РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3231/16-ц

Провадження № 2/643/3147/16

16.06.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.

при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки і піклування Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за державний кордон України без згоди та супроводу її батька, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому зазначила, що 21.02.2003 року народила дитину, ОСОБА_3, в зареєстрованому шлюбі з батьком дитини - відповідачем по даній справі, не перебувала. Син мешкає разом із позивачем, перебуває на ї утриманні та вихованні. Батько дитини, ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від утримання дитини, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, не цікавиться його особистим життям. Відповідач не забезпечує фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, тощо. Дитина має намір разом із класом в період часу з 01.06.20156 року по 01.09.2016 року тимчасово виїхати за кордон, а саме до Європи для відпочинку та оздоровлення. Однак відповідач відмовляється надати у передбачений законом строк та порядок дозвіл на виїзд малолітньої дитини разом із позивачем, а також окремо від позивача за кордон для відпочинку та оздоровлення на морі. Позивач вказує, що виїзд дитини разом із класом за кордон сприятиме розширенню світогляду, добре позначиться на духовному та інтелектуальному розвитку сина, як особистості,оскільки він цікавиться багатьма речами, займається у різних розвиваючих гуртках.

В зв'язку із відмовою відповідача надати відповідний дозвіл, вона змушена звернутися до суду із цим позовом.

В судове засідання позивач не з'явилась, до його початку звернулась до суду із заявою, в якій позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи, у випадку не явки відповідача не заперечувала.

Відповідач на судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі представника Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі та ухвалити рішення у справі з урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. ст. 169, 197 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів та без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Суд, ознайомившись із заявами позивача та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_3 народився 21 лютого 2003 року, його батьком є ОСОБА_2, а матірю є ОСОБА_1.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», при відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, такий виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд їх дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.

Суд вважає, що своєю незгодою відповідач ОСОБА_2 позбавляє дитину права, гарантованого їй Конституцією та Законами України і діє всупереч інтересам дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 48 Конституції України, ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасові виїзди за державний кордон України неповнолітньому громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу його батька ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 01.06.2016 року до 21.02.2019 року до Туреччини, Росії, Болгарії, Польщі, та інших країн Шенгенської угоди.

Надати дозвіл на оформлення відповідних документів для виїзду за кордон неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 551 грн. 21 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя