Справа №489/1447/14-ц 15.06.2016 15.06.2016 15.06.2016
Справа №489/1447/14-ц
Провадження № 22ц/784/1476/16 Суддя першої інстанції: Губницький Д.Г.
Категорія 48 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 за участю третіх осіб - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», арбітражного керуючого - ліквідатора фізичної особи підприємця ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Позивачка зазначала, що з 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

За період шлюбу ними було придбане нерухоме майно нежитлове приміщення сауну, що розташована по вул. Китобоїв, 4а в м. Миколаєві, яке є спільною сумісною власністю подружжя, але зареєстроване на імя відповідача.

Посилаючись на викладене позивачка просила суд, визнати за нею право власності на 1/2 частину сауни по вул. Китобоїв, 4а в м. Миколаєві.

Ухвалами Ленінського районного суду від 2 жовтня 2015 року до участі в справі в якості третіх осіб залучені - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ліквідатор фізичної особи підприємця ОСОБА_5 - арбітражний керуючий ОСОБА_6

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину сауни розташованої в м. Миколаєві по вул. Китобоїв, 4-А, яка належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 травня 2013 року за реєстраційним номером 3319017. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.ст. 60, 65, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до розяснень, викладених у пунктах 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч.4 ст. 65 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що сторони перебувають у шлюбі з 3 листопада 1995 року по теперішній час (т.1 а.с.7).

Згідно копії свідоцтва, відповідач з 18 березня 1994 року має статус субєкта господарювання фізичної особи - підприємця (т.1 а.с.139).

22 листопада 2006 року між МПП «Модерн» та ОСОБА_5 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким останній придбав магазин-цех по виробництву макаронних виробів, розташований в місті Миколаєві по вул. Китобоїв, буд.№4а. Продаж майна вчинено за 635 600 грн. (т.1 а с. 148).

При оформленні договору купівлі-продажу ОСОБА_4 - дружина відповідача надала нотаріально посвідчену письмову згоду на придбання чоловіком ОСОБА_5 магазину цеху по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв,4а в м. Миколаєві та засвідчила, що з проектом договору купівлі-продажу вона обізнана, зміст ст. 60,65 СК України нотаріусом їй розяснено (т. 2 а.с.183).

У цей же день між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір кредиту №640/701-К701, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США на строк до 21 листопада 2016 року для придбання комерційної нерухомості по вул. Китобоїв, 4а в м. Миколаєві, яка у забезпечення кредитних зобовязань передається позичальником в іпотеку Банку заставною вартістю 635 600 грн., що в еквіваленті складає 125 861,39 доларів США (т.1 а.с. 140-144).

З метою забезпечення кредитних зобовязань 22 листопада 2006 року ОСОБА_5 передав в іпотеку Банку зазначений вище магазин-цех із виробництва макаронних виробів, загальною площею 428,10 кв.м. (т. 1 а.с. 145-147).

Дружина іпотекодавця ОСОБА_4 дала згоду на передачу її чоловіком ОСОБА_5 спірного нерухомого майна, набутого за час шлюбу в іпотеку та укладення іпотечного договору (т. 2 а.с. 182).

12 липня 2010 року до іпотечного договору від 22 листопада 2006 року були внесені зміни про те, що іпотекодавець свідчить, що нерухоме майно, яке є предметом іпотечного договору, придбане в період зареєстрованого шлюбу і є спільною сумісною власністю з його дружиною ОСОБА_4 ( т.2 а.с.205).

Наведене свідчить, про те, що відповідач та ПАТ «Укрсоцбанк» визнали набуття магазину-цеху по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїів,4а в м. Миколаєві у спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4

В подальшому магазин-цех по виробництву макаронних виробів був переобладнаний в сауну загальною площею 332,2 кв.м. на яку ОСОБА_5 13 травня 2013 року отримав свідоцтво про право власності.

Згоди ПАТ «Укрсоцбанк» на реконструкцію магазину-цеху по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв, 4а в м. Миколаєві в сауну ОСОБА_5 не отримував (т.2 а.с. 57-90).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 20 березня 2012 року ФОП ОСОБА_5 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 113-114).

ПАТ «Укрсоцбанк» в справі господарського суду Миколаївської області про банкрутство ФОП ОСОБА_5 заявили вимоги кредитора за кредитним договором №640/701-К701 від 22 листопада 2006 року в сумі 836 584,79 грн. (т. 2 а.с. 193-196).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку проте, що спірне майно було набуте під час шлюбу та реконструйоване за спільні кошти, а тому є спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу.

Посилання в апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» на те, що спірне майно є іпотечним, а тому не може бути предметом поділу на увагу суду не заслуговують, оскільки заборона щодо поділу іпотечного майна між подружжям законом не встановлена, а крім того ст. 23 Закону України «Про іпотеку» передбачає збереження сили іпотеки і для нового набувача спірного майна.

До того, ж обтяження за іпотечним договором від 22 листопада 2006 року встановлені на магазин-цех макаронних виробів перенесено на сауну, розташовану по вул. Китобоїв, 4а в м. Миколаєві (т. 1 а.с.153).

Доводи апеляційної скарги про відсутність необхідності поділу майна без розірвання шлюбу є безпідставними, оскільки право на поділ майна між подружжям не залежить від розірвання шлюбу.

Посилання на те, що позивачка має право лише на частку одержаних доходів, оскільки спірне майно є майном фізичної особи підприємця, а не спільною сумісною власністю, підлягають відхиленню.

Згідно правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-1109цс15 від 16 грудня 2015 року, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичної особи-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Так, судом у даній справі встановлено, що спірне майно придбано за рахунок спільних коштів подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а тому вважається спільним майном.

Доводи про те, що при поділі майна судом не були враховані борги подружжя, також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду, ухвалено відповідно до вимог закону, а тому в силу ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: