Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/2474/16-ц Головуючий у 1-й інст. Ольшевська Н. В.
Категорія 5 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання права власності на 50% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», звільнення майна з-під арешту

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року про відкриття провадження

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на 50% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», що належали її чоловіку - ОСОБА_3 та звільнити з-під арешту вищевказане майно. В обґрунтування позову посилалася на те, що 26.02.2013 року було відкрито виконавче провадження № 36744145 щодо конфіскації всього майна ОСОБА_3, а постановою від 17.04.2013 року накладено арешт на все майно боржника. 23.03.2014 року ОСОБА_3 помер. 24.10.2014 року проведено електронні торги з продажу 100% корпоративних прав, які належали ОСОБА_3, а 23.01.2015 року закрито виконавче провадження. Однак, акт проведення електронних торгів не складено, не підписано та не видано покупцю. Оскільки вищезазначене майно придбано в період шлюбу, воно є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак вона вважає, що має право на ? частину цього майна.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2016 року відкрите провадження по даній справі та призначене попереднє судове засідання на 03.06.2016 року (а.с. 43).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та відмовити у відкритті провадження. Зазначив, що судом порушено вимоги ч. 2 ст. 109 ЦПК України, оскільки відповідач знаходиться у м. Житомирі, майдан Соборний, 1, а відтак даний позов повинен розглядатися Богунським районним судом м. Житомира. Інших відповідачів до участі у справі не залучено, положення ст. 114 ЦПК України на дані правовідносини не розповсюджуються.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

З роз'яснень, викладених у п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вбачається, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Встановлено, що 27.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на 50% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт» (юридична адреса: м. Коростень, вул. 1-го Травня, 4), що належали її чоловіку - ОСОБА_3 та звільнити з-під арешту вищевказане майно.

З матеріалів справи вбачається, що 08.06.2012 року вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_1 засуджено за ч. 4 ст. 190 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна кожного. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27.11.2012 року вищевказаний вирок змінено, зменшено покарання до 5 років позбавлення волі кожному з конфіскацією всього майна (а.с. 54-63, 64-74).

Постановою державного виконавця органу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції від 26.02.2013 року було відкрито виконавче провадження про конфіскацію всього майна, що належало ОСОБА_3, на підставі виконавчого листа № 1-81/11 від 25.12.2012 року (а.с. 21, 122).

17.04.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (а.с. 21, 27). 24.03.2014 року державним виконавцем описано та арештовано майно ОСОБА_3 100% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт», після чого дане майно передане на реалізацію (а.с. 29-32 ).

23.03.2014 року ОСОБА_3 помер (а.с. 17).

23.10.2014 року вищевказане майно було реалізоване, переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_2, який 03.11.2014 року перерахував кошти до державного бюджету (а.с. 109 зворот).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17.12.2014 року скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 23.10.2014 року в частині накладення арешту на все майно та майнові права, що належали ОСОБА_3, за рахунок яких проводилося примусове стягнення Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 (а.с. 136).

23.01.2015 року вищевказане виконавче провадження закінчено, у зв'язку з чим припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 25, 121).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21.04.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання недійсними електронних торгів арештованого майна та протоколу проведення електронних торгів (а.с. 105-107, 108-110).

Отже, станом на день звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду, арешт на майно ОСОБА_3 було скасовано, власником 100% корпоративних прав у малому підприємстві «Стандарт» став ОСОБА_2 Вказані обставини під час апеляційного розгляду не заперечував і представник позивача.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що положення ч.ч. 1, 2 ст. 114 ЦПК України на дані правовідносини не поширюються, а відтак міськрайонний суд відкрив провадження у справі з порушенням правил підсудності. За таких обставин, ухвала судді про відкриття провадження підлягає скасуванню, а матеріали справи поверненню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження з огляду на заявлені позовні вимоги та коло відповідачів.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року про відкриття провадження скасувати, а матеріали справи повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді