У Х В А Л А

25.11.2016 Справа №607/13186/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, шляхом визнання за позивачем права власності на квартиру № 19

по вул. Київська, буд. 10, м. Тернопіль, яка складається з чотирьох кімнат, загальною

площею - 80,3 кв.м., житлова площа - 50,3 кв.м., та за відповідачем права власності на: земельну ділянку для ведення садівництва, площею 556 кв.м., що розташована на території Лозівської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської обл., кадастровий номер :01:001:2897; будинок, пилорами, загальна площа 102,3 кв.м., який знаходиться за адресою Тернопільська обл., Збаразький район, с. Колодне, вул. Сагайдачного, буд. 77; гараж № 532, загальною площею 40,8 кв.м., який знаходиться в Гаражному кооперативі «Текстильник», який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Спортивна, 5.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

В порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не вказано ціни позову, хоч заявлено вимоги майнового характеру.

Так, позивачем заявлено чотири вимоги майнового характеру про визнання права власності:

1)на квартиру АДРЕСА_1;

2)на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 556 кв.м., що розташована на території Лозівської сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської обл., кадастровий номер :01:001:2897;

3)на будинок, пилорами, який знаходиться за адресою Тернопільська обл., Збаразький район, с. Колодне, вул. Сагайдачного, буд. 77;

4)на гараж № 532, який знаходиться в Гаражному кооперативі «Текстильник», який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Спортивна, 5.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Згідно п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Дійсної вартості спірного нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності, та відповідних доказів на підтвердження їх розміру в позовній заяві не зазначено.

З метою встановлення дійсної вартості спірного нерухомого майна позивач вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності щодо визначення вартості даного нерухомого майна.

Згідно з розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п. 16 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Також при пред'явленні зазначеного позову позивачем не сплачено судового збору за вимоги майнового характеру та не подано квитанцію про сплату судового збору.

У позовній заяві позивач просить відстрочити або звільнити її від сплати судового збору відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», обґрунтовуючи вказане клопотання тим, що на даний час вона не працює, на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, а тому не може сплатити судовий збір.

Відповідно до вимог ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України №10 від 17 жовтня 2014 року, відповідно до ст.8 Закону №3674-VI та ст.82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі позивачем ОСОБА_1 не надано, тому у задоволенні клопотання позивача про відстрочення або звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до вимог закону, а саме згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцемпозовної заяви майнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 гривня 20 копійок) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 гривень).

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Як слідує з позовної заяви, ОСОБА_1 заявила вимоги про поділ майна подружжя, шляхом визнання за позивачем та відповідачем права власності на майно. Однак, відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу кожна особа самостійно вирішує звертатися їй до суду чи ні за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, право заявити позовні вимоги належить позивачу. Позивачем згідно поданої заяви є лише ОСОБА_1, а позовні вимоги заявлені щодо визнання права власності на майно за позивачем та відповідачем, що не відповідає викладеним вище вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, зокрема:

1)визначити та вказати в позовній заяві ціну позову, виходячи з дійсної вартості спірного нерухомого майна;

2)зазначити докази на підтвердження ціни позову;

3) сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру, з урахуванням ціни позову, визначеної, виходячи з дійсної вартості спірного нерухомого майна та з урахуванням викладених вище вимог закону щодо визначення розміру судового збору, на розрахунковий рахунок:0002, код одержувача: 37977726; банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030101, код бюджетної класифікації 22030101; МФО 838012, призначення платежу судовий збір, код 02886692, пункт 1.2., та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотанняОСОБА_1 про відстрочення або звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху і надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_3