Справа № 415/853/16-ц
Провадження № 2/415/568/16
19.04.16 року
Лисичанський міський суд Луганської області
у складі головуючого судді Бойко С.Л.
при секретарі Данько Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виготовлення проїзних документів та надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за межі України, без дозволу батька, у супроводі матері, до досягнення дітьми повноліття, третя особа Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, -
ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про виготовлення проїзних документів та надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за межі України, без дозволу батька, у супроводі матері, до досягнення дітьми повноліття, третя особа Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, в якому зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, якій було розірвано згідно рішення Лисичанського міського суду Луганської 2/415/2913/15 від 15 жовтня 2015 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають малолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею. На даний час вона вимушена знімати квартиру для проживання з дітьми, оскільки відповідач разом з його матірю чинять їй перешкоди в проживанні та користуванні будинком, в якому вони раніше разом мешкали та фактично зареєстровані. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач проживає окремо, з дітьми не спілкується, участі в вихованні не приймає, не цікавиться їх життям та не переймається проблемами. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, у зв'язку з чим, в майбутньому вона має намір звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Вона намагається забезпечити своїм дітям достатній рівень життя, для забезпечення фізичного, інтелектуального, морального та соціального розвитку, а також має намір тимчасово виїхати з дітьми за кордон, зокрема у Російську Федерацію, де проживають її родичі, а також було народжено її доньку ОСОБА_4 Крім того, вона має можливість вивозити своїх дітей на відпочинок за межі Україні, але відповідно до чинного законодавства повинна на це отримувати згоду відповідача. Відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд за межі України від батька дітей.
На підставі викладеного, просила суд надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі (кордон) України та повернення до України громадянину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття. Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на виготовлення проїзного документу для малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові виїзди та повернення до України, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, без згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.
Надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі (кордон) України та повернення до України громадянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу (згоди) батька дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття. Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на виготовлення проїзного документу для малолітньої ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасові виїзди та повернення до України, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, без згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.
Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації відповідача, проте судова кореспонденція повернулася до суду не врученою з відмітками поштового відділення «з закінченням терміну зберігання».
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою свого проживання або перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 25 Конституції України Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.
Пункт 2 ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачає, що кожен може вільно залишити будь-яку країну включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно із законом та необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки з метою громадського порядку, запобігання злочинам для захисту здоровя або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.
В судовому засіданні було встановлено, що 10.01.2006 р. народився ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 023747, виданим відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 35. Його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Згідно свідоцтва про народження серії V-ИК № 724079, виданого 11.12.2015 року Подольським міським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, 13.11.2015 року народилася ОСОБА_4, про що зроблено відповідний запис № 3645. ЇЇ батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15.10.2015 р. № 2/415/2913/15 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду дитини, яка не досягла шістнадцятирічного віку за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дітей за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на виїзд неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, за кордон без згоди батька ОСОБА_2, до досягнення дітьми шістнадцятирічного віку, у супроводі матері.

Судові витрати позивач взяла на себе, від неї не надходило прохання про стягнення даних витрат з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 25, 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 155 СК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Постановою КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виготовлення проїзних документів та надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за межі України, без дозволу батька, у супроводі матері, до досягнення дітьми повноліття, третя особа Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради задовольнити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення проїзного документу дитині, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 для виїзду за межі України та повернення до України без згоди батька, ОСОБА_2.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, за кордон України та повернення до України без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 - шістнадцятирічного віку у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення проїзного документу дитині, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 для виїзду за межі України та повернення до України без згоди батька, ОСОБА_2.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, за кордон України та повернення до України без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 - шістнадцятирічного віку у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий-суддя: С.Л.Бойко