Справа № 308/7105/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 листопада 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

-головуючого - судді Шепетко І. О.,

-за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 29 жовтня 1994 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради. У шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Вже більше десяти років відповідач перебуває на заробітках та не проживає з сімєю, не бере участі в утриманні сімї. Шлюбні відносини між ними припинилися, спільно не проживають. З наведених підстав, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, просить розірвати їхній шлюб. Після розірвання шлюбу, просить залишити проживати разом з нею малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також залишити позивачу прізвище «Шпонтак».

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним оголошенням в газеті «Новини Закарпаття» № 130 (4595) від 15.11.2016 року, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи та, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 жовтня 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - Боса) ОСОБА_6 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 733, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_1 І-ФМ № 276550 від 29.10.1994 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_3, дружині ОСОБА_3.

У шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

З Свідоцтва про народження ОСОБА_1 І-ФМ № 104656 від 14 квітня 1997 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради встановлено, що ОСОБА_4 народилася 04.04.1997 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 329. Батьком записаний ОСОБА_3, матірю ОСОБА_2.

З Свідоцтва про народження ОСОБА_1 І-ФМ № 056066 від 17 листопада 2006 року, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області встановлено, що ОСОБА_5 народилася 08.11.2006 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1373. Батьком записаний ОСОБА_3, матірю ОСОБА_2.

Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Судом також встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинилися більше десяти років тому. З того часу спільне господарство не ведеться.

На переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сімейне життя, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. У звязку з наведеним, позивач просить розірвати їхній шлюб, після розірвання шлюбу, просить залишити проживати разом з нею малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також залишити їй прізвище «Шпонтак».

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 шлюб підлягає розірванню.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_2 залишити прізвище «Шпонтак».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 11, 57, 60, 212-215, 224-228, 231, 233 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 жовтня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 733 - розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з позивачем ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_2 залишити прізвище «Шпонтак».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7