Справа № 306/75/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бондаренка Ю.О. та Мацунича М.В.,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 22 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Свалявське лісове господарство» про визнання неправомірними дій, поновлення на посаді та зобовязання учинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Свалявського районного суду від 22 вересня 2016 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Свалявське лісове господарство» відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Доводить про порушення судом норм процесуального та матеріального права. Указує, що постановою Свалявського районного суду від 17.04.2015 р. і постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 р. скасовано рішення Свалявської районної ради від 13.01.2015 р. № 371 «Про звільнення голови Свалявської районної ради», а тому можна вважати, що не було дострокового припинення повноважень ОСОБА_1 на посаді голови Свалявської районної ради. Зазначає, що в цьому випадку підлягає застосуванню ч.1 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

У письмових запереченнях ДП «Свалявське лісове господарство» не визнало апеляційної скарги та просить залишити рішення без змін. Указує на відсутність доводів, достатніх підстав для скасування рішення.

Судом першої інстанції було встановлено, що повноваження ОСОБА_1 як голови Свалявської районної ради було припинено 18.05.2015 р. Позивач зареєструвався приватним підприємцем й отримав одноразову допомогу по безробіттю для здійснення підприємницької діяльності в сумі 41226,65 грн. Підприємницьку діяльність не здійснював, а кошти не повернув. Окрім того, позивач скористався своїм правом на отримання заробітної плати на час працевлаштування від Свалявської районної ради в сумі 33057,16 грн. Тобто, позивач скористався своїм правом на працевлаштування самостійно, для чого отримав від держави допомогу для здійснення підприємницької діяльності та середню заробітну плату на час працевлаштування.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін, із таких моивів.

Колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки такий відповідає нормам матеріального права та встановленим обставинам справи на підставі правильно досліджених доказів.

Установлено, що 07.12.2010 р. рішенням № 1 сесії 3-го засідання позивач був обраний головою Свалявської районної ради, а 08.12.2010 р. звільнений із посади головного лісничого ДП «Свалявське ЛГ» у звязку з обранням головою Свалявської районної ради (п.5 ст. 36 КЗпП України).

18.05.2015 р. ОСОБА_1 був звільнений у звязку з достроковим припиненням повноважень (ч.4 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Із 03.06.2015 р. по 14.08.2015 р. у трудовій книжці позивача здійснювалися записи Свалявським районним центром зайнятості, згідно з якими ОСОБА_1 з 03.06.2015 р. до 13.08.2015 р. отримував допомогу по безробіттю, а 14.08.2015 р. одержав одноразову допомогу по безробіттю для здійснення підприємницької діяльності за період з 14.08.2015 р. по 27.05.2016 р.

Відповідно до листа Свалявського районного центру зайнятості від 27 липня 2016 р. за № 613 позивач перебував на обліку як безробітний із 27.05.2015 р. по 14.08.2015 р., отримавши допомогу по безробіттю й одноразову виплату для організації підприємницької діяльності у сумі 41226,65 грн., у звязку з чим реєстрація ОСОБА_1 у центрі зайнятості була припинена (а.с.105).

Згідно з витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєструвався 14.08.2015 р. як фізична особа-підприємець, а 21.09.2015 р. припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням (а.с.115-116).

19.10.2015 р. у трудову книжку внесено відомості про те, що запис № 21 від 18.05.2015 року (про звільнення у звязку з достроковим припиненням повноважень) вважати недійсним на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 р. у справі за № 876/5019/15.

З листа Свалявської районної ради від 02 серпня 2016 р. вбачається, що ОСОБА_1 здійснювалися різні види виплат за різні періоди, починачи з 01.01.2015 р. по 24.05.2016 р. (а.с.106).

24.11.2015 р. позивач був звільнений у звязку із закінченням строку повноважень згідно з ч.2 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а наступного дня такий подав заяву про поновлення на попередній роботі головного лісничого Свалявського ЛГ, у чому йому було відмовлено (а.с.20-23, 4-6).

За приписами ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що особа має право на отримання попередньої роботи (посади) або, за згодою працівника, іншої рівноцінної.

Із цією нормою кореспондуються приписи статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", якою передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Виходячи з аналізу змісту зазначеної норми, право на одержання попередньої роботи (посади) виборні працівники мають за умови, якщо вони звільнені з виборної посади після закінчення їх повноважень, а у підприємства ця посада є вакантною чи має стати такою з дотриманням вимог трудового законодавства.

При укладенні з працівником, прийнятим для заміщення вакантної посади, яка утворилася у зв'язку з обранням на виборну посаду, трудового договору на невизначений строк або на строк, що не закінчився до часу закінчення повноважень виборного працівника, поворотне прийняття на роботу у зв'язку із закінченням повноважень за виборною посадою за відсутності вакансії законодавством не передбачено (Рішення, Верховний Суд|Судова палата у цивільних справах Верховного Суду, від 11.03.2009, № 6-3288св09 "Про поновлення на роботі").

Установлено, що наказом відповідача № 378 від 16.10.2013 р. головним лісничим із 16.10.2013 р. на невизначений строк призначено ОСОБА_2 (а.с.121), а відповідно до штатного розпису на 2016 р. посада головного лісничого у відповідача відсутня (а.с.108-109).

Окрім того, за правилами абзацу 2 ч.1 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" із працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

ОСОБА_1 був звільнений у звязку з достроковим припиненням повноважень ще 18.05.2015 р., однак, із заявою про надання попередньої посади до відповідача не звертався. Натомість зареєструвався як фізична особа-підприємець, отримавши для цих цілей одноразову матеріальну допомогу, і припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням 21.09.2015 р., тобто після ухвалення Львівським апеляційним адміністративним судом постанови від 17.09.2015 р. у справі за його позовом до Свалявської районної ради про скасування рішення (а.с.138-139).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскарженого рішення як аналогічні доводам позовної заяви та суперечні фактичним обставинам справи. Так, посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді цієї справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна правова оцінка у рішенні, яке належним чином мотивоване та за своїм змістом і формою відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

2. Рішення Свалявського районного суду від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: