Провадження № 8/752/51/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Сабалдаш О.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитним договором у зв'язку з нововиявленими обставинами,-

встановив:

до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитним договором у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 листопада 2014 року позов було задоволено повністю та стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 кошти за договором № SAMDN348 та за договором № SAMDN387.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В конкретному випадку, суд бере до уваги посилання заявника з приводу тієї обставини, що 12.09.2016 року в рамках проведення перевірки окремих обставин припинення діяльності ПАТ КБ «ПриватБанк» в АР Крим, профільним департаментом ПАТ КБ «ПриватБанк» було виявлено що на адресу Кримської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» у травні 2014 року було направлено Лист Національного банку України від 12 травня 2014 року за № 25-111/22430, прийнятий з огляду на надходженням до Національного банку України звернень юридичних та фізичних осіб щодо невиконання банками доручень на переказ грошових коштів у національній та іноземній валютах на користь клієнтів, які мають відкриті рахунки в банках на території Автономної Республіки Крим та місті Севастополі, та у зв'язку з припиненням подальшої діяльності українських банків установ та їх відокремлених підрозділів на зазначеній території(тимчасово до закінчення окупації) на підставі постанови Національного банку України від 06 травня 2014 року за № 260.

Суд розглядаючи наявність зазначеного листа у сукупності з іншими доказами що містяться в матеріалах справи вважає наявність такого ново виявленою обставиною, яка існувала на час розгляду справи і не була відома ПАТ КБ«ПриватБанк» на момент розгляду справи, оскільки протилежного не доведено, і така обставина є істотною для розгляду справи.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ«ПриватБанк» підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити. Зокрема просив суд заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2014 року в даній цивільній у зв'язку з нововиявленими обставинами задовольнити, а зазначене рішення скасувати ухваливши нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитним договором відмовити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Повідомлялася про час та місце розгляду заяви шляхом опублікування оголошення про виклик на сайті «Судова влада».

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд дослідивши матеріали заяви, матеріали справи вважає за необхідне задовольнити заяву та скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами і скасувати рішення, шляхом ухвалення нове рішення, виходячи з наступних мотивів.

З матеріалів справи та доказів наявних у ній встановлено, що 12.07.2010 року між сторонами спору було укладено договір № SAMDN348, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала ПАТ КБ «ПриватБанк» депозитний вклад у розмірі 900000 доларів США під 10% річних з періодом нарахування 1 місяць на строк 366 днів.

Крім того, 01.07.2011 року між сторонами спору було укладено договір № SAMDN387, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала ПАТ КБ «ПриватБанк» депозитний вклад у розмірі 1140000 доларів США під 08% річних, а з 12.10.2012 року відповідно до Додаткової угоди № 2 до договору під 10% річних з періодом нарахування 1 місяць на строк 366 днів.

Умовами зазначених договорів передбачена можливість клієнтом здійснювати доповнення вкладу та умовами передбачено автоматичну пролонгацію їх дії на той самий строк без необхідності підписання додаткових договорів.

Протягом строку дії зазначених договорів позивачем було внесено на депозитний рахунок за договором № SAMDN348 від 12.07.2010 року 1800000 доларів США, а за договором № SAMDN387 від 01.07.2011 року 2200000 доларів США.

Позивач зазначає, що 29 квітня 2014 року вона звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про нарахування та виплату відсотків за березень - квітень 2014 року за вказаними договорами і не отримала будь-якої відповіді.

Позивач з посиланням на обґрунтування наведені в позові просить суд стягнути з відповідача на її користь за договором № SAMDN348 від 12.07.2010 року 45588.03 долари США та 3% відсотка річних у розмірі 342.13 доларів США і за договором № SAMDN387 від 01.07.2011 року відсотки у розмірі 55300.55 доларів США та три відсотка річних у розмірі 418.16 доларів США.

З матеріалів листа Національного банку України від 12 травня 2014 року за № 25-111/22430 прийнятого з огляду на надходженням до Національного банку України звернень юридичних та фізичних осіб щодо невиконання банками доручень на переказ грошових коштів у національній та іноземній валютах на користь клієнтів, які мають відкриті рахунки в банках на території Автономної Республіки Крим та місті Севастополі, та у зв'язку з припиненням подальшої діяльності українських банків установ та їх відокремлених підрозділів на зазначеній території(тимчасово до закінчення окупації) на підставі постанови Національного банку України від 06 травня 2014 року за № 260 вбачається, що з огляду на ситуацію яка мала місце на території Автономної Республіки Крим та місті Севастополі українським банкам було рекомендовано повертати клієнтам невиконані платіжні доручення у порядку визначеному п. 2.15 Глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки України в національній валюті.

Таким чином, суд вважає, що фактично Національним банком України було встановлено обмеження щодо виконання доручень клієнтів на розпорядження перерахування та видачу відповідних сум з рахунків.

Відповідно до п. 9 Договору № SAMDN348 від 12.07.2010 року, у випадку настання обставин форс-мажору(пожежа, паводок, землетрус, військові дії та інше), які не залежать від волі сторін і перешкоджаючих виконанню обов'язків по дійсному договору, строк виконання таких обов'язків відповідно відтерміновується на час дії обставин форс-мажору. Ці зобов'язання підлягають негайному виконанню після закінчення дії форс-мажору.

Відповідно до п. 9 Договору № SAMDN387 від 01.07.2011 року, у випадку настання обставин форс-мажору(пожежа, паводок, землетрус, військові дії та інше), які не залежать від волі сторін і перешкоджаючих виконанню обов'язків по дійсному договору, строк виконання таких обов'язків відповідно відтерміновується на час дії обставин форс-мажору. Ці зобов'язання підлягають негайному виконанню після закінчення дії форс-мажору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові(володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Виходячи з встановлених судом обставин справи, суд вважає, що фактично ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПрватБанк» із заявою про вчинення операції по виплаті коштів з депозитного рахунку у розумінні правил ст. 1066 ЦК України, тобто надала ПАТ КБ «ПриватБанк» розпорядження на перерахування коштів, у зв'язку з чим останньому необхідно мати письмове доручення власника цього рахунку, що в конкретному випадку і є заявою ОСОБА_1 про видачу про нарахування та виплату відсотків за березень - квітень 2014 року від 29 квітня 2014 року.

В даному випадку за наявності факту дати початку тимчасової окупації - 20 лютого 2014 року території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, що на погляд суду є форс-мажором відповідно до умов п. 9 Договорів № SAMDN348 від 12.07.2010 року та № SAMDN387 від 01.07.2011 року та з урахуванням обмежень щодо виконання доручень клієнтів на розпорядження перерахування та видачу відповідних сум з рахунків введених регулятором - Національним банком України, відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» фактично не мав підстав для задоволення розпорядження ОСОБА_1 про нарахування та виплату відсотків, а тому і не порушувало прав останньої.

При цьому судом враховується, що відповідно до умов п. 9 Договорів № SAMDN348 від 12.07.2010 року та № SAMDN387 від 01.07.2011 року зобов'язання ПАТ КБ «ПрватБанк» перед ОСОБА_1 підлягають негайному виконанню після закінчення дії форс-мажору.

З урахуванням правил ч. 2 ст. 365 ЦПК України, оцінивши належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ПАТ КБ «ПрватБанк» про перегляд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2014 року в даній цивільній у зв'язку з нововиявленими обставинами, наявність підстав для його скасування шляхом ухвалення нового рішення за вищенаведених мотивів.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 224, 294-296 ЦПК України,суд,-

вирішив:

заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитним договором у зв'язку з нововиявленими обставинами - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14.11.2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитним договором - скасувати, шляхом ухвалення рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак