Справа № 534/1509/16-ц
Провадження № 2/534/728/16
У Х В А Л А

18 листопада 2016 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

16.08.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.03.2011р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського МУЮ,про що зроблено актовий запис за №61 від 22.03.2011р., посилаючись на те, що спільне життя не склалось він проживає в Україні, а відповідач в Естонії , подальше спільне проживання неможливе. Просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3, яка проживає :Естонія , Морський район міста Талліна (Еstоnіа, Мааrdu 74112, Rіngі 25-19).

Зазначена позовна заява ухвалою суду від 17.08.2016 р. була залишена без руху, оскільки подана з порушенням ст.119 121 ЦПК України, а саме: відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. 110 ЦПК.

Згідно з ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно з ст. 111 ЦПК України, підсудність справ за участю громадянина України, якщо обидві сторони проживають за її межами , за клопотанням позивача визначається ухвалою судді Верховного Суду України .У такому самому порядку визначається підсудність справи про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства , які проживають за межами України . Провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Договором між Україною та естонською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах , який ратифікований Законом України №450/95-ВР.

Відповідно до ч.1ст. 2 вищезазначеного договору , установи юстиції Договірних сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних та кримінальних справах відповідно до положень даного договору .

Відповідно до ч.1ст. 5 вищезазначеного договору , прохання про здійснення правової допомоги та додатки до них складаються на мові запитуючої Договірної сторони, до них також додаються копії перекладу на мову другої договірної сторони або російську мову.

Відповідно до ч.2 ст. 5 вищезазначеного договору , переклад засвідчується офіційним перекладачем або нотаріусом , або посадовою особою запитуючої установи , або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної сторони установи юстиції Договірних сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних та кримінальних справах відповідно до положень даного договору .

Частиною 7 ст. 76 ЦПК України визначено, що особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1ст. 120 ЦПК України).

Всупереч вимогам вищезазначеного Договору , ст. 120 ЦПК України, копія позовної заяви та копії доданих до неї документів викладені українською мовою, що унеможливлює розгляд судом справи з громадянином іншої держави та дотримання вимог ЦПК України щодо належного вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Відповідно до п.п. 5,6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В супереч вимогам чинного законодавства, позивачем в обґрунтування свої позовних вимог не здійснено повного виклад обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, з посиланням на засоби їх доказування.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк, позивач недоліки позову не усунув .

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху .

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд шляхом подачі в 5 денний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує , апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.О.Куц