Справа № 158/2122/16-ц
Провадження № 2/0158/773/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після смерті якого залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1

Зазначене майно було набуте ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під час перебування в шлюбі, тому є спільним майном подружжя, і відповідно спадкуванню підлягає 1/2 його частина, а на іншу 1/2 частину вона має право, як на частку у спільному сумісному майні подружжя.

Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 є його дружина, ОСОБА_1 та їхні спільні діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3

ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що склала відповідну заяву.

При зверненні до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право власності пережилому подружжю та свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на ім'я спадкодавця.

Просять суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, а за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вищевказаного майна, як на частку в спільному сумісному майні подружжя.

Згідно поданого уточнення до позовної заяви ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, в порядку спадкування, після смерті батька ОСОБА_4

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, згідно яких змінені позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності /а.с. 41/.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 16, виданого 22.04.2014 року Виконавчим комітетом Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна серії НОМЕР_2 від 23.06.2004 року, будівельного паспорта НОМЕР_3 від 29.10.2001 року, рішенням Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області №19 від 27.09.2001 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в в АДРЕСА_1 значиться за померлим ОСОБА_4 /а.с. 14-16/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 31.07.2002 року, актовий запис №92, виданого Відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано 31.07.2002 року /а.с.10/.

Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, і як передбачає ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні досліджено, що на момент видачі свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, а саме житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 від 23.06.2004 року, шлюб між померлим ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1 було розірвано, що свідчить про те, що вищевказаний житловий будинок не є спільною сумісною власністю подружжя.

В силу ч. 1 ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом, після смерті ОСОБА_4 його діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 21.09.1992 року спадкодавець ОСОБА_4 є батьком позивача ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 12/

Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 1703/01-16 від 19.10.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45465916 від 19.10.2016 року, після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 348 за 2014 рік. 17.10.2014 року із заявою про пропущення шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, звернулась дочка спадкодавця - ОСОБА_3 Також, 17.10.2014 року із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті батька ОСОБА_4 звернувся син - ОСОБА_2 Інші спадкоємці до Ківерцівської нотаріальної контори не звертались і свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 38-39/.

Разом з тим, постановою Ківерцівської Державної нотаріальної контори № 1709/02-31 від 04.10.2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності як пережилій дружині на 1/2 частину житлового будинку, після смерті чоловіка ОСОБА_4, і сину ОСОБА_2 - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця /а.с. 18/.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_2 право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 у відповідності до змінених його позовних вимог.

На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1222, 1261, 1269-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 130, 197, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька