Справа № 226/1699/16-ц
Провадження № 2-о/226/159/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2016 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

народних засідателів Халілової С.Л., Хованського Є.А.,

при секретарі Пікало К.І.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, Управління пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім свого чоловіка ОСОБА_2, в обґрунтування якої зазначила, що з 15.07.1960 року перебуває з останнім в шлюбі, мають повнолітніх дітей. 22.09.2015 року близько 13-00 години чоловік пішов з дому та не повернувся, до цього часу його місцезнаходження їй не відомо. Станом на цей час ОСОБА_2 значиться у категорії «Розшук» внаслідок її звернення до поліції. Вона має намір перейти на пенсію чоловіка, але для цього він повинен бути визнаним судом безвісно відсутнім. Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала вимоги заяви, дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, також пояснила, що її чоловік є літньою особою, він переніс протягом останнього перед своїм зникненням року інфаркт, інсульт та оперативне втручання з приводу аденоми. Внаслідок цього його пам'ять погіршилась, він загублював ключі від квартири, одного разу не зміг зорієнтуватися на ринку та знайти шлях додому, але памятав, хто він, та адресу свого мешкання. 22.09.2015 року він повідомив їй, що піде в район шахти ім. Димитрова з питання замовлення виготовлення сходів для голубятні. Близько 14-00 години його бачили знайомі поблизу шахти, близько 15-00 на шляху додому, але до місця їх проживання він так і не дійшов. Грошей та документів при собі він не мав, як само й мобільного телефону. Ввечері того ж дня вона звернулася до лікарні, поліції, але відомостей про чоловіка не було, як і не має таких до цього часу. Просила суд задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник заінтересованих осіб до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, заперечень проти позову не мають.

Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, тому немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявились до судового засідання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (до шлюбу Титенок) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.1960 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є сусідами подружжя ОСОБА_2, що мешкають в будинку № 30 провулку Шкільного в місті Мирнограді, показали, що чоловік заявниці ОСОБА_2, який проживав разом із заявницею в їх будинку, 22.09.2015 року пішов з дому та не повернувся, відомостей про нього з того часу немає, всі дії, спрямовані на його розшук, не дали результатів.

Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Тобто законом встановлено, що безвісна відсутність це сукупність фактів, досліджених і встановлених судом, що дають підстави для визнання громадянина безвісно відсутнім. Визнання особи безвісно відсутньою можливо лише за умови, що встановити місце його перебування неможливо.

В ході судового засідання суду надані докази, що свідчать про обставини, які підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_2 з вересня 2015 року.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є зареєстрованими за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Актом фактичних обставин не проживання особи № 200 від 27.09.2016 року підтверджене фактичне не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації з вересня 2015 року (а.с. 6).

24.09.2015 року відомості щодо зникнення ОСОБА_2 внесені до ЄРДР за № 0001085 (а.с. 8). За даними Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області у відношенні ОСОБА_2 02.10.2016 року була заведена ОРС категорії «Розшук» № 41-939(41-379), до цього часу тривають оперативно-розшукові заходи (а.с. 50).

З огляду на наведене, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 43 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 209, 212-215, 249 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради, Управління пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, України, безвісно відсутнім.

Розяснити заявнику, що на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання може описати належне безвісно відсутній особі майно та встановити над ним опіку.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений і підписаний в нарадчій кімнаті 14.11.2016 року.

Суддя: В.С. Салькова

Народні засідателі: С.Л. Халілова

ОСОБА_6