АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3672/16 Справа № 204/4530/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

31 травня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі Сахарову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зобовязати відповідача не чинити йому перешкоди в участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити відповідний час для їх зустрічей, а саме: побачення у кожну першу та третю неділю місяця з 14 години понеділка до 14 години четверга без присутності матері з дотриманням розкладу занять у шкільному навчальному закладі; побачення у кожну другу та четверту неділю місяця з 13 години суботи до 13 години неділі без присутності матері; побачення у святкові дні з 10 години до 15 години без присутності матері; два тижні під час літніх канікул та один тиждень під час зимових канікул щорічно для спільного з дитиною відпочинку з можливістю поїздки по території України. (а.с. 2-3).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком задоволенні частково.

Зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та у його вихованні, шляхом надання побачень наступним чином: побачення першого та третього тижня місяця з 15 години 00 хвилин пятниці до 15 години 00 хвилин неділі без присутності матері з дотриманням розкладу занять у шкільному навчальному закладі, відвідування позашкільних закладів та розкладу дня дитини без присутності матері; побачення у святкові дні: 7 січня - Різдво Христове; 9 травня - ОСОБА_1 перемоги; 28 червня - ОСОБА_5 України; 24 серпня - ОСОБА_5 незалежності України; 14 жовтня - ОСОБА_5 захисника України; один день (неділя) - Пасха (Великдень) з 10 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин без присутності матері; два тижні під час літніх канікул за домовленістю з матірю дитини без її присутності; один тиждень під час зимових канікул щорічно за домовленістю з матірю дитини без її присутності.

В іншій частині позовних вимог відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.168-171).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення змінити в частині визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_4, та участі у його вихованні, шляхом надання побачень першого та третього тижня місця по суботах з 16 години 00 хвилин до 19 години 0 хвилин у присутності матері; побачення у святкові дні: 7 січня Різдво Христове, 9 травня ОСОБА_5 перемоги; 28 червня ОСОБА_5 України, 24 серпня ОСОБА_5 незалежності України, 14 жовтня ОСОБА_5 захисника України; один день (неділя) Пасха (Великдень) 12 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин в присутності матері (а.с.179-185).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог та не погоджується з визначеним судом способом та порядком участі батька у спілкуванні з сином та у його вихованні, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду в оскаржуємій частині залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, 28 грудня 2008 року, підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 538022, яке видано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 58).

На теперішній час дитина проживає разом з матірю.

Згідно довідки № 9627 від 07.12.2015 року, яка видана КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер», ОСОБА_3, під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 75).

Згідно медичної довідки серії 10ААД № 386508 від 24.09.2015 року про проходження обовязкового психіатричного огляду, яка видана КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1», ОСОБА_6 психічних протипоказань не має (а.с. 76).

Згідно висновку психіатричної діагностики ОСОБА_4 наданої психологом КЗО СШ № 71 встановлено, що під час огляду дитини, він показав себе як дуже рухливий та жвавий, на контакт йде добре, добре виконував діагностичні завдання, загальний емоційний фон позитивний. Найбільш значимим членом родини для нього є його матір. Однак слід відмити можливе існування емоційної дистанції між дитиною та його матірю (внаслідок вирішення матірю родинних проблем). Разом з матірю та дитиною проживає другий чоловік матері, який для дитини також є достатньо значимим. Характерне переживання неоднозначних емоцій по відношенню до рідного батька. Емоційна сфера дитини відмічається наявністю страхів (темряви, бути покинутим). Також наявна збільшена особистісна тривожність, повязана з наявністю травмуючої ситуації, в якій постійно знаходиться дитина. Рекомендації надані батькам: 1. Дитина не повинна бути свідком внутриродинних конфліктів. 2. Розмовляти з дитиною про те що відбувається на доступній йому мові. 3. Розібратися у відносинах з батьком дитини. Прийти до сумісної угоди з питань спілкування дитини з батьком, враховуючи, перш за все інтереси дитини (а.с. 77).

Згідно характеристики на ОСОБА_4 наданої його класним керівником встановлено, що в дитини наявне бажання ходити до школи, пізнавальна активність середня, здатність працювати у групі сформована добре. Процеси памяті середні. Мислення, уважність та мовлення в межах норми. Рівень знань та вмінь добрий, знає букви та цифри. Характеристика рис особистості: адекватний, збуджуваний, активний, іноді проявляє ініціативу. Легко вступає у контакт, конфлікти виникають, але рідко (а.с. 78).

Згідно характеристики на дитину наданою вихователем ДНЗ № 108 встановлено, що ОСОБА_4 характеризується як дуже активна та розвинена дитина (а.с. 79).

Згідно висновку по даним психологічного дослідження ОСОБА_4 наданого психологом ОСОБА_7 встановлено, що дитина доступна для контакту. Будує логічні речення,легко вступає у гру. Відповідає на поставлені запитання, розуміє сенс розказів та описує сюжет. Його уваги стабільна, проявляє фантазію, розкривається та проявляє добродушність. Автоитетом для дитини є його матір, з якою він ходить до школи, спортивну секцію, гуляє у парку, робить уроки, проводить з мамою весь вільний час. У розмові про взаємовідносини з батьком намагається показово мовчати або не проявляє особливого інтересу. На підставі психологічного дослідження слід відмітити, що особистість дитини формується гармонічно завдяки потугам матері та її благополучному впливу на дитину. Зміна привичної обстановки може погано вплинути на психіку дитини та сформувати в ньому комплекси. Показові емоційні особливості характеру дитини залежать від взаємовідносин між батьками (а.с. 134).

У судовому засіданні 29 лютого 2016 року судом було встановлено, що з лютого 2016 року у дитини зявилися скарги на нічний енурез, інколи на денний. У звязку з чим дитині було призначено відповідне лікування (а.с. 155-156). Зі слів матері після курсу лікування та прийому ліків стан дитини поліпшується.

Позивач по справі ОСОБА_3 неодноразово зверталася до правоохоронних органів з різноманітних підстав з заявами про вчинення ОСОБА_2 правопорушень.

Факти зазначені у заявах ОСОБА_3, після проведення перевірки співробітниками міліції не підтверджувалися, та в ході перевірок було встановлено, що відносини які склалися між сторонами носили характер цивільних, які характеризувалися конфліктністю та неприязненими стосунками між позивачем та відповідачем, що підтверджується висновками Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від липня 2015 року (а.с. 81,83), від 18.06.2015 року (а.с. 84), та постановою по відмову у порушені кримінальної справи від 10.08.2010 року (а.с. 86).

Згідно характеристики з місця проживання виданої головою квартального комітету № 15 від 03.07.2015 року ОСОБА_2 характеризується з позитивної сторони, зарекомендував себе як людина комунікабельна, чемна з сусідами, завжди готовий прийти на допомогу, виступив ініціатором побудування дитячого майданчику у дворі (а.с. 59).

Згідно довідки № 9990 від 22.12.2015 року, яка видана КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер», ОСОБА_2, під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 75).

Згідно медичної довідки серії АА № 066243 від 15.01.2016 року про проходження обовязкового психіатричного огляду, яка видана КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер», ОСОБА_2 психічних протипоказань не має (а.с. 76).

Згідно акту обстеження умов проживання від 19 січня 2016 року виданого управлінням у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради встановлено, що Позивач по справі ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, який складається з двох кімнат, та належить позивачу на праві приватної власності. Умови проживання у будинку задовільні, маються всі зручності, необхідні меблі та побутова техніка. Також наявне місце для відпочинку та навчання. У будинку проживають ОСОБА_2 та його дружина, стосунки у родині доброзичливі. Позивач має всі необхідні умови для вільного спілкування з сином (а.с. 123).

Позивач звертався до органу опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради з заявою про визначення способу та порядку участі батька у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4

З метою визначення способу участі ОСОБА_2І, у вихованні дитини посадовими особами органу опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради було здійснено вихід за місцем проживання дитини.

Виходом за місцем проживання дитини, який на теперішній час проживає разом з матірю, органом опіки та піклування встановлено, що за місцем своєї реєстрації ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4 не проживають, про що було складено відповідний акт від 28.10.2015 року (а.с. 66).

Відповідач на теперішній час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 20. кв. 10, що територіально відноситься до Жовтневого району м. Дніпропетровська. Факт проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується договором оренди квартири від 01.02.2015року (а.с. 65).

Ухвалою суду від 14 грудня 2015 року до участі у розгляді справи у якості третьої особи залучено орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради (а.с. 90).

Згідно висновку органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 25.0.2016 року № 5-38-17 «Про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5» орган опіки та піклування вважає за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини встановити порядок побачень ОСОБА_2 з його сином ОСОБА_4 наступним чином: першого та третього тижня місяця з 12.00 годин неділі до ранку наступної середи без присутності матері з дотриманням розкладу занять у шкільному навчальному закладі, відвідування позашкільних закладів та розкладу дня дитини без присутності матері; один тиждень під час літніх канікул за домовленістю з матірю дитини без її присутності; половина канікулярних днів під час зимових канікул за домовленістю з матірю дитини без її присутності (а.с. 125-126).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 157-159 СК України та виходив із того, що ОСОБА_3, чинить перешкоди у спілкуванні позивача із сином і тому слід надати можливість батьку спілкуватись зі своєю дитиною. При цьому суд було враховано інтереси дитини та вимоги щодо рівності прав та обовязків батьків відносно дитини

Вказані висновки суду 1 інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права. Так, відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 Сімейного Кодексу України). Статтею 155 Сімейного Кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Положеннями ст. 157 Сімейного Кодексу України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 2 ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно із вимогами ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

З вказаними висновками суду 1 інстанції, колегія суддів погоджується, оскільки вони зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права, а оскаржуване рішення, є обґрунтованим й відповідає вимогам закону та не порушує права малолітньої дитини й її батьків.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди визначеного часу спілкування батька з дитиною та без участі матері, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вважає, що в цій частині рішення ухвалено з урахуванням інтересів та віку дитини, та на підставі висновків органу опіки та піклування, які були наявні в матеріалах справи, та з урахуванням якостей відповідача, його житлових умов й матеріального стану та взаємовідносин між батьками дитини, які постійно конфліктують між собою.

Апелянт в судовому засіданні не заперечувала, що між нею та позивачем постійно виникають конфлікти, що приводить до звернення у правоохоронні органи, а тому, з урахуванням зазначеного та висновку органу опіки та піклування, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо способу та порядку участі бать у спілкуванні та вихованні дитини.

Крім того, посилання апелянта на висновок психологічного дослідження, проведеного психологом-психоинформаціологом ОСОБА_8, як на підставу обовязкової участі матері при спілкуванні дитини з батьком та без перебування у батька у нічний час, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки даний висновок не містить заборону спеціаліста щодо цього, а лише має припущення щодо можливості не адекватного впливу на психіку дитини у разі зміни звичайних обставин.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуємій частині відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його в зазначеній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року в оскаржуємій частині - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: