Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7545/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 43 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Зарицької О.С.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 07 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про розяснення рішення Богунського районного суду м.Житомира від 25.10.1999 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ВЖРЕП № 1, Державної податкової інспекції у м.Житомирі про визнання членом сім'ї власника будинку, права проживання в ньому та за зустрічним позовом Державної податкової інспекції у м.Житомирі до ОСОБА_2 про виселення з жилого приміщення без надання іншого житла

в с т а н о в и л а:

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 25.10.1999 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 01.12.1999 року, позов ОСОБА_2 до ВЖРЕП № 1, Державної податкової інспекції у м.Житомирі задоволено та визнано ОСОБА_2 членом сім'ї померлого ОСОБА_3 і як таку, що має право користування квартирою в будинку № 10-а по 1-му провулку Пролетарському у м.Житомирі. У задоволенні зустрічного позову Державної податкової інспекції у м.Житомирі до ОСОБА_2 про виселення з жилого приміщення без надання іншого житла відмовлено.

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розяснення вказаного судового рішення, в якій, з урахуванням уточнюючої заяви від 07.06.2016 року, просила у розясненні рішення чітко вказати, якою квартирою, що належала померлій ОСОБА_3 та складає 3/10 частин будинку № 10-а по 1-му провулку Пролетарському у м.Житомирі, вона має право користуватись.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 07 червня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення Богунського районного суду м.Житомира від 25.10.1999 року у справі № 2-1195/99р. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, прийнятою з порушенням норм матеріального права, при неповному зясуванні обставин справи, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про розяснення рішення суду.

Сторони в судове засідання не з'явились. Від заявника ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з відрядженням її представника. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини суду надано не було.

За приписами ст.305 ЦПК України, апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає неявку заявника та її представника до суду без поважної причини, здійснює розгляд справи за відсутності осіб, які не з'явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 305, ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 ЦПК України подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Згідно із п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Зі змісту п. 1 ч. 1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) убачається, що судове рішення може бути пред'явлене до виконання протягом трьох років, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала апеляційного суду про залишення без змін рішення суду першої інстанції постановлена 01 грудня 1999 року, а із заявою про роз'яснення вказаного рішення ОСОБА_2 звернулася до суду лише 25 травня 2016 року.

Оскільки заява про роз'яснення рішення подана по закінченню встановленого законом строку, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання, тому суд 1-ї інстанції правильно відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на законність постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Судді :