РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 року Провадження №2/425/295/16

Справа №425/1036/16-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів ,-

встановив:

Позивач звернулася з позовом до відповідача , посилаючись на наступні обставини.

Вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 10.07.1981 року по 09.08.2010 року.

27.10.2011 року вона звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом про визнання за нею права власності на ? частку квартири ,розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

12 грудня 2011 року за результатами розгляду цивільної справи № 2-21247/2011 р. постановлено ухвалу ,відповідно до якої визнано мирову угоду ,укладену 12.12.2011 р. між нею та ОСОБА_3 на умовах викладених сторонами ,згідно до якої позивач та відповідач продовжують користуватися вказаною квартирою та сумісно сплачувати комунальні платежі. Відповідно до угоди ОСОБА_3 зобов»язався до 07.12.2012 року сплатити їй вартість ? частки квартири, грошовий еквівалент рівний 3000 доларам США, що на цей час становить 81810 грн. 28.11.2013 року вона знялася з реєстрації в зазначеній квартирі, чим виконала умови ,затвердженої судом мирової угоди.

ОСОБА_3 на момент зняття її з реєстрації свій обов»язок по сплаті їй вартості ? частки квартири не виконав,посилаючись на відсутність у нього грошових коштів.

В подальшому вона та ОСОБА_3 за спільною домовленістю кілька разів переносили дату повернення їй вказаної суми грошей. При цьому ОСОБА_3 неодноразово говорив їй ,що ця квартира у разі його смерті буде належати їхньому онуку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. На момент смерті він так і не виконав

зобов»язання по сплаті їй вартості ? частки квартири в сумі 3000 доларів США.

ЇЇ син здійснив поховання батька за свої кошти та отримав свідоцтво про смерть батька.

У грудні 2015 року їй стало відомо,що на підставі заповіту ОСОБА_3, відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину на вищевказану квартиру.

Відповідач про наявність заповіту її не повідомляла,витрати на поховання не робила.

Відповідач категорично відмовляється виплатити їй вартість ? частки квартири в грошовому еквіваленті 3000 доларам США, який повинен був сплатити їй спадкодавець ОСОБА_4, на виконання ухвали Рубіжанськогоь міського суду Луганської області від 12.12.2011 року.

Вказана ухвала є доказом наявності боргу спадкодавця ОСОБА_4 перед нею.

Відповідач,яка прийняла спадщину,при зверненні до неї кредитора спадкодавця

зобов»язана задовольнити вимоги повністю в розмірі вартості майна отриманого у спадщину.

Просить стягнути з відповідача ,яка є спадкоємицею за заповітом померлого спадкодавця ОСОБА_3 на її користь, тобто на користь кредитора , вартість ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в загальній сумі 81810 грн.,що є еквівалентом 3000 доларів США,які повинен був сплатити їй спадкодавець ОСОБА_3 на виконання ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 грудня 2011 року за результатами розгляду цивільної справи № 2-1247/2011 р. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, пояснила наступне.

09 серпня 2010 року шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано.

12 грудня 2011 року за результатами розгляду цивільної справи № 2-21247/2011 р. поста-новлено ухвалу ,відповідно до якої визнано мирову угоду ,укладену 12.12.2011 р. між нею та ОСОБА_3 згідно якої вона та ОСОБА_3 продовжують користуватися вказаною квартирою та сумісно сплачувати комунальні платежі. Відповідно до угоди ОСОБА_3 зобов»язався до 07.12.2012 року сплатити їй вартість ? частки квартири,грошовий еквівалент рівний 3000 доларам США. ОСОБА_3 умови мирової угоди не виконав, гроші їй не повернув. Вона ж, з весни 2012 року переїхала жити до свого сина ,а 28.11.2013 року знялася з реєстрації в зазначеній квартирі ,чим виконала умови, затвердженої судом мирової угоди. Зробила вона це під тиском ОСОБА_3,який узнав,що вона купила собі іншу квартиру і вимагав,щоб вона знялася з реєстрації. Вона періодично приходила до ОСОБА_3 і вимагала повернути їй борг по мировій угоді .До суду з позовом про спонукання виконати мирову угоду вона не зверталася оскільки необізнана юридично. Крім того, вона вважала, що квартира , розташована за адресою: АДРЕСА_1 залишиться в спадок її сину та онуку ,як обіцяв ОСОБА_3 і якщо б дійсно так сталося,то вона б не вимагала від свого сина сплати борг спадкодавця ОСОБА_3 Оскільки відповідач прийняла в спадок зазначену квартиру,то вона вважає, що вона мусить заплатити борг спадкодавця. Щодо пропуску позовної давності,вона вважає,що можливо і пропустила його,але якщо і пропустила,то з тієї причини ,що є юридично необізнаною.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала заперечення на позов (а.с.46) та заяву про застосування строку позовної давності.

Посилаючись на ст.262 ЦК України ,яка визначає,що заміна сторони в зобов»язанні не змінює порядок обчислення та перебіг позовної давності ,представник позивача зазначає, що строк позовної давності в межах якого позивач мала звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права, це період з 07 грудня 2012 року -строк до якого ОСОБА_3 зобов»язався виплатити їй грошові кошти згідно мирової угоди до

06 грудня 2015 року.

Позивач звернулася до суду 24.03.2016 року, отже пропустила строк позовної давності.

Крім того представник позивача зазначила,що позивач ,як кредитор спадкодавця мусила звернутися з вимогами протягом шести місяців до спадкоємців, які прийняли спадщину . Зазначений строк обчислюється з 07 червня 2015 року по 06 грудня 2015 року включно.

Але вимог до відповідача,як до спадкоємиці майна в строк,встановлений ст.1281 ЦК України, позивач не пред»явила. Отже, у позивача відсутнє право пред»явлення вимоги до спадкоємців у зв»язку зі спливом шестимісячного строку , встановленого ст.1281 ЦК України.

Представник відповідача також зазначила,що позивач не надала належних доказів виникнення зобов»язань у спадкодавця ОСОБА_3 оскільки в позові позивач зазначає,що 12 грудня 2011 року суддею Рубіжанського міського суду Луганської області

ОСОБА_5 було постановлено ухвалу відповідно до якої визнано мирову угоду, укладену 12.12.2011 року між нею та ОСОБА_3 Із наданої копії ухвали суду від 12 грудня 2011 року вбачається,що суд визнав мирову угоду , укладену 12 грудня 2012 року. Зазначені факти не можуть бути спростовані позивачем із посиланням на описку оскільки позивач не зверталася до суду із заявою про виправлення допущеної в судовому рішенні описки та в матеріалах справи № 2-1247/2011 року не міститься заяви про затвердження

мирової угоди , датованої датою, яка зазначена в позові і яка зазначена в ухвалі суду.

По суті позовних вимог представник відповідача зазначила, що зі змісту мирової угоди вбачається ,що моментом припинення взаємних зобов»язань сторін є зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1

Факт зняття ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання 28 листопада 2013 року підтверджений штампом Рубіжанського МС УВДМС України в Луганській області ,який міститься на сторінці 11 паспорту позивача.

Часом раніше, спадкодавець ОСОБА_3, не маючи ніяких стосунків з колишньою дружиною, переписав на неї гараж АДРЕСА_2 Вищевказаний гараж був переписаний (не проданий) на ОСОБА_1 25 серпня 2013 року. На момент здійснення цієї переписки ,місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1. Протягом трьох місяців з дня переходу до неї права власності на гараж ОСОБА_1 добровільно знялася з реєстрації місця проживання в зазначеній квартирі. Ринкова вартість гаражу в г/т «Краситель» знаходилась в діапазоні від 2500 до 3500 доларів США.

Вищенаведене свідчить про те, що кожна зі сторін належним чином виконала взяті на себе

зобов»язання. Факт виконання зобов»язання підтверджений діями позивача , а саме: виселенням та зняттям з реєстрації в зазначеній квартирі.

Свідки позивача в судовому засіданні пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_6,яка є колишньою колегою позивача по роботі та її гарною знайомою пояснила, що вона зі слів позивача знає про визнання судом мирової угоди, укладеної між позивачем та її колишнім чоловіком. Їй відомо ,що гроші по мировій угоді позивачу виплачені не були. Вона декілька разів ходила з позивачем до ОСОБА_3 для її підтримки. Останній раз це було в квітні 2015 року . Позивач просила позивача повернути борг ,а той пояснив, що скоро борг в 3000 доларів США віддасть.

Свідок ОСОБА_7,яка була сусідкою позивача (вони проживали на одній площадці на протязі 30 років) пояснила, що після розлучення позивач деякий час проживала разом з колишнім чоловіком. Їй відомо,що ОСОБА_3 мусив виплатити позивачу вартість ? частки квартири в розмірі 3000 доларів США ,чого не зробив. Позивач намагалася отримати ці гроші , але ОСОБА_3 завжди просив відстрочку. Він спілкувался з її чоловіком, вона чула їх розмови ,а тому їй достеменно відомо,що борг не повернуто.

Їй також відомо, що ОСОБА_3 переписав на позивача гараж, для того,щоб остання продала його,що і було зроблено. А гроші від продажу вони подарили на весілля дочці.

Також вона бачила як позивач в квітні 2015 року підходила до ОСОБА_3 ,який був біля будинку з якоюсь жінкою і просила повернути їй борг.

Свідок ОСОБА_8,дочка позивача пояснила, що її батько не повертав борг матері, хоча вона неодноразово вимагала його. Батько також говорив, що квартира, в якій він проживає залишиться в спадок їй з братом. У вересні 2013 року у неї було весілля. Батько

переписав гараж на її матір . Матір продала гараж, а гроші були подаровані їй на весілля.

Свідок відповідача ОСОБА_9,яка є рідною сестрою ОСОБА_3 та матір»ю відповідача пояснила наступне.

На день смерті боргів перед позивачем ОСОБА_3 не мав. Він переписав гараж на позивача ,а через три місяці після цього вона виписалась з квартири . На весілля дочки він грошей не дарував оскільки не мав їх,жив на пенсію,іноді вона з чоловіком допомагали йому.

Заслухавши сторони , свідків , повно і всебічно розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від

09 серпня 2010 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (рішення -а.с.14).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частку та поділ квартири в натурі (а.с.75) було визнано мирову угоду, укладену

12 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно якої позивач та відповідач продовжують користуватися квартирою,розташованою за адресою: АДРЕСА_1 та сумісно сплачувати комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_3 зобов»язується протягом року ,після укладення мирової угоди, тобто до 07.12.2012 року виплатити позивачу ОСОБА_1 вартість ? частки, грошовий еквівалент рівний 3000 доларам США.

Після отримання вищезазначеної суми грошових коштів ОСОБА_1 зобов»язується протягом трьох місяців виселитися з квартири та знятися з реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер(свідоцтво про смерть-а.с.16).

Спадщину у вигляді квартири ,розташованої за адресою: АДРЕСА_1 після його смерті прийняла відповідач ОСОБА_2 ( свідоцтва про право на спадщину за заповітом-а.с.20).

Із відповіді на запит суду Рубіжанської державної нотаріальної контори (а.с.86)

виходить , що ОСОБА_1 звернулася 07 грудня 2015 року з вимогою до спадкоємців,що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно повернення боргу,що був за спадкодавцем.

Щодо посилання представника відповідача на те, що можливо мирову угоду не було укладено, оскільки судом 12 грудня 2011 року затверджено мирову угоду ,укладену 12 грудня 2012 року ,суд вважає необхідним зазначити наступне.

В матеріалах справи (а.с.52) знаходиться заява ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди у справі про визнання права власності на ? частку квартири, про поділ квартири в натурі від 07.12.2011 року.

Як вже зазначав суд, мирова угода була затверджена ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 грудня 2011 року,та в ній визначений строк виконання ОСОБА_3 зобов»язання протягом року, після укладення мирової угоди, тобто до 07.12.2012 року виплатити позивачу ОСОБА_1 вартість ? частини, грошовий еквівалент рівний 3000 доларів США. Отже , річний строк виконання зобов»язання відповідно до ухвали суду -з 07.12.2011 року до 07.12.2012 року ,що відповідає заяві про визнання мирової угоди. Суд вважає, що зазначення в ухвалі суду від 12 грудня 2011 року дати мирової угоди-12 грудня 2012 року є опискою.

Сторони не реалізували своє право на виправлення описки . Ухвала суду від 12 грудня 2011 року про визнання мирової угоди набрала чинності і тому вважати ,що мирова угода між позивачем та ОСОБА_3 не укладась немає підстав.

Щодо посилання представника відповідача на те, що позивач пропустила строк позовної давності, встановлений для звернення до суду , оскільки з 07 грудня 2012 року,яке є граничним терміном виконання ОСОБА_3 умов мирової угоди , почав спливати трирічний строк позовної давності, встановлений законом ,суд зазначає наступне.

