Справа № 573/654/16-ц
Номер провадження 2/573/279/16
РІШЕННЯ

іменем України

29 червня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є батьком її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 лютого 2013 року із ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Також вказаним вище рішенням суду стягнуті з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1/8 частки від усіх видів щомісячного заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. З жовтня 2015 року донька почала сильно хворіти, а тому взята на облік з діагнозом хронічний аденотурит, гострий назофарингит, ринофарингит, у звязку з хворобою дитини та рекомендацією лікарів вона взяла відпустку по догляду за дитиною, яка потребує постійного домашнього догляду. Стан здоровя їх спільної з відповідачем дитини погіршився, лікування потребує значних коштів, а також змінилося її матеріальне становище, оскільки заробітну плату вона не отримує через перебування у відпусці по догляду за дитиною, на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває, допомоги не отримує, іншого доходу вона не має. Тому ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду і просить збільшити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_2 за рішенням Яготинсього районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року, до 1/3 частки від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, направив суду заперечення проти позову, яке мотивується тим, що середній розмір його заробітку, за вирахуванням податку та аліментів складає 2385 грн., а тому збільшення розміру аліментів на дитину негативно вплине на його майновий стан. Крім того, він має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4, який є повною сиротою. Вважає, що хвороба дитини не має постійного характеру, а тому підстави для збільшення розміру аліментів відсутні. Витрати ж позивача на дитину під час її хвороби жодними документами не підтверджені. Посилаючись на викладене ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 21 вересня 2012 року по 20 травня 2014 року. Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 30 квітня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 20 травня 2014 року (а.с. 5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6).

Також судом встановлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року зі ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 липня 2013 року. Рішення суду набрало законної сили 09 грудня 2013 року (а.с. 8-9).

З довідки виконкому Білопільської міської ради від 25 березня 2016 року вбачається, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с. 13).

Як вбачається з довідки Сумського ДНЗ №36 "Червоненька квіточка" Сумської міської ради№107 від 24 березня 2016 року, позивач ОСОБА_1 з 05 березня 2016 року по 04 березня 2017 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У вказаному закладі ОСОБА_1 обіймає посаду практичного психологу (а.с.11-12).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на зміст ст. ст. 10 ч. 3, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, посилалась на те, що з жовтня 2015 року погіршився стан здоровя її спільної з відповідачем дитини ОСОБА_3, а також змінилося її матеріальне становище, а саме: заробітну плату вона не отримує через перебування у відпусці по догляду за дитиною, на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває, допомоги не отримує, іншого доходу вона не має.

Із ксерокопій медичної картки малолітньої ОСОБА_3 та наданої в судовому засіданні для огляду оригіналу медичної картки дитини вбачається, що, починаючи з жовтня 2015 року, дитина регулярно хворіє на ряд захворювань, зокрема: хронічний аденотурит, гострий назофарингит, ринофарингит, у звязку з чим неоднаразово перебувала на стаціонарному лікуванні (а.с. 15-36).

З наказу №27-К1 Сумського ДНЗ №36 "Червоненька квіточка" Сумської міської ради вбачається, що підставою для надання відпустки ОСОБА_1 для догляду за дитиною тривалістю 1 рік стала заява ОСОБА_1 та довідка №370 КУ "Сумська міська клінічна лікарня ОСОБА_5" від 26 лютого 2016 року (а.с. 12).

З ксерокопії двідки №370 КУ "Сумська міська клінічна лікарня ОСОБА_5" від 26 лютого 2016 року вбачається, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно потребує домашнього догляду (а.с. 14).

Як вбачається з наданої позивачем довідки з управління соціального захисту населення Білопільської РДА від 15 березня 2016 року №130, ОСОБА_1 на обліку в управлінні не перебуває, допомогу не отримує (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ "Компанія "ЮТАС" на посаді налагоджувальника приладів, апаратури та САК, його середній заробіток за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року складав 3704,87 грн. (а.с. 56).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 призначений опікуном над малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьки якого померли (а.с. 58-60).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 23 зазначеної постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Виходячи зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у звязку із погіршенням стану здоровя дитини, зміною матеріального становища, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, має постійний заробіток, інших дітей, непрацездатних дружини, батьків не має, є опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який, як сирота, отримує державну пенсію. В свою чергу позивач ОСОБА_1 заробітну плату не отримує, через перебування у відпусці по догляду за дитиною, яка потребує догляду, на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває, допомоги не отримує, іншого доходу вона не має, на утриманні має малолітню дитину, стан здоров'я якої з листопада 2015 року суттєво погіршився.

Матеріальний стан позивача погіршився саме у звязку з хворобою дитини та необхідністю взяти відпустку по догляду за дитиною, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню, а тому необхідно змінити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_2 за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року, та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частки від усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В той же час суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, в даному випадку у звязку з виходом на роботу позивача з відпустки по догляду за дитиною.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 29 листопада 2013 року, та стягувати зі ОСОБА_2 щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 05 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_1.

Стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок у дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя