Справа №295/1736/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві,

В С Т А Н О В И В :

27.10.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаною скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 під час примусового виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2015 у справі № 295/1736/15-ц про стягнення із ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь заявника грошових коштів, а також зобовязати начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 негайно виконати указане вище рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2015 та направити стягувачу рекомендованим листом відповідь на заяву від 22.09.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2015 у справі № 295/1736/15-ц стягнуто з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_2 165 294,19 грн. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист, який в подальшому був предявлений до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві та постановою від 20.05.2015 державний виконавець Козловський Г.В. відкрив виконавче провадження із примусового виконання вказаного рішення суду. За словами ОСОБА_2, до теперішнього часу судове рішення не виконане, незважаючи на те, що на майно боржника накладений арешт. Як слідує зі змісту скарги, 22.09.2016 ОСОБА_2 направила до виконавчої служби заяву, в якій просила направити протягом 10 днів відповідь на заяву, що надійшла до ВДВС 06.07.2016 та письмово повідомити про причину невиконання рішення суду від 30.03.2015 року. Ця заява була отримана виконавчою службою 26.09.2016, однак в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» до теперішнього часу відповіді стягувач не отримала. Вважає, що начальник ВДВС ОСОБА_3 не вчинив передбачених законом прямих своїх обовязків по контролю за своєчасним виконанням судового рішення, тобто має місце його бездіяльність.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала вимоги скарги з підстав, у ній викладених. Додала, що частина коштів, що була присуджена для виплати Богунським районним судом м. Житомира від 30.03.2015 у справі № 295/1736/15-ц, а саме 141 тисяча гривень, була одержана стягувачем від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Проте боржник винен стягувачу ще 24 120 грн. 80 коп.

Представник Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення стягувача, вивчивши й дослідивши письмові матеріали справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скарги виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку.

Обовязки і права державного виконавця визначені у ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання тощо.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 20.05.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виданого 27.04.2015 року Богунським районним судом м. Житомира виконавчого листа № 295/1736/15-ц про стягнення із ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 165 294,19 грн.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 направила заяву від 22.09.2016 на адресу ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, у якій просила направити протягом 10 днів з дня отримання цієї заяви відповідь на заяву від 02.07.2016 та письмово повідомити про причину невиконання рішення суду від 30.03.2015 року. Дана заява була одержана ВДВС 26.09.2016 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Із наявних в матеріалах справи доказів не вбачається направлення Відділом ДВС Печерського РУЮ у м. Києві відповіді на зазначену заяву.

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд вважає, що Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві неправомірно було не надано відповідь на заяву стягувача ОСОБА_2 від 22.09.2016 року, у звязку із чим суд приходить до висновку про необхідність зобовязання повноважної посадової особи Відділу надати таку відповідь.

З огляду на те, що забезпечення своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду є безпосереднім обовязком державного виконавця під час примусового виконання виконавчого документа, який прямо передбачений законодавством України, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_2 щодо зобовязання начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві негайно виконати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30.03.2015, у звязку із чим відмовляє стягувачу у задоволенні цієї частини вимог скарги.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 60, 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність повноважної посадової особи Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, яка полягає у ненаданні ОСОБА_2 відповіді на її заяву від 22.09.2016.

Зобовязати начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві надати ОСОБА_2 письмову відповідь на її заяву від 22.09.2016.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.В. Кузнєцов