Номер провадження: 22-ц/785/4848/16
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач: Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Гірняк Л.А.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 04 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу, посилаючись на те, що 10 лютого 2013 року ОСОБА_7 взяв у нього у борг грошові кошти у розмірі 16500 доларів США, про що складено відповідну розписку. 20 лютого 2013 року ОСОБА_7 помер. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_3, доньки: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та син ОСОБА_4 Оскільки у встановлений розпискою строк ОСОБА_8 борг не повернув, просив задовольнити позов та стягнути з відповідачів як спадкоємців померлого ОСОБА_7, 16500 дол. США.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 04.09.2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.01.2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 260815 грн. в рівних частках в межах вартості спадкового майна, на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_7, померлого 10.02.2013 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.03.2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 20.01.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового апеляційного перегляду ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно із розпискою, складеною 10 лютого 2013 року, ОСОБА_7 отримав у борг від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 16500 дол. США.

20 лютого 2013 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується записом про смерть від 21 лютого 2013 року №28, вчиненим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області.

З висновку судово-почеркознавчої експертизи від 26 червня 2014 року № 1686/02 вбачається, що рукописний текст розписки виконаний власноручно ОСОБА_7, а встановити чи виконаний ним підпис на розписці власноруч не виявилося можливим.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів боргових зобовязань померлого ОСОБА_7, оскільки проведена у справі судова почеркознавча експертиза не встановила, що підпис у розписці від 10 лютого 2013 року вчинено ОСОБА_7

Проте погодитися із таким висновком суду повністю не можна, оскільки експертним висновком підтверджено, що розписка про отримання в борг 16500 доларів США написана власноруч ОСОБА_7, в самій розписці зазначено, що саме він отримує кошти, а тому неможливість надати відповідь з приводу того, чи належить підпис на розписці ОСОБА_7 лише через відсутність достатнього графічного матеріалу не може бути безумовним свідченням того, що кошти в борг останній не отримував.

Разом із тим, правові підстави для задоволення позову відсутні з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 609 ЦК України).

Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк.

Вбачається з матеріалів спадкової справи, що спадкоємці за законом із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались.

Аналіз цих правових норм дає підстави стверджувати, що у зв'язку зі смертю боржника за договором позики зобов'язання повернути позику не припиняється і переходить до спадкоємців, які прийняли спадщину, в межах вартості отриманого у спадщину майна, за умови дотримання кредитором строків пред'явлення до спадкоємців вимоги про повернення позики.

Враховуючи такі вимоги закону та фактичні обставини, спадкоємцями ОСОБА_7П, які прийняли спадщину і можуть відповідати по зобовязаннях останнього, слід вважати його дружину ОСОБА_3, та сина ОСОБА_4, оскільки станом на 20 лютого 2013 року вони разом з спадкодавцем проживали та були зареєстрованими у ІНФОРМАЦІЯ_1, та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, про відмову від спадщини не заявили.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 зі спадкодавцем на день смерті не проживали, із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертались, тому не можуть відповідати по боргах спадкодавця, тому вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 є безпідставними і задоволенню з таких мотивів не підлягають.

Згідно із ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

ОСОБА_2 підтвердив, що про смерть ОСОБА_7 дізнався одразу, оскільки вони є сусідами, про те, що про такі обставини йому було відомо вбачається з пояснень, наданих ним на адресу прокуратури Болградського району (а.с.56,т.1).

З копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_7 протягом шести місяців до нотаріальної контори як кредитор спадкодавця не звернувся, до суду із позовом звернувся 03.10.2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку, передбаченого законом.

Оскільки кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги, то позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову, однак шляхом невірного правового обґрунтування, тому рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову, а в решті залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.3ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 04 вересня 2014 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: