РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2486/16-ц

Провадження № 2/643/2801/16

14.11.2016 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

при секретарі Горборуковій М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Хаіма (ОСОБА_2) Веніаміновича, третя особа - Служба у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в:

03.03.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначений рішенням Московського районного суду м. Харкова у сумі 17 грн., стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 818 грн. 50 коп., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03.03.2016 р. до досягнення дитиною повноліття, стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., допустити негайне виконання рішення суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на ті обставини, що 20.04.2001 р. уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 16.05.2003 року шлюб між сторонами розірваний. У період з 11.02.2002 р. відповідач жодного разу не цікавився донькою, не брав участі у її вихованні. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно. Їх спільна з відповідачем донька постійно проживає з нею та перебуває виключно на утриманні позивача. Крім того, позивачу нещодавно стало відомо про існування рішення Московського районного суду м. Харкова про стягнення з відповідача аліментів за його позовом. Однак за цим рішенням аліментів позивач не отримувала. До серпня 2003 року позивач зверталася до відповідача з приводу його участі у вихованні та утриманні дитини, однак останній відмовлявся. Приблизно з серпня 2003 року позивач втратила зв'язок з відповідачем і до теперішнього часу його не має. 21.04.2007 р. позивач уклала шлюб з ОСОБА_4. У даному шлюбі народилися діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5. На цей час позивач з донькою фактично мешкають за адресою її нинішнього чоловіка. Доньці сторін виповнюється 16 років, коли необхідно отримати український паспорт, тому необхідна копія паспорта батька дитини. Однак у позивача відсутні дані про перебування батька дитини.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_6, який діє на підставі виданої довіреності, підтримали позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 направив суду заяву, в якій позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що з 2003 року постійно мешкає в Ізраїлі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 6 червня 2003 року були усунені перешкоди для його виїзду за межі України зі стягненням нього аліментів в сумі 3977 грн. 25 коп. на користь ОСОБА_1 на утримання його дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 11 жовтня 2018 року, тобто до її повноліття. Ця сума була вручена ОСОБА_1 В цей час він працював на тимчасових некваліфікованих роботах. Тим не менш, намагався відвідувати дочку, дарував подарунки. ОСОБА_8 вийшла заміж та потребувала, щоб він припинив відвідування дитини. Перед виїздом в Ізраїль він оформив договір дарування на імя його дочки ОСОБА_7 30/100 частини квартири АДРЕСА_1. Усі минулі роки ОСОБА_1 перешкоджала його контактам з дочкою. При цьому мати відповідача ОСОБА_9, яка постійно мешкає у Німеччині з 2003 року, підтримувала стосунки з ОСОБА_3, її матірю та бабусею, передавала їй подарунки та грошові суми. У 2010 році його мати їздила з ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_10 до Гурзуфу. Більшу частину витрат оплатила мати відповідача. У 2011 році за їх запрошенням Даша та її бабуся відвідали батьків відповідача у Німеччині. Усю поїздку оплатили відповідач та його мати. У 2012 році дочка знову була у гостях у батьків відповідача, куди приїжджав і він та зустрівся з дочкою. У 2014 році відповідач приїздив до Харкова та зустрічався з дочкою, чому перешкоджала позивач. Також не дозволила зустрітися матері відповідача зі своєю онукою. У 2015 році ОСОБА_3 знову була у Німеччині у батьків відповідача. Про життя дочки відповідач знав з розмов своїх батьків, надавав їй допомогу, не відмовляв в оформленні дозволу на виїзд за кордон (а.с. 53-54).

Представник відповідача ОСОБА_11, яка діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі, про що надала письмові заперечення, та в задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі (а.с.74-76).

Представник третьої особи, яка діє на підставі виданої довіреності, направила суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника органу опіки та піклування, рішення по справі просила прийняти з урахуванням наданого висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснила, що навчається в приватній школі «Благовєст» та мешкає останні 10 років з мамою, вітчимом, молодшими братом та сестрою. З батьком ОСОБА_2 ніяк не спілкуються, востаннє його бачила два роки тому. Підтримує свою мати та не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав. Батько їй не допомагає, не дзвонить, його не цікавить ні її життя, ні виховання. Путівку до міжнародного табору в Івано-Франківську сплачували мати та вітчим ОСОБА_4

Суд, заслухавши пояснення позивача та неповнолітньої ОСОБА_3, представників сторін, показання свідка ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 6 червня 2003 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ПР і МР УМВ України в Харківській області, про усунення перешкод у виїзді за межі України та стягнення аліментів, усунуті перешкоди для виїзду на постійне місце проживання за межі України ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, до її повноліття у сумі 3977 грн. 25 коп., зобовязано Р і МР УМВСУ в Харківській області оформити документи ОСОБА_2 для виїзду на ПММ без письмової згоди ОСОБА_1 (а.с.10).

Зазначене рішення набрало законної сили і до цього часу ніким не оскаржено.

Згідно з копією квитанції № 000002 за 2003 рік, ОСОБА_2 на депозит Першої харківської державної нотаріальної контори для передачі ОСОБА_1 на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2003 р. була внесена сума 3977 грн. 25коп.(а.с. 78).

З договору дарування від 29 січня 2010 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_13, яка діяла від імені ОСОБА_2, подарувала ОСОБА_1, яка діяла як законний представник, від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, 30/100 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 136).

Відповідно до повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 26.09.2016 р. № _7124, згідно матеріалів, що зберігаються в приватизаційній справі на квартиру АДРЕСА_3, станом на 31.12.2012 р., за ОСОБА_3 зареєстровано право власності - 30/100 часток, на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_14 приватним нотаріусом ХМНО 29.01.2010, за р. № 116 (а.с. 135).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що з ОСОБА_1 знайомі з 2003 року. За місцем мешкання подруги буває на святах, святкуванні днів народження дітей. ОСОБА_3 виховують її мати та бабуся. Колишнього чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_2 бачила одного разу, коли він приходив в нетверезому стані зясовувати стосунки з ОСОБА_1.

Згідно з висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 27.09.2016 р., неповнолітня ОСОБА_3 згідно з довідкою дільниці № 39 КП «Жилкомсервіс» від 05.02.2016, зареєстрована разом з матірю за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.9). Фактично мати з дитиною проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в квартирі створені належні умови для проживання дитини (актом обстеження умов проживання від 19.05.2016, наданого службою у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради). Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 13» від 30.05.2016, ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та перебуває під наглядом фахівців лікувального закладу. Відвідування лікарів під час хвороби, проведення медичних оглядів та щеплень здійснюється в супроводі матері дитини. Враховуючи викладене, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважало за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 10.2000 року народження (а.с. 130-131).

Суд приходить до переконання, що перераховані обставини в цілому справляють негативний вплив на нормальний розвиток, виховання дитини та позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 буде відповідати інтересам його дочки.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей та ін.

На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 7 ст. 181 СК України, якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами у справі ОСОБА_2 у 2003 році виїхав на постійне проживання до держави Ізраїль і в Україну для постійного проживання на цей час не повернувся.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначених рішенням Московського районного суду м. Харкова у сумі 17 грн., та стягнення на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 818 грн. 50 коп., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03.03.2016 р. до досягнення дитиною повноліття і в позові ОСОБА_1 в цій частині відмовляє.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_1 Хаіма (ОСОБА_2) Веніаміновича витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 02.03.2016 р. (а.с.17).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 Хаіма (ОСОБА_2) Веніаміновича на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Хаіма (ОСОБА_2) Веніаміновича, третя особа - Служба у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, - відмовити.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити Московському районному у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Харченко А.М.