Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, на рішення Сарненського районного суду від 06 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сарненського районного суду від 06 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 15365 грн. 35 коп. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1 та 1651 грн. 20 коп. понесених судових витрат.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1, покликалася на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що підтоплення квартири ОСОБА_4 відбулось 15 червня 2015 року, а договір на виконання робіт з незалежної оцінки майна із Рівненською торгово-промисловою палатою було укладено 22 січня 2016 року. У цей же день було складено висновок про вартість прямих збитків, які були завдані власнику обєкту нерухомості двокімнатної квартири №10 за адресою: м.Сарни, вул. Ярослава Мудрого, 1 у наслідок затоплення. Тобто, оцінювач не міг оглянути той обєкт, який оцінював, через що його висновок є необґрунтованим.

Звертала увагу на те, що свідок ОСОБА_5, провідний спеціаліст Рівненської торгово-промислової палати, який оформляв звіт про оцінку майна, пояснив, що при проведенні оцінки збитків завданих майну ОСОБА_4 проводився витратний метод визначення збитків, тобто визначались суто матеріальні збитки. Спеціаліст не приїжджав в місто ОСОБА_6 для того, щоб оглянути квартиру АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_4 і яка була підтоплена після витоку води з квартири №12, що належить ОСОБА_1

Зазначала, також, що на час підтоплення квартири ОСОБА_4 у квартирі тривав капітальний ремонт, а отже і шкоди заподіяно бути не могло.

Доводила, що в оскаржуваному рішенні жодним чином не обґрунтовано наявність спричиненої моральної шкоди оскільки ОСОБА_4 не обґрунтовував її наявність та розмір ані у позовній заяві, ані у судових засіданнях.

___________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/1590/16-ц Головуючий в суді І інст. ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/1300/2016р. Суддя-доповідач ОСОБА_6

Вказувала також, що ОСОБА_5С, який проводив оцінювання завданих збитків пояснив, що зазначена в звіті сума - матеріальний збиток, який був заподіяний власнику, а не вартість ремонту квартири останнього. Отже, якщо роботи по ремонту ще не проведені, а податок на дану вартість нараховується по факту виконаних робіт, то відсутні підстави для нарахування податку на додану вартість, а тому розрахунки у цьому контексті проведено не вірно.

Зазначала, що не зважаючи на те, що позов ОСОБА_4 задоволено частково судові витрати з неї було стягнуто в повному обсязі, а не пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З цих підстав просить рішення Сарненського районного суду від 06 червня 2016 року скасувати. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову

ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_8 і ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 є власником квартири №10, розташованої в багатоповерховому будинку по вул. Я.Мудрого, 1 в м.Сарни. З вини ОСОБА_1, яка є власником квартири № 12, розташованої в цьому ж будинку, була затоплена належна позивачу квартира, внаслідок чого відбулось замокання стелі в усіх приміщеннях належної йому квартири та замокання 50% стін. Внаслідок вказаних подій йому завдано матеріальну шкоду у сумі 15 365 грн., яку і просить стягнути з відповідача. Крім цього, позивач вказував, що йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, завданих внаслідок пошкодження майна та відсутності взаєморозуміння із винною стороною стосовно необхідності відшкодування завданих збитків, яку він оцінює у 25 000 грн.

У свою чергу відповідач та її представник фактично частково визнали позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди на суму в межах 6000 грн., в решті суму збитків вважають завищеною, а моральні збитки не обґрунтованими.

При ухваленні вказаного рішення судом першої інстанції взято до уваги, те, що сторонами не заперечується факт залиття квартири позивача внаслідок дій відповідача.

Цю обставину в суді підтвердила свідок ОСОБА_9, яка пояснила, що орієнтовно у червні 2015 року вона допомагала ОСОБА_1 здійснювати прибирання у належній останній квартирі, однак, внаслідок відсутності водопостачання вони припинили прибирання і залишили квартиру відповідача, забувши при цьому відімкнути воду у ванній кімнаті.

За змістом п. 2.3.6 Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

Копія акту обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_3 від 15 червня 2015 року, проведеного комісією у складі працівників КП «Житлосервіс», доводить, що причиною замокання даного житла стало недбале користування сантехнічними приладами власником квартири № 12, внаслідок чого ознаки замокання має стеля кухні (площа 1,3 м2), стеля та стіни спальної кімнати (площа 16 м2), віконні відкоси, стеля та стіни зали (8 м2), стіни коридору мають сліди замокання (а.с.12).

Згідно звіту про оцінку майна та визначення прямих збитків завданих майну ОСОБА_4 вони складають 15365 грн. та підлягають стягненню ОСОБА_1.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 та ч.1 ст.1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, (з подальшими змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував суму матеріальних збитків позивача через пошкодження його майна та тривалість часу необхідного для його відновлення, матеріальний стан відповідачки та стан її здоровя.

При цьому місцевий суд не в повній мірі врахував розумність та виваженість визначеної ним суми відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., яка втричі перевищує отримуваний нею розмір пенсії та при обвязку відшкодування матеріальної шкоди в значно більшому розмірі поставить відповідачку у вкрай тяжке становище.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе змінити рішення в цій частині та зменшити розмір стягуваної моральної шкоди з 5000 грн. до 1000 грн.

Питання про стягнення судових витрат місцевим судом вирішено у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові, як того просила апелянт. Керуючись ст.ст. п.3 ч.1 ст.307, 308, 313,314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду від 06 червня 2016 року змінити, зменшивши розмір стягнутої моральної шкодиз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 з 5000 грн. до 1000 грн..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді: