АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Мараєвої Н.Є., Рейнарт І.М.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3 про поділ майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ майна, визнання частини майна особистою приватною власністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року,

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 липня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним.

Розподілено боргові зобов'язання згідно з кредитним договором № 31-6U9/03-2006H від 2.03.2006 року та визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов'язання по сплаті 1/2 частини залишку кредитних коштів за кожним станом день постановления рішення суду.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля «Mitsubisi Lancer»,д.н. НОМЕР_1, у розмірі 50 579 грн., визнавши право власності на зазначений автомобіль за ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 317 гри. 71 кой.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат з оплати правової допомоги.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на оплату правової допомоги в розмірі 6 000 грн.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Свої доводи мотивує тим, що не був повідомлений судом першої інстанції про дату та час розгляду справи, а копію додаткового рішення було надіслано за адресою, за якою він не зареєстрований.

Крім цього, відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсацій витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати за місяць у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Розрахунок витрат часу ФОП адвоката Роговець В.Д. від 22.11.2013 р. не містить кількість витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Роговець В.Д. згідно з протоколами судових засідань було витрачено 4 год. 13 хв. 39 сек. З урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на 2016 р.- 1 378 грн., розмір компенсації витратна правову допомогу за одну годину становить 2 333,41 грн. (1378 грн. х 40% х 4 год. 13 хв. 39 сек.). З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, компенсація витрат на правову допомогу могла бути присуджена в розмірі 1 540,05 грн. (66%).

Крім цього, під час ухвалення рішення вимога про стягнення витрат на правову допомогу не заявлялась.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу відхилити, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 просив слухати справи в його відсутність (а.с.196 т.2).

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши законність та обгрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про вирішення питання розподілу судових витрат, понесених нею на оплату правової допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що остання понесла вказані витрати в розмірі 6000 грн., які підтверджуються договором та копією квитанції.

Колегія суддів не може повністю погодиться з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні

.Як вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2013 р. ОСОБА_1 уклала договір про надання адвокатських послуг з адвокатом Роговець В.Д. (а.с. 41-43 т.1).

Відповідно до розрахунку витрат часу адвоката Роговець В.Д., а також квитанції до прибуткового касового ордера №31 від 22.11.2013 р., за надання послуг вказаного адвоката ОСОБА_1 сплачено 6000 грн. (а.с.44-45 т.1).

Разом з тим, розрахунок витрат на правову допомогу в матеріалах справи відсутній. Зазначено лише, що сума 6000 грн. сплачена за представництво ОСОБА_1 в судовому засіданні.

За таких підстав колегія суддів при визначенні розміру судових витрат на правову допомогу виходить з такого розрахунку.

На час проведення процесуальних дій мінімальна заробітна плата становила 1218 грн. Відповідно, граничний розмір компенсації за надання правової допомоги за 1 год. становить 487,20 грн. (1218 грн. х 40%), аза 1 хв. - 8,12 грн.

Відповідно до журналів судових засідань представник ОСОБА_1 - Роговець В.Д. брала участь в судових засіданнях: 22.11.2013 року - 04 хв. 56 сек.; 25.12.2013 року - 04 хв. 48 сек.; 17.03.2014 року - 08 хв. 18 сек.; 22.04.2014 року - 05 хв. 20 сек.; 28.05.2014 року - 18 хв. 02 сек.; 26.01.2015 року - 15 хв. 37 сек.; 26.02.2015 року - 05 хв. 16 сек.; 19.03.2015 року - 11 хв. 17 сек.; 23.04.2015 року - 12 хв. 52 сек.; 02.06.2015 року - 44 хв. 11 сек.; 07.07.2015 року - 53 хв. 38 сек.; 13.07.2015 року - 1 год. 09 хв. 24 сек., що разом склало 4 год. 13 хв. 39 сек.(т.1 а.с. 46-47, т.1 а.с. 57-58, т.1 а.с. 72-73, т.1 а.с. 85-86, т.1 а.с. 121-122, т.1 а.с. 203-204, т.2 а.с. 2-3, т.2 а.с. 14-16, т.2 а.с. 36-37, т.2 а.с. 45-47, т.2 а.с. 51-52, т.2 а.с. 71-72).

Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу становить 2062,48 грн.(254 хв. х 8,12 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі, витрати на правову допомогу підлягають стягненню в сумі 2 062,48 грн.

Враховуючи викладене, ухвалене судом додаткове рішення підлягає зміні, шляхом зменшення витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 6000 грн. до 2 062 грн. 48 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не ставилось питання про відшкодування судових витрат спростовується матеріалами справи, а саме змістом позовної заяви від 08.10.2013 р. та клопотанням позивача про приєднання до матеріалів справи договору та квитанції про оплату послуг адвоката.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року в частині розміру витрат на правову допомогу змінити.

Зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, з 6000 грн. до 2 062 грн. 48 коп. ( дві тисячі шістдесят дві гривні сорок вісім копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Справа №22-ц/796/8207/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кривовяз А.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: КирилюкГ.М.