Справа № 455/964/16 Головуючий у 1 інстанції: Ніточко Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/5730/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумська Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Тур'ївська сільська рада Старосамбірського району Львівської області про встановлення факту добросовісного заволодіння та користування будинком більше 10 років, що є підставою набуття права власності на квартиру за набувальною давністю та державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Тур'ївська сільська рада Старосамбірського району Львівської області про встановлення факту добросовісного заволодіння та користування будинком більше 10 років, що є підставою набуття права власності на квартиру за набувальною давністю та державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що з висновками суду першої станції не погоджується та вважає, що справа за заявою ОСОБА_3 не може бути перешкодою для відкриття провадження за її заявою. Вказує, що обидві справи є справами окремого провадження, у кожній справі особи, які звертаються до суду є заявниками, жодна не має статусу позивача, а тому, вважає, що суд неправильно дійшов висновку що між нею та ОСОБА_3 є спір між собою. Крім того апелянт зазначає, що заявник ОСОБА_3 має намір довести суду, що він з поважних причин пропустив термін на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тобто апелянт вважає, що лише після набрання законної сили рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.07.2016 року буде вирішено чи заявник має статус спадкоємця чи ні.

Просить ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року скасувати та направити справу в суд першої інстанції для розгляду заяви по суті.

ОСОБА_2 та представник Тур'ївської сільської ради Старосамбірського району Львівської області в судове засідання не зявилися, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 31-32), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту добросовісного заволодіння та користування будинком більше 10 років, що є підставою набуття права власності на квартиру за набувальною давністю та державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не може слухатися в порядку окремого провадження, оскільки з матеріалів заяви випливає спір про право.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком районного суду та вважає, що такий висновок відповідає нормам процесуального права з наступних підстав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 234ЦПК України)

Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 256 ЦПК України.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічне роз'яснення міститься у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2, остання просила встановити факт добросовісного заволодіння та користування будинком більше 10 років, що є підставою набуття права власності на квартиру за набувальною давністю та державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів вважає, що таким чином, заявник даним фактом хоче здобути право володіти, користуватися і розпоряджатися спірним житловим будинком №243 по вул. Центральній в с. Тур'є. З встановлення даного факту ОСОБА_2 повязує у неї виникнення права на спірний будинок, що виключає встановлення фактів, які мають юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 липня 2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено та встановлено факт прийняття спадщини, а саме житлового будинку №243 по вул. Центральній у с. Тур'є Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4, який помер 16 листопада 1984 року та до дня смерті мешкав у с. Тур'є Старосамбірського району Львівської області.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 липня 2016 року скасовано, заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: Тур'ївська сільська рада Старосамбірського району, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус ОСОБА_7 про встановлення факту прийняття спадщини залишено без розгляду.

При цьому колегія суддів вказала, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 має місце спір про право з приводу спадкового майна померлого ОСОБА_4, і роз'яснила заявникові, що він має право звертатися з позовом на загальних підставах.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір про право.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч1 ст. 312, ст.313, п.4 ч.2 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

ОСОБА_8