Номер провадження: 22-ц/785/3394/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 06 листопада 2015 року про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Балтського районного суд Одеської області від 06 листопада 2015 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на майно ОСОБА_5, ОСОБА_2, які мешкають в с. Гольма, Балтського району, Одеської області, що знаходиться у них, або в третіх осіб на суму, що не перевищує 3 290 537.68 грн.

Стягувач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ №590102 виданий 19.03.2009 року Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Балтського районного суд Одеської області від 06 листопада 2015 року та постановити нову, якою заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Сторони по справі, будучи належним чином сповіщені, до суду апеляційної інстанції не зявились, згідно статті 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що заява позивача обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити і зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам має бути мотивована та не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК.

Згідно з ч.1 ст. 152 ЦПК України забезпечення допускається шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Судом першої інстанції не було встановлено на яке саме майно, що знаходяться у ОСОБА_5, ОСОБА_2 слід накласти арешт.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про передчасність висновків суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Тому, ухвала підлягає до скасування з передачею питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 06 листопада 2015 року про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою скасувати, питання щодо забезпечення позову направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_6