Суд вважає,що оскільки ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від

12 грудня 2011 року встановлено,що останнім днем виконання умов мирової угоди ОСОБА_3 є 07 грудня 2012 року,то з наступного дня -08 грудня 2012 року почався перебіг трирічного строку позовної давності протягом якого позивач мала право звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Але , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і правовідношення між ним та позивачем припинилися. Отже , в даному випадку неможливо робити висновок про пропущення позивачем трирічного строку позовної давності.

З ІНФОРМАЦІЯ_1 виникають правовідношення між позивачем та відповідачем

ОСОБА_2, як між кредитором та спадкоємцем боржника.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить

протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Таким чином, позивач мусила звернутися з вимогою до спадкоємців в межах встановленого законом шестимісячного строку, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 06 грудня 2015 року ,що вона і зробила , звернувшись до нотаріуса 07 грудня 2015 року. ( 06 грудня 2015 року-вихідний день).

Суд зазначає,що борги спадкодавця - це майнові зобов'язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати ці зобов'язання. Обов'язок доказувати борги померлого накладається на самого кредитора. Тобто кредитор, що звернувся до спадкоємців зобов'язаний представити документи, що підтверджують його вимоги.

Отже, в даному випадку позивач мусить надати документи, які підтверджують її вимоги до відповідача.

Як доказ боргу ОСОБА_3 перед нею позивач надає ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 грудня 2011 року.

Аналізуючи положення вищезазначеної мирової угоди ,визнаної судом 12 грудня 2011 року ,суд приходить до наступного.

Мирової угодою встановлено, що виконання зобов»язання позивачем ОСОБА_1 виселитися з квартири ,розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та знятися з реєстрації залежить від виконання зобов»язання ОСОБА_3, по сплаті їй до 07.12.2012 року вартості ? частини квартири, грошовий еквівалент 3000 доларів США. Тільки після виплати ОСОБА_3 грошових коштів позивач зобов»язалася протягом трьох місяців виселитися з квартири та знятися з реєстрації.

Як пояснила позивач , вона виселилася з квартири весною 2012 року і знялася з реєстрації 28 листопада 2013 року. Тобто, вона добровільно виконала умови мирової угоди .

Суд не бере до уваги посилання позивача на те,що вона здійснила це під тиском ОСОБА_3 оскільки доказів цьому не надано.

Суд вважає, що добровільне виконання позивачем умов мирової угоди є результатом виконання зобов»язання ОСОБА_3 по передачі їй грошових коштів.

Крім того, суд зазначає, що у випадку ухилення ОСОБА_3 від добровільного виконання умов мирової угоди, позивач мала право заявити позов про спонукання до виконання умов мирової угоди і у разі ухвалення судового рішення про задоволення таких позовних вимог, могли вирішиться процесуальні питання, пов'язані з виконанням судового рішення у цивільній справі, які передбачені Розділом VI ЦПК України, в тому числі і питання звернення до виконання відповідно до ст.368 ЦПК України.

Позивач не звернулася з таким позовом до суду. Посилання позивача на юридичну необізнаність на увагу не заслуговують.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд також не бере до уваги показання свідків позивача та відповідача ,оскільки вважаєщо вони не є належними доказами в розумінні положень ч.1 ст.58 ЦПК України, тобто виконання або невиконання грошового зобов"язання не може доказуватися поясненнями свідків.

Підсумовуючи зазначене, суд приходить висновку,що єдиним доказом позивача про несплату ОСОБА_3 боргу по мировій угоді , який вона надала суду є ухвала Рубіжанського міського суду Луганської області про визнання мирової угоди від 12 грудня 2011 року. Інших доказів не надано.

Але, суд вважає, що саме вищезазначена ухвала та дії позивача з виконання своїх

зобов"язань відповідно до мирової угоди, визнаної судом і підтверджують факт сплати ОСОБА_3 боргу позивачу.

Отже , у спадкоємця ОСОБА_3-відповідача ОСОБА_2 немає підстав виконувати зобов"язання спадкодавця оскільки ці зобов"язання виконані спадкодавцем за його життя.

З урахуванням наведеного,суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів необгрунтованими та такими,що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,4 ,10, 11,60,88, 212 - 215 ЦПК України ,суд

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганськоъ області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Москаленко