Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення боргу за договорами банківського вкладу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 5 лютого 2016 року,

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що упродовж 2009-2012 років між нею та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі -ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено ряд договорів банківського вкладу на підставі яких банк відкрив ОСОБА_4 депозитні рахунки, на які останньою внесено грошові кошти в іноземній валюті в загальному розмірі 26 000 доларів США. На підставі договору про відступлення права вимоги від 21 травня 2014 року до ОСОБА_4 перейшло право вимоги по договору банківського вкладу, укладеному 25 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5, згідно умов якого на депозитному рахунку було розміщено 100 000 грн.

14 травня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направили на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» вимоги про дострокове розірвання договорів та повернення коштів, проте банк відмовився повернути ОСОБА_4 кошти, посилаючись на окупацію території Автономної Республіки Крим, а вимогу ОСОБА_5 залишив без розгляду.

Позивач вважає вказані дії відповідача такими, що суперечать вимогам закону і тому просила суд стягнути суми депозитів та нараховані проценти в судовому порядку.

Ураховуючи наведене, просила стягнути кошти за договорами банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті в розмірі

26 291,83 доларів США та у Національній валюті України в розмірі 104 284,93 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 7 жовтня

2014 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 5 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 загнану суму заборгованості у розмірі 26 доларів США (без урахування відсотків річних з користування депозитами) та 104 284,93 грн.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позов відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Скасовуючи попереднє рішення апеляційного суду, ухвалене у даній справі, про відмову в задоволенні позову, суд касаційної інстанції в своїй ухвалі від 27 травня 2015 року зокрема зазначав про необхідність з'ясувати, чи було укладено між сторонами наведені вище договори банківського вкладу, чи надходили грошові кошті до банку тощо.

При новому розгляді, суд апеляційної інстанції правильно застосував положення ст. ст. 1059, 1060 ЦК України, дав належну оцінку наданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), у тому числі дослідив оригінали всіх договорів, квитанцій та інших документів, які підтверджують факт існування між сторонами договірних правовідносин, та прийшов до правильного висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від

5 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська