Справа № 297/1162/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення часток у спільному сумісному майні та визнання права власності на частину квартири,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення часток у спільному сумісному майні та визнання права власності на частину квартири. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 16 січня 1997 року комісія по приватизації житла виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області своїм розпорядженням № 439-ГЖ передала в спільну сумісну власність ОСОБА_3, його дружині ОСОБА_1 та їхній онучці ОСОБА_2 - квартиру № 2 в багатоквартирному житловому будинку № 31, що знаходиться по вулиці Івана Франка в місті Берегові Закарпатської області. На підставі вищевказаного розпорядження 16 січня 1997 року, виконавчим комітетом Берегівської міської ради Закарпатської області видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира належить ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, однак частки останніх у ній не були визначені.

10 березня 2011 року помер один із співвласників квартири ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому частку в квартирі, яку успадкувала за законом його дружина ОСОБА_1.

При зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса із проханням оформити належним чином спадщину, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної квартири, оскільки, оформлення спадку можливе лише після виділення часток у спільному майні.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 не зявилася, відповідно до поданої через канцелярію суду заяви, позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена.

Представник відповідача виконавчого комітету Берегівської міської ради, в судове засідання не зявився, відповідно до поданої до суду заяви, просив розглянути справу за їх відсутності, та прийняти рішення за наявними в матеріалах документами.

Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності виникає з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Із змісту ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що державою визнаються права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим законом, якщо реєстрація прав чи їх обтяжень, була проведена відповідно до законодавства, що діяло на час виникнення такого права.

Згідно із п. 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56, який був чинним на той час, визначено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло.

Таким чином, суд констатує, що ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на праві спільної сумісної власності належить квартира № 2, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Івана Франка, буд. № 31, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майновід 05 жовтня 2011 року № 31550997, виданим Комунальним підприємством «Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської районної ради».

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 16 січня 1997 року, виданого згідно із розпорядженням комісії по приватизації житла виконкому Берегівської міської ради народних депутатів від 16.01.1997 року за № 439-ГЖ, квартира №2, що знаходиться за адресою м. Берегово, вул. Івана Франка, 31, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

10 березня 2011 року помер один із співвласників квартири ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, до якої належить частка квартири №2, що знаходиться за адресою: м. Берегово, вул. Івана Франка, 31.

Судом встановлено, що для оформлення спадщини необхідно визначити частки позивача, а також частку померлого, оскільки згідно ст. 370 ч.2 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З урахуванням встановлених судом обставин, які підтверджуються матеріалами справи, суд констатує, що ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить вищевказана квартира, і їх частки, у спільному сумісному майні, можуть бути поділені на підставі ч.2 ст.372 ЦК України.

Згідно ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину, однак оформити її після смерті спадкодавця в нотаріальному порядку не може, оскільки в свідоцтві про право власність на житло, яке було видане комісією по приватизації житла виконкому Берегівської міської ради від 16.01.1997 року № 439-ГЖ, не встановлені їх частки у спільному майні, а відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності, лише після виділення часток у спільному сумісному майні.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що кожен з співвласників має рівні частини в квартирі, тобто кожному із співвласників, в тому числі і померлому ОСОБА_3 належить по 1/3 частці квартири №2 в м. Берегово по вул. Івана Франка, 31, Закарпатської області.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174 ч.4, 197 ч. 2, 12-215 ЦПК України, п.1 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 182, 328, 355, 370, 372 ЦК України, п.п.1,8,23 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити частки у спільній сумісній власності в квартирі №2, що знаходиться за адресою м. Берегове, вул. Івана Франка, загальна площа якої становить 53,00 кв.м., в таких розмірах:

1/3 частки за померлим ОСОБА_3, який помер 10.03.2011 року;

1/3 частки за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

1/3 частки за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частину квартири № 2, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Берегове, вул. Івана Франка, буд. № 31.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4.