АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у виконанні трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго», ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також усіх посадових осіб та працівників Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», а також третіх осіб, надати ОСОБА_2 безперешкодний доступ на територію Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» та його підрозділів, доступ до його робочого місця за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 285, а також надати доступ до усіх приміщень товариства, його обладнання та документів фінансово - господарської діяльності, що будуть йому необхідні для виконання ним своїх службових обов'язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати.

В судовому засіданні представники відповідачів підтримали апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго», ОСОБА_3, ОСОБА_4 , в якій просить визнати дії відповідачів щодо перешкоджання йому доступу до його робочого місця та виконання своїх трудових обов'язків виконуючого обов'язки Голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» незаконними, зобов'язати відповідачів передати оригінали статутних документів та печатку товариства, визнати контракт з особою, що виконує обов'язки Голови правління ПАТ «Черкасиобленерго».

Зазначає, що його посада виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» є керівною, так як голова правління товариства одноосібно виконує обов'язки керівника товариства, тобто особи, уповноваженої представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, одноосібно має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, має право першого підпису на фінансових документах та документах щодо проведення операцій з коштами на банківських рахунках товариства.

Посилається на те, що у зв'язку із блокуванням доступу його до свого робочого місця, до робочого обладнання, інформації та документів товариства, він не має можливості здійснювати керування товариством, що у свою чергу створює реальну загрозу його господарській діяльності, виконанню соціальних функцій у регіоні, а саме:

- це призводить до практичної неможливості укладення договорів, підписання до них додаткових угод та первинної документації щодо виконання цих угод, неможливості здійснення взаємовідносин товариства з усіма підприємствами, установами та організаціями з усіх питань діяльності товариства;

- створює реальну небезпеку порушення прав та інтересів працівників товариства, так як створюється неможливість виплати останнім заробітної плати та відрахувань до фондів;

- також порушуються інтереси держави, так як ПАТ «Черкасиобленерго» є компанією із значною часткою держави і підприємство підпорядковується Міністерству енергетики та вугільної промисловості України та Фонду державного майна України, є єдиним підприємством у регіоні, що здійснює забезпечення підприємств та фізичних осіб електричною енергією та простій підприємства створить вкрай небезпечну ситуацію щодо енергетичної безпеки регіону, а також неотримання доходів та неможливість сплати платежів створить небезпеку несплати податків до бюджету та відрахувань до Пенсійного фонду України.

ОСОБА_2, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, вказує на те, що розгляд справи у суді може зайняти дуже тривалий час, у тому числі у зв'язку з умисною неявкою відповідачів та їх представників до суду, тривалим часом на отримання доказів, допит свідків й таке інше. А тим часом він не зможе за вини відповідачів виконувати свої обов'язки керівника товариства, що вже призводить до негативних наслідків, що описані вище, та ці наслідки будуть кожного дня поширюватися й усунути їх бути вкрай важко, або взагалі неможливо, чи це усунення призведе до великих втрат грошових коштів товариства чи держави. І тому навіть після задоволення позову ці наслідки або зроблять виконання рішення неможливим повністю чи частково, чи суттєво його ускладнять.

На підставі вищевикладеного, вважає за розумне та обґрунтоване вжити по справі заходи щодо забезпечення позову шляхом забезпечення негайного допуску його до робочого місця й надання доступу до приміщень, обладнання та документів товариства, що необхідні для здійснення ним функцій керівника товариства.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність ОСОБА_2 того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вид забезпечення позову у вигляді встановлення обов'язку вчинити певні дії, наявний в переліку видів забезпечення позову, визначеному ч. 1 ст. 152 ЦПК України, відповідає заявленим позовним вимогам позивача, є співмірним їм та не порушує прав та законних інтересів інших осіб, а також держави.

Суд першої інстанції вважав, що вимоги заявника знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі, що відповідає загальним принципам цивільного судочинства, яке покликане захистити права та законні інтереси всіх учасників цивільних правовідносин.

З висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», яким передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ППК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що позивач просить визнати дії відповідачів про перешкоджання виконання ним його трудових обов'язків виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Черкасиобленерго», та перешкоджання у доступі до його робочого місця - незаконними, а також просить зобов'язати відповідачів передати йому документи та печатку товариства та визнати трудову угоду такою, що втратила чинність та визнання Контракту з ним таким, що набув чинності.

Підставою позову стали незаконні дії відповідачів, які не визнають рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» від 31.08.2016 року та чинять йому перешкоди різного характеру у виконанні ним своїх трудових обов'язків, що завдає значної шкоди як підприємству так і державі, оскільки ПАТ «Черкасиобленерго» є компанією із значною часткою держави і підпорядковується Міністерству енергетики та вугільної промисловості України та Фонду державного майна України.

Судом першої інстанції було встановлено, що зазначені обставини носять об'єктивні підстави вважати їх наявність та повинні бути встановлені під час судового розгляду та вважав, що вони є підставою для розгляду заяви позивача про забезпечення позову та прийняття об'єктивного та законного рішення.

Однак, суд першої інстанції, задовольнивши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та застосувавши заявлені позивачем заходи забезпечення позову, фактично розглянув позовні вимоги по суті і задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5 в частині доступу його до робочого місця, надав доступ до усіх приміщень товариства та документів фінансово-господарської діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про забезпечення позовупостановлена з порушенням норм процесуального права, є передчасною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року - скасувати, постановити нову ухвалу якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді