АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1100/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Леськівської сільської ради Черкаського району третя особа : ОСОБА_7, про визнання заповіту недійсним.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги, та представника ОСОБА_7, яка на них заперечувала, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до Леськівської сільської ради Черкаського району, третя особа : ОСОБА_7, про визнання заповіту недійсним.

Позивач посилався на те, що 18 жовтня 2013 року померла його мати - ОСОБА_8, про що 20 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Леськівської сільської ради було складено відповідний актовий запис за №56.

Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки та будинку з надвірними спорудами за адресою вул. Леніна, 14 в с. Леськи Черкаського району Черкаської області, та земельної ділянки, площею 1,2882 га., що розташована на території Леськівської сільської ради.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є позивач і його брат - ОСОБА_9.

З пояснень брата позивачу стало відомо, що спадкодавець ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений Леськівською сільською радою 12 липня 2006 року, яким заповіла все своє майно своїй онуці ОСОБА_10.

Позивач вважає, що заповіт складений з порушенням порядку його складення, а саме: посвідчений особою, яка згідно закону не має на те ніяких повноважень.

Заповіт посвідчений секретарем сільської ради ОСОБА_11, хоча має посвідчуватись не секретарем ради, а секретарем виконавчого комітету, по друге - додатком №7 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів вказано яким повинен бути посвідчувальний напис на заповіті.

Додатком №7 Інструкції також передбачено , що в посвідчувальному написі має бути зазначена посадова особа виконавчого комітету , яка посвідчила заповіт, а не посадова особа сільської ради, однак в посвідчувальному написі заповіту, складеного померлою ОСОБА_8, вказана посада секретаря сільської ради, а не посадової особи самої ради.

На підставі наведеного, ст. ст. 204, 209, 215, 216, 219, 1223, 1257, 1258, 1270, 1301 ЦК України, позивач просив суд визнати заповіт, складений ОСОБА_8 12 липня 2006 року та посвідчений секретарем сільської ради ОСОБА_11 12 липня 2006 року за реєстровим № 718, недійсним. Застосувати наслідки недійсності нікчемного заповіту складеного ОСОБА_8. Скасувати свідоцтва про прийняття спадщини ОСОБА_7 №1576, №1570, №1573 зазначеного в заповіті майна ОСОБА_8.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 березня 2016 року в задоволені позову ОСОБА_6 до Леськівської сільської ради Черкаського району, третя особа - ОСОБА_7, про визнання заповіту недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати заповіт, складений ОСОБА_8 12 липня 2006 року та посвідчений секретарем сільської ради ОСОБА_11 12 липня 2006 року за реєстровим № 718 недійсним. Застосувати наслідки недійсності нікчемного заповіту, складеного ОСОБА_8. Скасувати свідоцтва про прийняття спадщини ОСОБА_7 №1576, №1570, №1573 зазначеного в заповіті майна ОСОБА_8.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний заповіт вчинено належним заповідачем, волевиявлення якого було вільним і відповідало його волі. Заповіт був підписаний заповідачем та посвідчений особою, яка мала на це право. Такий висновок обґрунтований матеріалами справи.

Встановлено, що 18 жовтня 2013 року померла ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки та будинку з надвірними спорудами за адресою вул. Леніна, 14 в с. Леськи Черкаського району Черкаської області, та земельної ділянки, площею 1,2882 га., що розташована на території Леськівської сільської ради. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є її сини- позивач ОСОБА_6 і відповідач ОСОБА_9.

ОСОБА_8 за життя склала заповіт, посвідчений Леськівською сільською радою 12 липня 2006 року, яким заповіла все своє майно своїй онуці ОСОБА_10 (оспорюваний заповіт). На даний час ОСОБА_7 прийняла спадщину за вказаним заповітом.

Зазначені фактичні обставини ніким не оспорюються.

Позивач зазначає, що спірний заповіт посвідчено не уповноваженою на те особою секретарем сільської ради ОСОБА_11, який не є посадовою особою виконавчого комітету сільської ради, що згідно вимог ст. ст. 1, 37 ЗУ «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, у редакції, чинній на момент оформлення заповіту, мала право посвідчувати заповіт. Позивач наголошує, що і посвідчувальний напис на оспорюваному заповіті не відповідає вимогам Інструкції, оскільки в ньому вказано про його вчинення посадовою особою сільської ради, а не виконавчого комітету сільської ради.

Зазначені обставини, на думку позивача і водночас апелянта в даному випадку, - є підставою для визнання заповіту недійсним у звязку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення.

Згідно положень ч.ч.1-3 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України в населених пунктах, де немає нотаріусів, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно положень ч.1 ст.1257 ЦК України та розяснень Пленуму ВСУ у п.17 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Посвідчення заповітів посадовими особами органів місцевого самоврядування регламентується нормами ЗУ «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 року №22/5 (далі - Інструкція), яка була чинною на час посвідчення оспорюваного заповіту.

Згідно п.п.1, 2 Інструкції у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів у відповідності зі ст. 37 ЗУ «Про нотаріат» мають право посвідчувати заповіти. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських рад вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради покладено вчинення таких дій.

Згідно ч.1 ст.38 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. За ч.1 ст.50 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної міської ради обирається за

пропозицією сільського, селищного, міського голови відповідною радою з числа її депутатів та працює в раді на постійній основі.

Частиною 4 ст. 50 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що секретар сільської ради може за рішенням ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету відповідної ради.

Як встановлено судом, рішенням Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №1-2 від 07 квітня 2006 року затверджено протокол лічильної комісії про обрання секретарем Леськівської сільської ради V скликання ОСОБА_11 та та цим же рішенням доручено останньому одночасно здійснювати повноваження секретаря виконкому Леськівської сільської ради (ар. спр. 30).

У відповідності з рішенням Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №1-3 від 07 квітня 2006 року утворено виконавчий комітет Леськівської сільської ради V скликання, чисельністю 15 осіб, в склад якого входить як секретар Михно Петро Григорович (ар. спр. 29).

Крім того, розпорядженням Леськівського сільського голови ОСОБА_12 за №10 від 07 лютого 2005 року секретаря сільради ОСОБА_11 затверджено відповідальним за ведення діловодства по вчиненню нотаріальних дій з питань, віднесених законом до відання виконкому сільської ради (ар. спр. 31).

Таким чином, ОСОБА_11, посвідчуючи оспорюваний заповіт, діяв як відповідна посадова особа виконавчого комітету Леськівської сільської ради, як особа, яка є відповідальною за ведення діловодства по вчиненню нотаріальних дій з питань, віднесених законом до відення виконкому сільської ради.

Отже заповіт ОСОБА_8 посвідчено повноважною посадовою особою, тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_11 як секретар Леськівської сільської ради не є такою особою , - не обґрунтовані.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що заповіт ОСОБА_8 оформлений з порушенням форми та порядку його посвідчення, передбаченого додатком №6 Інструкції, - а саме, - що в самому посвідчувальному написі повинна зазначатися посадова особа, виконкому сільради, яка посвідчила заповіт, а не посадова особа сільради.

По справі встановлено, що в даному випадку заповіт був посвідчений ОСОБА_11, як секретарем виконкому Леськівської сільської ради, якому рішенням сільської ради доручено здійснювати повноваження по даній посаді, хоча він водночас перебував і на посаді секретаря сільради.

Виходячи з наведених обставин справи, рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог відповідає матеріалам справи , вимогам закону, і підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги, не вбачається.

Доводи останньої не є суттєвими та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 218 ЦПК України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 березня 2016 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :