Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/622/16-ц Головуючий у 1-й інст. Мельник М. Л.
Категорія 5 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Технолог" до Державної виконавчої служби Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області, Приватного підприємства «Азалія», ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності на майно та зняття арешту

за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Технолог"

на ухвалу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року Приватне підприємство "Науково-виробниче підприємство "Технолог" (надалі - ПП «НВП «Технолог») подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на два станка окантовочні та один станок полірувальний СМР, що зберігаються на території Приватного підприємства «Азалія» за адресою: Житомирська область, смт. Володарськ-Волинський, хутір «Геологорозвідувальна партія», буд 4, а також заборонити будь-які дії щодо демонтажу та вивезенню зазначеного майна з місця його зберігання до набрання чинності судовим рішенням у справі.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2016 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ПП «НВП «Технолог» подало апеляційну скаргу. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на два станка окантовочні та один станок полірувальний СМР, які передані ДВС Володарсько-Волинського РУЮ ОСОБА_2; до набрання чинності судовим рішенням у даній справі заборонити у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного майна; зобов'язати ДВС Володарсько-Волинського РУЮ забезпечити виконання вжитих заходів щодо забезпечення позову. Вважає, що ухвала постановлена з порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо відсутності доказів належності спірного майна позивачу, оскільки в матеріалах справи містяться копії документів, відповідно до яких вищевказане майно є власністю ПП «НВП «Технолог», а на території ПП «Азалія» воно знаходиться на відповідальному зберіганні. Окрім того внаслідок відмови у забезпеченні позову вищевказане майно демонтовано та вивезене, у зв'язку з чим технологічний цикл виробництва ПП «НВП «Технолог» та ПП «Азалія» паралізований, а підприємствам завдано збитків.

Розглянувши виділені матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони його демонтажу і вивезення з території ПП «Азалія», суд першої інстанції виходив із того, що відсутні докази належності двох окантовочних станків та одного полірувального станка, що були продані на електронних торгах, на праві власності позивачу.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із виділених матеріалів убачається, що на виконання виконавчого листа №2/276/26/13, виданого 22 вересня 2014 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області, про стягнення з Приватного підприємства «Азалія» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі та середньому заробітку за час затримки розрахунку в сумі 21 689,61 грн., актом державного виконавця відділу ДВС Володарсько-Волинського районного управління юстиції від 06 жовтня 2015 року описано та накладено арешт, у тому числі, на два окантовочних станка та один поліруваний станок СМР (а.с.6-9,90-92).

Відповідно до протоколу №193942 проведення електронних торгів з продажу вищевказаних станків, які були завершені 15 липня 2016 року, переможцем торгів визначено ОСОБА_2 (а.с.23).

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5, який був чинним на час проведення електронних торгів, виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно, підтверджувалося актом державного виконавця про проведення електронних торгів, затвердженим начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (п.п.4,8,9 розділу X ).

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2016 року ОСОБА_2 залучений до часті у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.141).

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на станки.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, не врахував ту обставину, що дана заява подана після завершення електронних торгів, не з'ясував питання набуття ОСОБА_2 права власності на станки, не звернув увагу, що останній залучений до участі у справі в якості третьої особи, хоча такий вид забезпечення позову, зокрема, позовної вимоги про визнання права власності на відповідне нерухоме майно шляхом накладення на нього арешту, передбачає його належність відповідачу та наявність спору щодо права власності на відповідне майно між сторонами, тобто позивачем та відповідачем.

На стадії апеляційного провадження суд апеляційної інстанції позбавлений права залучати співвідповідача.

Натомість суд першої інстанції зробив передчасний висновок по суті спору, тобто щодо права власності, що суперечить положенням ч.3 ст.151 ЦПК України, яка має на меті запобігти порушенню права власності.

Інший вид забезпечення позову щодо заборони вчиняти дії щодо демонтажу та вивезенню станків з місця їх теперішнього зберігання: Житомирська область, смт. Володарськ-Волинський, хутір «Геологорозвідувальна партія», буд 4, тісно пов'язаний із з'ясуванням питання, чи отримав переможець електронних торгів акт, підтверджуючий виникнення у нього права власності.

За таких обставин суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про забезпечення позову, а тому ухвала підлягає скасуванню, а дане питання передачі на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "Технолог" задовольнити частково.

Ухвалу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2016 року скасувати та передати питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуюча

Судді: