1Справа № 335/3506/16-ц 2/335/1056/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа державний нотаріус Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа державний нотаріус Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, який неодноразово уточнювала.

В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням уточнень) зазначила, що 6 січня 2015 р. помер її батько ОСОБА_5 Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді належних йому часток квартири АДРЕСА_1/вул. Миру, м. Запоріжжя; земельної ділянки загальною площею 0,0535 га, кадастровий номер :04:002:0850, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Григорівська сільська рада, за межами населеного пункту; транспортний засіб, легковий седан ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; гараж № 84 в громадській організації гаражне товариство «Електрод-1», що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миру, 1А. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 від 10.02.2016 за № 231/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з ненаданням правовстановлюючих документів. На даний час позивач не має оригіналів правовстановлюючих документів, оскільки вони знаходяться у відповідача. Також вказує, що відповідач не визнає її права на спадщину. Враховуючи, що вказане майно було набуто її батьком за час шлюбу з відповідачем (крім земельної ділянки), просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1/вул. Миру, м. Запоріжжя; ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0535 га, кадастровий номер :04:002:0850, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Григорівська сільська рада, за межами населеного пункту; ? частину транспортного засобу, легковий седан ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; ? частину гаражу № 84 в громадській організації гаражне товариство «Електрод-1», що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миру, 1А; стягнути з відповідача на її користь судові витрати (арк. справи 6871).

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, оскільки між сторонами відсутній спір. Відповідач визнає право позивача на спадщину, не перешкоджає їй в оформленні спадкових прав. Вважають, що нотаріус мав здійснити витребування правовстановлюючих документів у відповідача для вчинення нотаріальної дії, що ним зроблено не було. Тому вважають, що позивачеві слід було оскаржувати дії нотаріуса, а не звертатись до суду із даним позовом. Також представником відповідача надані письмові заперечення проти позову, в яких він обґрунтував свою позицію посиланням на норми чинного законодавства (арк. справи 48).

Третя особа у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Від третьої особи надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

6 січня 2015 р. помер ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 8 січня 2015 р., актовий запис № 211 (арк. справи 36).

Позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6 є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим Орджонікідзевським р/б ЗАГС м. Запоріжжя 12 квітня 1973 р., актовий запис № 687 від 12 квітня 1973 р. (арк. справи 7), повторним свідоцтвом про шлюб, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 27 квітня 2006 р., актовий запис № 2410 від 25 жовтня 1991 р. (арк. справи 8).

Відповідач ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_5, що підтверджується відповідним штампом у її паспорті серії СА № 486069, за яким вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1987 року.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом після смерті ОСОБА_5 немає.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ 945054, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0535 га, кадастровий номер :04:002:0850, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Григорівська сільська рада, за межами населеного пункту, на підставі розпорядження Запорізької районної державної адміністрації № 640 від 20.07.2012 (арк. справи 83-84).

Відповідно до висновку звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного ТОВ «Укрспецекспертиза», ринкова вартість вказаної земельної ділянки станом на 08.06.2016 становить 26 702,00 гривень (арк. справи 7286).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САО 575519 від 25.01.2013, ОСОБА_5 на праві власності належить транспортний засіб ВАЗ 21061, 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (арк. справи 91).

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу, складеного субєктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006», ринкова вартість вказаного автомобіля станом на 8 червня 2016 р. становить 29 128,00 гривень (арк. справи 8794).

На підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_5 придбав гараж № 84 площею 25,0 кв.м за адресою: місто Запоріжжя, «Електрод-1» громадська організація гаражне товариство 1-Дез, вул. Миру 1а (арк. справи 108). Право власності на гараж зареєстровано 24.10.2007 в ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом № 16396666 від 24.10.2007 (арк. справи 109).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості гаражу, складеного субєктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006», ринкова вартість вказаного гаражу станом на 7 червня 2016 р. складає 49 572,00 гривень (арк. справи 95116).

Також померлому ОСОБА_5 належала квартира АДРЕСА_1/вул. Миру, м. Запоріжжя, вартість якої відповідно до довідки субєкта оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006» станом на 4 квітня 2016 р. складає 290 000 гривень (арк. справи 21).

Згідно зі статтею 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до вимог ст.ст. 69, 70 СК України майно підлягає поділу між подружжям в рівних частинах.

Сторонами визнається той факт, що все вищезазначене майно, крім земельної ділянки, було набуто за час шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та є їх спільною сумісною власністю як подружжя. Земельна ділянка набута ОСОБА_5 в порядку приватизації.

Таким чином, спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5, складається з: ? частини квартири АДРЕСА_1/вул. Миру, м. Запоріжжя, земельної ділянки площею 0,0535 га, кадастровий номер :04:002:0850, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Григорівська сільська рада, за межами населеного пункту, ? частини автомобіля ВАЗ 21061, 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_1, ? частини гаражу № 84 площею 25,0 кв.м за адресою: місто Запоріжжя, «Електрод-1» громадська організація гаражне товариство 1-Дез, вул. Миру 1а.

Після смерті ОСОБА_5 позивач у шестимісячний строк 28 квітня 2015 р. звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (арк. справи 39).

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 10 лютого 2016 р. № 231/02-31 у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачеві було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (арк. справи 41).

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2, яка є дружиною померлого, 2 лютого 2015 р. також звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_5 (арк. справи 36).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні відповідачем не заперечувалося право позивача на частку у спадщині, що залишилася після смерті ОСОБА_5 Заперечення відповідача та її представника зводилися до того, що між сторонами не існує спору, оскільки всі правовстановлюючі документи є у наявності у відповідача, нотаріус ці документи не витребовувала, у звязку із чим позивачу слід оскаржувати постанову нотаріуса.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

В даному випадку ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно), ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права.

Суд вважає непереконливими доводи відповідача та її представника щодо відсутності спору, оскільки наявність даної цивільної справи в суді вже посвідчує спір між сторонами. Крім того, як встановлено в судовому засіданні правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідача, яка їх державному нотаріусу не надавала. Також, суду не надано доказів, які б посвідчували обізнаність нотаріуса про те, що саме у відповідача наявні правовстановлюючі документи, а також, що вона повідомляла про даний факт нотаріуса і мала намір самостійно їх надати для вчинення нотаріальної дії.

Також, в судовому засіданні суд мав змогу пересвідчитись про наявність спору між сторонами, який в позасудовому порядку вирішити неможливо, оскільки протягом майже всього часу розгляду даної справи судом декілька разів відкладався розгляд справи з метою мирного врегулювання спору за клопотанням сторін, але мирову угоду сторони так і не уклали.

За таких обставин, суд доходить висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/2 частину спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, а саме: на ? частину квартири АДРЕСА_1/вул. Миру, м. Запоріжжя, ? частину земельної ділянки площею 0,0535 га, кадастровий номер :04:002:0850, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Григорівська сільська рада, за межами населеного пункту, ? частину (а не ? як просить позивач в уточненій позовній заяві) автомобіля ВАЗ 21061, 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_1, ? частину гаражу № 84 площею 25,0 кв.м за адресою: місто Запоріжжя, «Електрод-1» громадська організація гаражне товариство 1-Дез, вул. Миру 1а.

Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 6 січня 2015 року на наступне майно:

? частину квартири АДРЕСА_1/вул. Миру у м. Запоріжжя,

? частину земельної ділянки загальною площею 0,0535 га, кадастровий номер :04:002:0850, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Григорівська сільська рада, за межами населеного пункту,

? частину транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер (VIN) XTA210610M2527087, 1990 року випуску,

? частину гаражу за адресою: м. Запоріжжя, «Електрод-1» громадська організація гаражне товариство 1-Дез, вул. Миру, 1а, гараж 84.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 055 (одна тисяча пятдесят пять) гривень 26 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 листопада 2016 р.

Повний текст рішення виготовлено 21 листопада 2016 р.

Суддя А.В. Шалагінова