АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №2018/2-206/11 Головуючий суддя І інстанції
Провадження № 22-ц/790/4545/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - Малінської С.М.

суддів: Бровченка О.І., Карімової Л.В.,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на предявлення та видачу виконавчих листів № 2018/2-206/11 до виконання було відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій категорично не згоден з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з поверненням скарги на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на предявлення та видачу виконавчих листів до виконання суд першої інстанції керувався ст. 371 ЦПК України та виходив з того, що як на підставу поважної причини пропусків строку предявлення до виконання виконавчих листів заявник посилається на недбалість колишнього представника заявника ОСОБА_4, який не предявив виконавчі листи, а навіть не отримав їх. Сам ОСОБА_1 отримати вищевказані виконавчі листи не мав можливості, оскільки з 04.04.2011 року був взятий під варту.

Суд вважав, що вказані обставини не можуть бути обєктивною та поважною причиною пропуску строку для предявлення виконавчого документа для виконання, оскільки залежить виключно від волевиявлення ОСОБА_1, тобто має субєктивний характер і невиконання свого права не може бути поважною причиною пропуску даного строку, тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Право на участь у судовому засіданні особи, яка бере участь у розгляді справи, є одним із гарантованих частиною першої статті 27 ЦПК України прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

При розгляді даного питання судом першої інстанції було порушено порядок, встановлений ч. 2 ст. 371 ЦПК України, оскільки заявник ОСОБА_1 про час та місце розгляду питання про поновлення пропущеного строку на предявлення та видачу виконавчих листів належним чином повідомлений не був.

Вказане є підставою відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України для скасування ухвали суду та передачі питання про поновлення пропущеного строку на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою від 13 червня 2016 року частково задовольнив клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та відстрочив сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року до ухвалення судового рішення у справі апеляційною інстанцією, з ОСОБА_1 належить стягнути суму судового збору, що мала бути сплачена при подачі фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду, а саме в розмірі 290 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 169, 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст. 313, ст. ст. 314, 315, 317, 319, 386 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року - скасувати, питання про поновлення пропущеного строку для предявлення та видачу виконавчих листів до виконання передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року в розмірі 290 (двісті девяносто) гривень.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :