційний суд виніс ухвалу, взявши за основу надану відповідачем особисту картку працівника від 27 квітня 2015 року, які різняться між собою, що свідчить про надання суду підроблених фінансових документів про умови роботи позивача, його посаду, кількість робочих днів та днів непрацездатності, оплату тимчасової непрацездатності і цим обставинам не була надана належна оцінка судами, що є нововиявленою обставиною та не було відомо заявнику, відповідачеві та суду.

Крім того, вважає новоявленою обставиною те, що рівень індексації в Україні в листопаді та грудні 2011 року перевищив 100 %, що підтверджують дані Держкомстату, однак було приховано відповідачем, що привело до недоврахування заробітної плати, відповідач внаслідок фальсифікації неправильно нараховував йому зарплату і оплату днів непрацездатності, приховав і не оплатив лист непрацездатності № 312528 за період з 29 грудня 2011 року по 16 січня 2012 року, приховував виплати коштів за вимушений прогул з 16 по 30 листопада 2011 року.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, надавши належну оцінку доводам позивача, викладеним у заяві, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилався ОСОБА_6, не є істотними для справи обставинами, які не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи, та не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки фактично вони зводяться до неналежної оцінки судами першої та апеляційної інстанцій поданих сторонами доказів щодо правильності нарахування та проведення виплат позивачу по заробітній платі, періоду нарахування заробітної плати та наявності підстав для сплати індексу інфляції, які існували на час розгляду справи в судах, були відомі заявнику та були предметом розгляду та оцінки судами.

Обставини, на які посилається особа, яка брала участь в справі, у своїх поясненнях в судах всіх інстанцій, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванню судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не є новоявленими обставинами.

Отже, суди дійшли правильного висновку про те, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 немає, оскільки наведені у ній обставини не є нововиявленими та не можуть бути підставою для перегляду рішення суду першої інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскаржувані ухвали постановлені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Доводи касаційної скарги про те, що судами постановлені ухвали у іншій справі - про поновлення на роботі, а не про стягнення невиплаченої заробітної плати, і судами не досліджувались матеріали справи, оскільки в ухвалах зазначено про перегляд за нововиявленими обставинами іншого рішення від 20 вересня 2013 року, а відтак порушені норми процесуального права при вирішенні справи не є підставою для скасування оскаржуваних ухвал, оскільки з їх змісту вбачається, що судами вирішувалось питання саме про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2015 року, і допущена помилка може бути виправлена шляхом внесення виправлення в оскаржувані ухвали.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук О.В. Попович