Справа № 161/5511/16-ц
Провадження № 2/161/2436/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що в червні 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого позивачем було передано відповідачу 400 доларів США, які остання зобовязувалась найближчим часом повернути.
Проте, своїх зобовязань з повернення коштів в розмірі 400 доларів США ОСОБА_2 не виконала до цього часу.
На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики у розмірі 400 доларів США, моральну шкоду в розмірі 1500 грн. та понесені судові витрати про справі.
Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив суд, позов задовольнити. Не заперечував проти постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується письмовою розпискою про отримання судової повістки.
Враховуючи відсутність відповідного заперечення позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 202, 509, 526, 549, 610, 612, 625,1046, 1047, ч.1 ст. 1049 ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що в червні 2011 року відповідач ОСОБА_2 взяла в борг в ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 400 доларів США, які зобовязувалась повертати частинами по 400 грн. кожного місяця.
18.07.2013 року відповідач написала позивачу письмову розписку в якій зобовязувалась повертати борг 400 доларів США частинами по 400 грн. кожного місяця (а.с. 8 ).
14.07.2014 року відповідач написала письмову розписку в якій зобовязувалась повернути борг 400 доларів США до 01.08.2014 року(а.с.9).
Однак, свого зобовязання відповідач не виконала.
Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики позичальник надав позикодавцеві розписку, відповідно до якої ОСОБА_2 зобовязалась повернути ОСОБА_1 400 доларів США (а.с. 8 ).
Згідно із ч.2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 21 коп. понесених витрат зі сплати судового збору.
Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його корить моральної шкоди в розмірі 1500 грн., оскільки позивачем не надано жодних доказів завдання йому моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 202, 509, 526, 549, 610, 612, 625,1046, 1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики в розмірі 400 (чотириста) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 21 коп.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Луцького міськрайонного суду А.О.Подзіров