Справа № 673/1311/16-ц
Провадження № 2/673/642/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 р.

головуючої судді Ягодіної Т.В.,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

Явтухівської сільської ради Деражнянського району,

Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі

про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вимогами до Явтухівської сільської ради Деражнянського району та Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №045268, який був виданий 23 вересня 2003 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації №325 від 23 вересня 2003 року та зобовязати Відділ Держгеокадастру повернути ОСОБА_3 як спадкоємцю за законом сертифікат на право на земельну частку (пай), який був виданий на імя ОСОБА_4

В обґрунтування вимог позову вказав, що 20 жовтня 1997 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, площею 2,11 га, розташована на території Явтухівської сільської ради, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріальної контори, проте нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, яким є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №045268, був виданий ОСОБА_4 23 вересня 2003 року, тобто після його смерті. Враховуючи наведене, позивач просить визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за ОСОБА_4 після його смерті. З метою належного оформлення спадкових прав позивач просить зобовязати Відділ Держгеокадастру видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай), який був виданий 22 січня 1997 року на імя ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала у повному обсязі, просить їх задоволити.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову.

Так, судом встановлено, що 20 жовтня 1997 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №288640, повторно виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 15 вересня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4Д.) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно ст.549 цього кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зясовано, що позивач є спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_4 за законом і фактично вступив в управління його спадковим майном.

Факт родинних відносин між позивачем та померлим ОСОБА_4 підтверджується рішенням Деражнянського районного суду від 23 серпня 2016 року, ухваленим у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин.

23 вересня 2003 року на підставі розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації №325 на імя ОСОБА_5 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №045268.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_6 з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4, проте згідно з листом нотаріуса від 30 травня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,11 га, яка належала ОСОБА_4, оскільки правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно виданий після смерті останнього.

Відповідно до положень статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вищенаведений державний акт не створив будь-яких правових наслідків як для ОСОБА_4, так і для його спадкоємців, а тому підлягає визнанню судом недійсним.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» за №48.

Довідкою Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі №П-1022/0-1020/19-16 від 29 вересня 2016 року підтверджується, що на імя ОСОБА_4 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації (с. Явтухи) 24 січня 1997 року під №48 було зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХМ №054549.

На підставі вказаного сертифіката ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Явтухи розміром 3,28 в умовних кадастрових гектарах.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 за життя набув право на земельну частку (пай) як член КСП «Світанок», яке входило до складу спадкової маси після його смерті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою реалізації позивачем ОСОБА_3 своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 слід зобовязати Відділ Держгеокадастру повернути йому як спадкоємцю правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий 22 січня 1997 року на імя ОСОБА_4

Згідно з архівною довідкою, виданою Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом 16 вересня 2016 року, у 1997-2004 роках спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 не заводилась.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 549 ЦК Української УРСР, ст.ст. 22, 23 ЗК України в редакції закону від 18 грудня 1990 року, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ХМ №045268, виданий 23 вересня 2003 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації №325 від 23 вересня 2003 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №271.

Зобовязати відділ Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області повернути ОСОБА_3, спадкоємцю за законом до майна померлого 20 жовтня 1997 року ОСОБА_5 сертифікат на право ОСОБА_5 на земельну частку (пай), серії ХМ №054549 від 22 січня 1997 року у землі, яка перебувала у колективній власності ССГ «Світанок» с. Явтухи Деражнянського району розміром 3,28 в умовних кадастрових гектарах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлений 28.11.2016 року.

Суддя: ОСОБА_7