Провадження №2/155/792/16
Справа №155/1284/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого Чонки В.В.,

при секретарі Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646086 від 11 березня 2008 року.

Мотивує свій позов тим, що 24 жовтня 2015 року померла її мама ОСОБА_3. Позивач є спадкоємицею майна померлої мами за законом, оскільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_2, прийняла спадщину, просить визнати її право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність.

Представник відповідача Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов визнала повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у її відсутність

Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 23 жовтня 2000 року в реєстрі за №78 стверджується, що ОСОБА_3 належну їй земельну частку заповіла своєму внуку ОСОБА_2

Згідно з свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла 24 жовтня 2015 року.

Судом встановлено, що спадкоємецем майна після смерті ОСОБА_3 за заповітом є ОСОБА_2 Однак, останній від успадкування належного йому майна відмовляється. Відповідно, спадкування майна належного ОСОБА_3 буде відбуватися за законом.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, єдиним спадкоємцем майна за законом після смерті ОСОБА_3 є лише позивач ОСОБА_1

Свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу стверджується, що ОСОБА_3, яка померла 24 жовтня 2015 року, є матірю ОСОБА_1

Довідкою Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області №293 від 14 квітня 2016 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_3 за заповітом є її внук ОСОБА_2, тобто відповідач, а за законом дочка ОСОБА_1, тобто позивач,. Заповіт ОСОБА_3 не змінений і не скасований.

З спадкової справи, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 31 березня 2016 року за №124/2016 вбачається, що після померлої 24 жовтня 2015 року ОСОБА_3 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1, тобто позивач.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646086 від 11 березня 2008 року вбачається, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка відповідних розмірів.

З листа нотаріуса від 12 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судом встановлено, що позивач після смерті своєї матері ОСОБА_3 прийняла спадщину, а тому суд вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом ОСОБА_1 на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646086 від 11 березня 2008 року.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1218, 1222, 1223, 1235, 1258, 1261 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646086 від 11 березня 2008 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Горохівського районного суду В.В. Чонка