Справа № 461/5566/15 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/6343/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участі ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про роз"яснення виконання рішення суду від 09.09.2011 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення виконання рішення суду від 09.09.2011 року відповідно ст. 221 ЦПК України відмовлено.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2 Вважає таку незаконною, необґрунтованою, такою, що перешкоджає виконанню рішення суду. Вказує, що суд посилаючись лише на власну думку та використовуючи прийом підміни понять, безпідставно відсилає до ст. 373 ЦПК України. Суд не врахував, що рішення від 09.09.2011 року вже понад п»ять років не може бути виконане, тоді як обов'язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом «Про виконавче провадження». Суд безпідставно відмовив лише на тій підставі, що державний виконавець не звертався за роз'ясненням рішення. Суддя умисно не дослідив всіх матеріалів справи і не провів всебічного дослідження наявних матеріалів справи, не дотримався процесуального права, передбаченого ст. 208, 383, 221, 387, 256 ЦПК України.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, котрою роз'яснити рішення суду, вказавши відповідно до яких норм спеціального базового закону має відповідати розроблений договір та необхідність включення істотних умов в цей договір і порядок проведення дій при виконанні рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів не знаходить законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду від 09.09.2011 року є доступним, зрозумілим, не припускає іншого тлумачення, тому відсутні підстави для його роз'яснення.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд врахував, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 вересня 2011 року зобов'язано Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» виконати вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року щодо укладення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 договорів: «Про надання послуг з утримання будинку» та «Про надання послуг з вивезення побутових відходів» на основі типових договорів.

Так як рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 вересня 2011 року станом на час подачі заяві про роз'яснення судового рішення залишалося не виконаним, заявники звернулися із відповідною заявою, у якій просили роз'яснити, яким нормам спеціального базового закону має відповідати розроблений Договір та необхідність включення істотних умов до нього.

Підтримуючи доводи апеляційної скарги в апеляційному суді, апелянт зазначив, що незрозумілим є рішення саме для державних виконавців, які тривалий час його не виконують. Натомість він та його родина обізнані з законодавством, що регулює правовідносини з надання комунальних послуг і розуміють спосіб їх застосування.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, у випадку, якщо рішення суду є незрозумілим, суд, за заявою осіб, що брали участь в розгляді справи, або за поданням державного виконавця, може роз'яснити його, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз»яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз»ясненні рішення.

Аналізуючи ці норми, роз'яснення рішення - це засіб усунення його недоліків, тобто уточнення і більш ясний виклад дійсного змісту рішення з метою уникнення помилок при його виконанні.

Як вбачається із матеріалів справи, у цій справі розглядалися позовні вимоги щодо зобов'язання до вчинення дій, а саме зобов»язання ЛКП «Айсберг» виконати вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року щодо укладення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 договорів: «Про надання послуг з утримання будинку» та «Про надання послуг з вивезення побутових відходів» на основі типових договорів. Питання відповідності типового договору нормам Закону «Про надання послуг з утримання будинку» та «Про надання послуг з вивезення побутових відходів» не вирішувалось.

У статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з частиною третьою статті 20 Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготований виконавцем на основі типового договору. Виконавцем відповідно до Закону є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Закон передбачає істотні (обов'язкові) умови договору на надання житлово-комунальних послуг між виконавцем/виробником та споживачем. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним.

Оскільки судом першої інстанції були встановлені обставини справи, мета звернення до суду для роз»яснення рішення саме для державного виконавця, а не для заявника, висновки суду щодо відсутності підстав для роз»яснення рішення обґрунтовані.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2016 року є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, п.4 ч.1 ст. 314, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді