РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4477/16-ц

пр. № 2/759/2953/16

15 червня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Державного підприємства «Луганськвугілля»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки

повного розрахунку при звільненні, -

В с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Луганськвугілля» та просив стягнути з відповідача 97 029 грн. 76 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і 26 802 грн. 06 коп. середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, а всього: 123 831 грн. 82 коп.

ОСОБА_1 обґрунтовував позов тим, що працював у відокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» на посаді слюсаря підземного з 01.06.2014р. по 31.12.2015р., коли був звільнений за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. На день звільнення відповідач мав виплатити йому нараховану заробітну плату в сумі 97 029 грн. 76 коп. за період з червня 2014р. по грудень 2015р. Однак, на день звільнення і на час подання позову до суду відповідач йому заробітну плату у вказаній сумі не виплатив, чим порушуються його трудові права. Крім цього, на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України позивач вважав, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час повного розрахунку при звільненні в сумі 26 802 грн. 06 коп., а всього: 123 831 грн. 82 коп.

Просив задовольнити позов на підставі Конституції України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України.

Позивач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, просить розглядати справу у його відсутності, про що зазначив в прохальній частині позову.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності позивача на підставі матеріалів, що є в справі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в справі є поштовий конверт, повернутий на адресу суду за закінченням терміну його зберігання на пошті (а.с.22), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у відокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» на посаді слюсаря підземного з 01.06.2014р. по 31.12.2015р., коли був звільнений за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (а.с. 7-12 - копія трудової книжки, а.с. 14 - копія наказу про звільнення).

На день звільнення відповідач мав виплатити йому нараховану заробітну плату в сумі 97 029 грн. 76 коп. за період з червня 2014р. по грудень 2015р. (а.с. 15 - копія довідки).

Як встановлено судом, державна реєстрація ДП «Луганськвугілля» та його відокремленого підрозділу ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» здійснена за адресою: 03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А.

В матеріалах справи є довідка про середню заробітну плату позивача в сумі 341 грн. 55 коп. (а.с. 13- копія довідки).

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

У відповідності до частини 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, здійснюється у день звільнення…

Приймаючи до уваги, що ДП «Луганськвугілля» в порушення частини 1 ст.115 і частини 1 ст.116 КЗпП України не здійснював виплату позивачу заробітну плату у строки, визначені діючим трудовим законодавством, а також не провів з позивачем повного розрахунку в день його звільнення і на час розгляду справи, у зв*язку з чим суд визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 97 029 грн. 76 коп. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В частині 1 ст.117 КЗпП України передбачено, що у разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у статі 116 цього Кодексу, при відсутності спору щодо їх розміру підприємство, установа, організація зобов*язані виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач затримує виплату позивачу належних йому сум нарахованої заробітної плати, він зобов*язаний виплатити останньому середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні.

Позивач визначив розмір середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 26 802 грн. 06 коп.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не спростований вказаний вище розмір стягнення, суд вважає, що позовні вимоги і в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, а також Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого позивач звільнений, пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1 238 грн. 32 коп.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 117, 221, 231, 233 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169 ч.4, 212-215, 223-228, 367 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля» (03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А; ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця хутора Ново-Московка Боковського району Ростовської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2, - 97 029 грн. 76 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і 26 802 грн. 06 коп. середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, а всього: 123 831 (сто двадцять три тисячі вісімсот тридцять одну) грн. 82 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля» (03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А; ) судовий збір на користь держави в сумі 1 238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) грн. 32 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: