Справа № 683/994/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється спадкоємцем за заповітом після смерті діда ОСОБА_3, який помер 16 вересня 2015 року в с. Воронківці Стакостянтинівського району. Після смерті ОСОБА_3 залишилась земельна ділянка за кадастровим номером :03:031:0126, площею 3,53 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі ОСОБА_4; від Б до В землі ОСОБА_5; від В до Г землі загального користування; від Г до Д землі ОСОБА_6; від Д до Е землі ОСОБА_7; від Е до Є землі ОСОБА_8; від Є до Ж землі ОСОБА_9В.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (поле № 4 с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області), що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 049456, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 31 березня 2004 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 09 лютого 2004 року за № 42/2004-р. Своє спадкове право на вищевказану земельну ділянку позивачка не може оформити в державній нотаріальній конторі через помилку, допущену при реєстрації права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку, так, згідно вищезазначеного Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 3,53 га за кадастровим номером :03:031:0126, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно кадастровий номер земельної ділянки помилково записаний - :03:021:0126.

Представник позивачки - адвокат в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій підтримав обставини, викладені в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог, які просив задовольнити, розглянувши справу без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву, якою просив справу розглянути без участі представника сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 16 вересня 2015 року в с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 38, згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 266143, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 22 вересня 2015 року.

ОСОБА_3 земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХМ № 049456, заповів позивачці ОСОБА_1, про що склав заповіт, посвідчений секретарем Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району 16 квітня 2008 року за р. № 420, який відповідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41725032, виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 07 жовтня 2015 року є чинним.

За даними довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Старокостянтинівського району від 30 вересня 2015 року за № 1980 ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав один ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 і померлим 16 вересня 2015 року ОСОБА_3, як між внучкою та дідом підтверджується: даними свідоцтва про народження позивачки, серії ІІ-БВ № 339991, виданого ОСОБА_2 сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 20 червня 1983 року; даними свідоцтва про народження її матері ОСОБА_10, серії V-УР № 1112816, виданого ОСОБА_2 сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 06 жовтня 1962 року; свідоцтвом про укладення шлюбу між її батьками, серії 1-БВ № 385639, виданого ОСОБА_2 сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 08 травня 1982 року; свідоцтвом про одруження позивачки, серії 1-БК № 155650, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції 07 березня 2002 року.

Позивач в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, юридично прийняла спадщину, шляхом подання 07 жовтня 2015 року відповідної заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На підставі її заяви була заведена спадкова справа № 745/2015 року до майна померлого (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43955011, наданий Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 27 травня 2016 року).

Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи, направлених суду Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 27 травня 2016 року за № 1936/01-16, вбачається, що позивачка являється єдиною спадкоємницею по заповіту до заявленого майна померлого.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшла, зокрема, земельна ділянка за кадастровим номером :03:031:0126, площею 3,53 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі ОСОБА_4; від Б до В землі ОСОБА_5; від В до Г землі загального користування; від Г до Д землі ОСОБА_6; від Д до Е землі ОСОБА_7; від Е до Є землі ОСОБА_8; від Є до Ж землі ОСОБА_9В.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (поле № 4 с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області), що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 049456, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 31 березня 2004 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 09 лютого 2004 року за № 42/2004-р. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1882.

У відповідності до ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення земельних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом.

Зі змісту п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 325 від 22 червня 2009 року слідує, що виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення орфографічних або технічних помилок на стадії заповнення, підписання та реєстрації бланка такий комплект бланків вважається зіпсованим і землевласнику (землекористувачу) за його заявою (клопотанням) видається новий державний акт.

У звязку із набуттям чинності з 01 січня 2013 року Закону України Про державний земельний кадастр та Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень позивач не може поновити чи отримати дублікат правовстановлюючого документу на земельну ділянки у порядку, який був визначений Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах України № 43 від 04 травня 1999 року.

Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 06 квітня 2016 року за № 1288/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дану земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, в звязку з тим, що не було надано витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку, а взамін нього було надене повідомлення, видане управлінням Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області від 28 березня 2016 року за № 99-2203-99.31-777/2-16, згідно якого - було допущену помилку при реєстрації права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку, так, відповідно до вищезазначеного Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 3,53 га за кадастровим номером :03:031:0126, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно кадастровий номер земельної ділянки помилково записаний - :03:021:0126.

Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За даними Реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 10414780 від 07 жовтня 2013 року щодо заявленої позивачкою земельної ділянки відсутні відомості про обмеження в її використанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та в їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець ОСОБА_3 за свого життя набув право власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до закону і зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності чи право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Приймаючи до уваги те, що позивачка є його спадкоємницею за заповітом та прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у звязку з невірним зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки при заповненні правовстановлюючого документу, а також не може в адміністративному порядку звернутися для усунення даних помилок, так як не являється ні власником, ні законним користувачем земельної ділянки в розумінні ст. 125 ЗК України, тому права позивачки ОСОБА_1 підлягають захисту, а наявність помилок не може бути підставою відмови у захисті права позивачки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, ч. 1 ст. 1225, ст. 1241, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 , ч. 1 ст. 1270, ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 325 від 22 червня 2009 року,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 16 вересня 2015 року в с. Воронківці Стакостянтинівського району, право власності на земельну ділянку, за кадастровим номером :03:031:0126, площею 3,53 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі ОСОБА_4; від Б до В землі ОСОБА_5; від В до Г землі загального користування; від Г до Д землі ОСОБА_6; від Д до Е землі ОСОБА_7; від Е до Є землі ОСОБА_8; від Є до Ж землі ОСОБА_9В.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (поле № 4 с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області), що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 049456, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 31 березня 2004 року, на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 09 лютого 2004 року за № 42/2004-р. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1882.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ____________