ухвала

іменем україни

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І., Умнової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути з державного бюджету моральну шкоду в розмірі 2 000 000 грн, які зарахувати на новостворений відкритий рахунок в ощадному банку України і використовувати на одноразову допомогу дітям і сім'ям героїв Небесної Сотні, лікування постраждалих на Майдані, проведення незалежного розслідування корупції та умисного затягування розслідування прокурорами Генеральної прокуратури України, які призвели до звільнення від відповідальності Якименко.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на невчинення відповідачами жодних дій щодо розслідування, припинення злочинів та здійснення заходів щодо притягнення до відповідальності організаторів вбивств, а також повернення вкрадених коштів колишніми високопосадовцями.

Таким чином позивач вважає, що бездіяльністю відповідачів йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди в частині вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії закрито.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У квітні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 травня 2016 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2016 року касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року зупинено, справу направлено до Апеляційного суду м. Києва.

13 жовтня 2016 року до суду надійшли матеріали цивільної справи № 757/18650/15-ц разом з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року про виправлення описки в ухвалах Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2016 року та від 31 березня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦПК України провадження у справі відновлюється ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі, або з ініціативи суду після усунення обставин, що викликали його зупинення.

Оскільки обставина, яка викликала зупинення касаційного провадження у даній справі усунута, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає за необхідне відновити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та вирішити питання по суті, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Закриваючи провадження у справі у частині вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач у своєму позові, серед іншого просить: визнати бездіяльність Генеральної прокуратури України та Верховної Ради України протиправною та зобов'язати останніх вчинити певні дії, тобто спір фізичної особи із суб'єктами владних повноважень, що належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Доводи касаційної скарги щодо порушення судами норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 15 ЦПК України суди в порядку цивільного судочинства розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 204, 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України, Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди - відновити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.І. Євтушенко О.В. Умнова