Справа № 589/4774/15-ц
Провадження № 2/589/64/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства промислово-виробничого обєднання «Енергія», товариства з обмеженою відповідальністю «Жилкомсервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ОСОБА_6, виконавчий комітет Шосткинської міської ради

- про визнання незаконними дій, розпорядження органу приватизації та його скасування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду з позовом (згодом уточненим), прохав визнати незаконним зняття його з реєстрації посадовими особами ТОВ «Жилкомсервіс» за адресою: м. Шостка, вул. 6-ї Гвардійської дивізіїАДРЕСА_1, без збереження за ним права на житло, поділ особового рахунку без врахування його інтересів як тимчасово відсутнього та не зазначення його в документах, які надавались до органу приватизації для здійснення приватизації вказаної квартири. Також просив визнати незаконним та скасувати розпорядження від 02.12.2005 року № 7213 органу приватизації КП ПВО «Енергія» про передачу у приватну власність у порядку приватизації ОСОБА_7 квартири № 179 в будинку № 7 по вулиці 6-ї Гвардійської дивізії в місті Шостка та недійсним свідоцтво про право власності на вказане житло від 05.12.2005 року, виданого на імя ОСОБА_7.

Вказані вимоги позивач мотивував тим, що він був зареєстрований та проживав у спірній квартирі з 09 квітня 1991 року разом зі своїми батьками: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до 2003 року. В 2003 році після закінчення навчання в школі, позивач вступив на навчання до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», в якому навчався на денному факультеті до 30.06.2009 року. У звязку з вибуттям на навчання до університету, його було знято з реєстрації в спірній квартирі. Після смерті батька, який помер 01.08.2015 року, позивач звернувся до ТОВ «Жилкомсервіс» з метою переоформлення особового рахунку, де йому повідомили, що частина квартири приватизована батьком позивача у 2005 році.

Вважає, що вказана приватизація здійснена з порушенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки при її проведенні не були враховані інтереси позивача, за яким зберігалось право на житло.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Також позивач зазначив, що його батьки розлучилися ще до того, як він вибув на навчання до м. Києва, і батько не жив у спірній квартирі та не оплачував комунальні послуги, накопичувались борги. Мати з батьком розділили особові рахунки, щоб кожен оплачував свою частку за надані послуги. Згодом мати також переїхала жити до м. Києва. Про приватизацію батьком частини квартири мати довідалась від нього (позивача). З батьком він не був в близьких стосунках, спілкувались вони дуже рідко, і батько нічого йому не казав про приватизацію. Крім того, у батька було психічне захворювання шизофренія, він часто заговорювався, багато чого не памятав, зокрема, скільки йому (позивачу) років і де він навчається.

Представник позивача - ОСОБА_2 зазначив, що строки звернення до суду за захистом своїх прав позивачем не пропущено, оскільки ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав лише після смерті батька, коли звернувся до обслуговуючої організації за переоформленням особового рахунку. Крім того, позивач до 30.06.2009 року навчався на денному відділенні університету, а з 01.12.2009 року по 30.11.2012 року в аспірантурі. Таким чином, до 30.11.2012 року за ним зберігалось право на житло, і, навіть, якщо з цієї дати відраховувати строк позовної давності, то позивачем він не пропущений, оскільки з позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 29.09.2016 року.

Представник відповідача ТОВ «Жилкомсервіс» в судове засідання не зявився, надали письмові пояснення, в яких зазначили, що на час розподілу особових рахунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у спірній квартирі значились зареєстрованими лише ці дві особи, тому інших членів сім'ї: повнолітню доньку заявників, яка була зареєстрована за іншою адресою, та неповнолітнього сина ОСОБА_1, якого було знято з реєстрації, при розподілу рахунків не враховували. (а.с. 33). Згодом надали письмові пояснення, в яких зазначили, що при знятті з реєстрації в звязку з навчанням не передбачено проставляння відмітки про зберігання права на житло за особою, яка вибула на навчання, або відмітки про тимчасове зняття з реєстрації. Крім того, ОСОБА_1 під час звернення до ТОВ «Жилкомсервіс» 11.08.2015 та 03.09.2015 року за довідками про зареєстрованих у спірній квартирі, повідомив, що вказані довідки йому потрібні для звернення до суду. Таким чином, ОСОБА_1 на час звернення до ТОВ «Жилкомсервіс» було відомо про приватизацію частки квартири. Посилаючись на вказане, просили відмовити у позові в звязку з пропуском строків позовної давності. (а.с. 58-59)

Представник КП ПВО «Енергія» в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні спору покладаються на рішення суду. (а.с. 72)

Третя особа по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що з ОСОБА_8 вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року. Жили вони то в її квартирі, то в спірній. Позивач з батьком спілкувався дуже рідко, відносини у них були складні, конфліктні.

Представник третьої особи ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими. При знятті позивача з реєстрації його мати повинна була повідомити робітникам ТОВ «Жилкомсервіс» про те, що син вибуває на навчання. Крім того, мати позивача проживала в м. Шостка до 2006 року, а отже знала про те, що ОСОБА_8 приватизував частку квартири, а таким чином повинен був знати і позивач. До того ж в квитанціях на оплату послуг зазначалось, що частка приватизована, а отже позивачем пропущено строк позовної давності.

Третя особа по справі ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримала, прохала задовольнити. Також пояснила, що заяву про зняття сина (позивача по справі) з реєстрації писала вона, в ТОВ «Жилкомсервіс» вони ходили разом з сином і вона повідомляла причину зняття з реєстрації, а саме, що син вибуває на навчання. З ОСОБА_8 вона розлучилась в 1998 році і чоловік не жив у спірній квартирі, він жив у ОСОБА_3 Ініціатором розподілу особових рахунків була вона, оскільки накопичувались борги за квартиру, а колишній чоловік не бажав вносити свою частку. Вони разом ходили до ЖКО писати заяву про розподіл рахунків, писала заяву вона, але від імені ОСОБА_8 З 2006 року вона проживає в м. Києві і оплачує рахунки за надані послуги через банк. З колишнім чоловіком вона не спілкувалась; про його смерть їй та сину ОСОБА_10 навіть не повідомила, а повідомили сусіди. Про те, що колишній чоловік приватизував частину квартири вона не знала, їй про це повідомив син в серпні 2015 року, після того як поїхав в м. Шостка, щоб переоформити особовий рахунок батька на себе та побув в ТОВ «Жилкомсервіс», де йому і повідомили про приватизацію.

Представник виконкому Шосткинської міської ради в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, їх представників, дослідивши докази по справі, прийшов до наступного:

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_1 народився 07 травня 1986 року, та його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_6, шлюб між якими було розірвано 26.08.1998 року. (а.с. 5, 79)

Довідками, виданими ТОВ «Жилкомсервіс» від 11.08.2015 та 03.09.2015, підтверджується, що позивач був зареєстрований у квартирі № 179 в буд. 7 по вул. 6-ї Гвардійської дивізії м. Шостка з 09.04.1991 року по 22.08.2003 року. Також у спірній квартирі був зареєстрований ОСОБА_8 з 09.04.1991 по день смерті 01.08.2015 р. (а.с. 4,7, 8)

Отже, на день зняття з реєстрації в спірній квартирі позивач був неповнолітнім, а отже орган, який проводив зняття з реєстрації, мав зясувати куди вибуває неповнолітній та причини зняття з реєстрації.

Довідкою від 18.09.2015 року, виданою начальником паспортного столу студмістечка НТУУ «КПІ», підтверджується, що позивач був зареєстрований в гуртожитку № 18 вул. Борщагівська 148, м. Київ з 11.09.2003 р. по 09.07.2009 р. тимчасово на період навчання. (а.с. 10)

Додатками до дипломів підтверджується, що ОСОБА_1 навчався в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» на денній формі навчання з 01.09.2003 по 16.07.2007 та з 01.09.2007 по 30.06.2009 (а.с. 11, 12)

Також повідомленням від 08.12.2009 року та копією посвідчення підтверджується, що ОСОБА_1 навчався в аспірантурі університету з 01.12.2009 року по 30.11.2012 року.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Таким чином, за позивачем зберігалось жиле приміщення, а саме: спірна квартира, до 31.11.2012 року.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_6, а також довідки від 13.05.2004 року, заяви від 30.09.2003 року після зняття позивача з реєстрації у спірній квартирі 30.09.2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було розподілено особові рахунки. (а.с. 9, 34)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-XII (в редакції, яка діяла на час приватизації спірної квартири) приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами,

створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування,

державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або

оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Відповідно до п. 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян,

затвердженого наказом Наказ Державного комітету України по житлово-комунальному

господарству 15.09.1992 N 56 (діючого на час приватизації спірної квартири) передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі

(будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло.

Відповідно до п. 19, 20 Положення при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку) підтверджується письмово і додається до заяви.

30.11.2005 року ОСОБА_8 звернувся до органу приватизації КП ПВО «Енергія» з заявою про передачу йому у приватну власність спірної квартири, до якої додав довідку про склад сім'ї наймача, видану ТОВ «Жилкомсервіс». У вказаній довідці було зазначено, що квартира № 179 в буд 7 по вул. 6-ї Гвардійської дивізії в м. Шостка є квартирою спільного заселення, в якій проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с. 21, 22)

Розпорядженням органу приватизації КП ПВО «Енергія» від 02 грудня 2005 року № 7213 було вирішено передати ОСОБА_7 у приватну власність квартиру № 179 в буд 7 по вул. 6-ї Гвардійської дивізії в м. Шостка згідно розрахунку площі квартири. (а.с. 22,23)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.12.2005 ОСОБА_7 належить на праві приватної власності кімната у квартирі спільного заселення № 179 в буд 7 по вул. 6-ї Гвардійської дивізії в м. Шостка площею 19,71 кв.м, яку ОСОБА_7 заповідав ОСОБА_3 (а.с. 29,30, 122)

Таким чином, при проведенні приватизації спірної квартири були порушені вимоги ст. 8 Закону та вказані пункти Положення, а саме: органом відповідальним за видачу довідки про склад сім'ї ТОВ «Жилкомсервіс» не було вказано дані про позивача, за яким зберігалось право на житло. Орган КП ПВО «Енергія» при прийнятті розпорядження про приватизацію не встановив коло осіб, згода яких була потрібна для проведення приватизації квартири; всупереч вказаним вимогам до заяви ОСОБА_7 не була долучена письмова згода на приватизацію квартири тимчасово відсутнього позивача.

Зважаючи на вказане, дії ТОВ «Жилкомсервіс» по зняттю позивача з реєстрації у спірній квартирі без збереження за ним права на житло та не зазначення відомостей про нього у довідці про склад сім'ї, яка надавалась органу приватизації є незаконними, а також є незаконним розпорядження органу приватизації та, як наслідок, недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане на підставі вказаного розпорядження.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконними дій ТОВ «Жилкомсервіс» щодо поділу особового рахунку без врахування інтересів позивача, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки підставою для розподілу особового рахунку є зміна договору найму жилого приміщення, укладення окремих договорів найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду в порядку ст. 61, 103 ЖК Української РСР, однак відповідної вимоги про визнання незаконним укладення окремих договорів найму без врахування його (позивача) інтересів, заявлено не було.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідачем ТОВ «Жилкомсервіс» та третьою особою ОСОБА_3 було заявлено про застосування строку позовної давності. (а.с. 59, 70)

В обґрунтування ТОВ «Жилкомсервіс» зазначив, що при зверненні до організації за довідками ОСОБА_1 повідомив, що вони йому потрібні для подання до суду для оскарження приватизації, а отже позивач знав про порушення своїх прав.

Однак, жодних доказів (покази свідків, заява позивача про видачу довідок з зазначенням мети їх отримання) на доведення вказаного твердження суду надано не було.

ОСОБА_3 та її представник посилались на те, що позивач спілкувався з матірю, яка повинна була знати про приватизацію, та батьком, а отже знав про поділ рахунків і приватизацію спірної квартири.

Разом з тим, допустимих і належних доказів на підтвердження вказаного суду також надано не було.

Сам по собі поділ особових рахунків не означав, що мати позивача і позивач були обізнані про приватизацію ОСОБА_7 квартири, оскільки згоди ОСОБА_6 не приватизацію не було потрібно. Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 фактично не спілкувались з ОСОБА_7, що підтвердила ОСОБА_3, зазначивши, що у позивача з батьком були складні відносини і вони не спілкувались.

Зважаючи, що за позивачем зберігалось право на житло на час навчання, яке закінчилось 30.11.2012 року, саме від цієї дати має відраховуватись строк позовної давності, оскільки після вказаної дати позивач мав вирішити питання щодо свого подальшого права користування спірною квартирою. Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду 29.09.2015 року строк позовної давності на день звернення з позовом не сплив.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 8, 10, 11, 15, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 8, 10, 11, 15, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилкомсервіс» по зняттю ОСОБА_1 з реєстрації без збереження за ним права на житло за адресою: квартира № 179 в будинку № 7 по вул. 6-ї Гвардійської дивізії в м. Шостка, та не зазначення ОСОБА_1 в довідці про склад сім'ї наймача квартири та займані ними приміщення від 30.11.2005, яка надавалась органу приватизації.

Визнати незаконним розпорядження комунального підприємства промислово-виробничого обєднання «Енергія» від 02.12.2005 року № 7213 про передачу в приватну власність у порядку приватизації ОСОБА_7 квартири № 179 в будинку № 7 по вул. 6-ї Гвардійської дивізії в м. Шостка.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 05.12.2005 року, видане комунальним підприємством промислово-виробничим обєднанням «Енергія», на імя ОСОБА_7.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо його не було скасовано, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_11