Справа № 653/1825/16-ц
Провадження № 2-о/653/159/16
РІШЕННЯ

іменем України

13.06.2016 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Карпенко І.Д.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Генічеську цивільну справу за заявою ОСОБА_2, за участю зацікавленої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті,

встановив:

ОСОБА_2, за участю зацікавленої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 03 лютого 2015р. у м. Бахчисарай, АР Крим.

Заява обґрунтована тим, що позивач є онуком ОСОБА_3, який проживав ІНФОРМАЦІЯ_3, АР Крим. 23 лютого 2015 року останній помер. За фактом смерті ОСОБА_3, Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції республіки Крим було видано свідоцтво про смерть від 25 лютого 2015р., серії I-АЯ №508810. Однак, на теперішній час, у зв'язку з тимчасовою окупацією АР Крим в Україні, не визнається легітимність документів, виданих на окупованій території незаконно сформованими державними органами, у тому числі і виданого свідоцтва про смерть ОСОБА_3, тому вказана обставина є перешкодою для прийняття заявником спадщини після смерті діда, що й стало підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви, просив її задовольнити.

Представник Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є рідним онуком ОСОБА_3.

Факт родинних відносин заявника з померлим підтверджується: копією свідоцтва про народження, серії ІІ-КГ № 350540 від 07 квітня 1985 року, виданого Генічеським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонської області, копією свідоцтва про народження матері заявника, ОСОБА_4, серії ІІІ ТЮ №922611 від 28 лютого 1962 року, виданого Маргіланським міським бюро записів актів цивільного стану Ферганської області, де батьком останньої записано ОСОБА_3, копією довідки про укладення шлюбу № 422, копією паспорту серії ЕЕ № 249686, виданого Бахчисарайським РВ ГУ МВС України в Криму від 02 березня 2003р. на імя ОСОБА_5.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 106/У-08 серії 35 № 001375 від 24 лютого 2015 року, виданого Бахчисарайською центральною районною лікарнею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23 лютого 2015 року. Причиною смерті ОСОБА_3 зазначено хронічна серцева недостатність, атеросклеротична хвороба серця.

У звязку з чим, 25 лютого 2015 року Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції республіки Крим було зроблено актовий запис № 231, та видано свідоцтва про смерть серії І-АЯ № 508810.

Представник заявника адвокат ОСОБА_1 звернувся до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з питання реєстрації смерті, на що йому було надано роз'яснення про необхідність звернутися до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р. за №1207 VII тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 вищевказаного Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим щодо реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Згідно із ч.1 ст. 17 зазначеного Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки ОСОБА_3, був громадянином України та дійсно помер, перебуваючи на окупованій території АР Крим, про що було видано свідоцтво про смерть, то суд вважає доведеним і встановленим сам факт смерті вказаної особи у даному місці в даний час.

Враховуючи те, що свідоцтво про смерть видане органом державної влади, який створено всупереч законодавства України, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті ОСОБА_3, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. Даний факт має юридичне значення, оскільки на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх спадкових прав.

Керуючись ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт смерті 23 лютого 2015 року в м. Бахчисарай, АР Крим ОСОБА_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, АР Крим.

Рішення суду негайно направити до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_6