Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/901/16-ц 2/382/470 /16
РІШЕННЯ

іменем України

24 червня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1, представника позивача; ОСОБА_2 до Фарбованської сільської ради Яготинського району, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що посвідчується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 26 травня 2009 року Виконавчим комітетом Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло наступне майно:

- житловий будинок № АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами;

- земельна ділянка площею 4, 5800 га розташована на території Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_3;

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємці першої черги, що мають право на спадкування спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємці другої черги, що мають право на спадкування спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.

Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Спадкоємці третьої черги, що мають право на спадкування спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємці четвертої черги, що мають право на спадкування спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.

Згідно ст. 1265 ЦК України у п»яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Єдиним спадкоємцем п»ятої черги, який виявив бажання отримати спадщину є вона-онука спадкодавця ОСОБА_1, так як є родичем спадкодавця другого ступеню споріднення (донька сина спадкодавця).

Інші особи, які б виявили бажання здійснити спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, ? спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини до спливу 6-ти місяців з дня відкриття спадщини.

Вона проживала разом зі спадкодавцем однією сім»єю на час відкриття спадщини, а тому вважає, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в силу ст.. 1268 ЦК України.

За оформленням своїх прав на спадщину вона звернулася за консультацією та роз'ясненням до нотаріальної контори, де під час перевірки правовстановлюючих документів на спадкове майно, на підставі яких виготовляється свідоцтво про право на спадщину за законом було встановлено відсутність правовстановлюючого документу на будинок № АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами так, як спадкодавцем за життя не було здійснено первинну реєстрацію права власності на нерухоме майно та відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Спадкодавець за свого життя не здійснила первинну реєстрацію права власності на житловий будинок № АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до правової позиції по справі № 6-137цс13, що викладена у Постанові ВСУ від 18.12.2013 р., предметом якої був спір про встановлення фактів, що мають юридичне значення і визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення будівництва.

В 1977 році (рік закінчення будівництвом спірного будинку) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що втратив чинність згідно Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п»яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Згідно приписів до п. 3.2, розд. 3 ч. 36 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна», затвердженого Наказом Держбуду України № 217 від 24 травня 2001 року, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садиби) житлові будинку, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до роз'яснення, що міститься в листі Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 р. «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», ? у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватись у судовому порядку.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Таким чином, під час вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1977 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 р, яка була чинною до 13.12.1995 р.

Відповідно до п.6 зазначеної Інструкції, ? не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах …

В той самий час, відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріальними конторами Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 р. - підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету.

Виходячи з наведеного, вбачається, що підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис в погоподарських книгах, ведення яких передбачалось наказами Центрального статистичного управління СССР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР № 112/5 від 13.04.1979 р., ? визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення було покладено на сільські ради.

Відповідно до роз'яснення, що міститься в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 р. «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими та нормативними актами).

Тобто, ? підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва.

Відповідно до Погосподарської книги Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області ? домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 обліковується за померлою ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2

З наведених вище обставин вбачається, що ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент своєї смерті володіла на праві власності будинком № АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, так як відомості про нього, як голову двору внесені до Погосподарської книги на зазначене домоволодіння. Але, на даний час, чинне законодавство не передбачає переходу права власності у порядку спадкування на підставі записів в погосподарських книгах.

Просила:

Встановити , що ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 володіла на праві власності садибним (індивідуальним) житловим будинком № АДРЕСА_1.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що відкрилася внаслідок ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок № АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 право власності на земельну ділянка площею 4, 5800 га розташована на території Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_3.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1265, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 володіла на праві власності садибним (індивідуальним) житловим будинком № АДРЕСА_1.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що відкрилася внаслідок ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок № АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № в реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 право власності на земельну ділянка площею 4, 5800 га розташована на території Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.