Справа № 541/1062/16-ц
Провадження №2/541/602/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Куцин В. М.,

при секретарі Борисенко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку, третя особа Управління Держземагенства у Миргородському районі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Попівської сільської ради Миргородського району про визнання за нею права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0:00:009:1158, площею 2,3798 га., розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107676, виданого на імя ОСОБА_2, яку вона успадкувала після смерті останнього на підставі заповіту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що після смерті свого діда ОСОБА_2 16.06.2012 року вона на підставі заповіту успадкували вищевказану земельну ділянку.

17 грудня 2012 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 їй було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,38 га з кадастровим номером 000090206, розташовану на території Попівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зроблено відмітку на державному акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107676, на імя ОСОБА_2, про перехід права власності на позивачку і з того часу вона користувалася цією земельною ділянкою.

Після отримання в березні 2016 року витягу з Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку їй стало відомо, що кадастровий номером земельної ділянки та її площа не співпадають з даними вказаними в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107676, виданого на імя спадкодавця ОСОБА_2.

За таких обставин, вона немає можливості вирішити питання про реєстрацію права власності земельної ділянки, яка їй належить, і ніяким іншим способом захистити свої права, тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав викладених у позові.

Відповідач, представник Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, вказавши що заявлені позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с.23).

Представник третьої особи Управління Держземагенства у Миргородському районі в судове засідання не зявився ,в адресованій суду заяві просив справу розглянути за відсутності представника управління (а.с.24).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107676, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №86 17 листопада 2004 року на імя ОСОБА_2 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 17.12.2012 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 земельна ділянка площею 2,38 га що розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 000090206 успадкована ОСОБА_1 на підставі заповіту ОСОБА_2 посвідченого Попівською сільською радою Миргородського району 25.05.2009 року, який помер 16.06.2012 року (а.с.5-7,9).

Згідно повідомлення Управління Держземагенства у Миргородському районі після перенесення інформації про земельну ділянку яка належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107676, з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у присвоєнні декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів. Для виправлення помилки, земельній ділянці, що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107676, площею 2,3798 га., визначено кадастровий номер 0:00:009:1158, (а.с.10-13).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа земельної ділянки з кадастровим номером 0:00:009:1158 2,3798га.(а.с.10,11).

Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння,користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ч.1 п.1 ст.16, ст.ст. 328,392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88,174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 293 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 0:00:009:1158, площею 2,3798 га., розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107676, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №86 17 листопада 2004 року на імя ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу отримання копії рішення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області

Суддя: ОСОБА_4