Справа № 743/1061/16-ц
Провадження № 2/743/317/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Сташківа В.Б.,

при секретарі Нерус Н.І.,

за участю представників Ріпкинської районної державної адміністрації ОСОБА_1, ОСОБА_2,

в присутності прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої

прокуратури Кошель Н.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду цивільну справу

за позовом Новозаводської у м. Чернігові ради в інтересах малолітнього

ОСОБА_4

до ОСОБА_5

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

третя особа: Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської

області, -

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки і піклування Новозаводської у м. Чернігові ради, в порядку ст. 45 ЦПК України, звернувся в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом до ОСОБА_5, в якому просили позбавити ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відомості про батька записані зі слів матері, а мати дитини ОСОБА_5 самоусунулась від виконання обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини, який на даний час навчається в КЗ "Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів" ЧОР, відповідачка під час навчання дитини в навчальному закладі її не відвідувала, на те, що місце перебування відповідачки не відомо. Вказане в сукупності свідчить про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача.

Судом було замінено позивача: Орган опіки і піклування Новозаводської у м. Чернігові ради на Новозаводську у м. Чернігові раду, як юридичну особу та залучено в якості третьої особи Ріпкинську районну державну адміністрацію Чернігівської області.

В судове засідання:

- представник Новозаводської у м. Чернігові ради не з'явився, в надісланій суду заяві просив розглядати справу у їх відсутність;

- відповідачка ОСОБА_5 не з'явилась, з місця її реєстрації повернулась не врученою судова повістка з поміткою «за значеною адресою не проживає», що в силу ч.5 ст. 74 ЦПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод свідчить про належне її повідомлення про час і місце розгляду справи.

На позбавленні батьківських прав ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягали і представники Ріпкинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та прокурор Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури Кошель Н.М..

Заслухавши пояснення представників Ріпкинської районної державної адміністрації ОСОБА_1, ОСОБА_2, прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури Кошель Н.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (серія НОМЕР_2), виданому 1 серпня 2008 року ВРАЦС РС Чернігівського МУЮ (актовий запис № 1755), в графі мати зазначена: «ОСОБА_5», а в графі батько зазначений: «ОСОБА_7». При цьому, з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 5 від 15.12.2014 р. вбачається, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

По справі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новозаводської у м. Чернігові ради від 23 травня 2016 р. № 95 затверджено Висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як такої, що систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Вказаний висновок прийнято, за зверненням КЗ "Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів ім.Ю.М.Коцюбинського" ЧОР, на підставі:

- актів про невідвідування від 18 лютого 2016 р. та від 12.05.2016 р. з яких вбачається, що ОСОБА_4 навчається в КЗ "Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів ім.Ю.М.Коцюбинського" ЧОР з 1 вересня 2014 року, за заявою матері, але остання жодного разу дитину в школі не відвідувала, не телефонувала, листи не писала, навчанням, здоров'ям та поведінкою не цікавиться, матеріально не підтримує, тобто вихованням дитини не займається, останнього на вихідні та святкові забирає тітка ОСОБА_6;

- отриманої від Ріпкинської РДА інформації про реєстрацію відповідачки ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1, про те, що відповідачка за місцем реєстрації не проживає з 2006 р., про те, що Мохначівська сільська рада Ріпкинського району Чернігівської області не володіє інформацію про місце перебування відповідачки;

- інформації Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області щодо неможливості встановлення місцезнаходження ОСОБА_5. за результатами оперативно-розшукових заходів;

- заяви ОСОБА_6 від 24.02.2016 р. про те, що вона є тіткою ОСОБА_4 та про те, що її сестра ОСОБА_5 вихованням дитини не займається.

За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Згідно п.1 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків.

Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

У рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року Європейським судом з прав людини зазначається, що «право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя» і що «заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини» вказано, що після передання дитини на піклування ретельного розгляду вимагає питання стосовно подальших обмежень з боку органів влади, зокрема обмежень батьківських прав та їхнього права доступу до дітей, і стосовно будь-яких правових гарантій, розрахованих на те, аби забезпечити ефективний захист прав батьків та дітей на повагу до сімейного життя. Такі подальші обмеження можуть спричинити небезпеку того, що сімейні зв'язки між батьками та маленькою дитиною фактично припиняються.

Матеріали справи не дають суду підстав ставити під рішення виконавчого комітету Новозаводської у м. Чернігові ради від 23 травня 2016 р. № 95 про затвердження Висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки в даному випадку, судом встановлено самоусунення ОСОБА_5 від виховання дитини ОСОБА_4, який, за її заявою, навчається та проживає в КЗ "Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів" ЧОР, при відсутності будь-яких обмежень з боку органів влади в спілкуванні матері з дитиною.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що ОСОБА_5 систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених ст.. 150 СК України, по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Враховуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність постановлення рішення про задоволення позову в цій частині та застосування позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як крайнього заходу впливу на неналежну її поведінку, оскільки позбавлення батьківських прав відповідачки необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Враховуючи те, що згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, з огляду на відсутність доказів про майновий стан відповідачки, з огляду на потреби дитини, суд вважає, що позов в частині аліментів слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 слід стягнути аліменти на користь КЗ "Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів" ЧОР аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 8 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а не "в розмірі 1/3 частини", як просив позивач.

В порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 19, 150, 164, 166 СК України, ст.ст. 9, 12 Конвенції про права дитини, принципом 6 Декларації про права дитини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Новозаводської у м. Чернігові ради в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Комунального закладу "Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів" Чернігівської обласної ради (Код ) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 8 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги - особами, які брали участь, і були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, або протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення - особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення.

Головуючий В.Б.Сташків