Номер провадження: 22-ц/785/4921/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого судді Суворова В.О.

судді - Черевко П.М.

судді - Сватаненко В.І.

при секретарі Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 12 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_3 про захист прав споживачів шляхом визнання недійсними договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладеними між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» , -

ВСТАНОВИЛА:

19 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта банк» про визнання договору недійсним , третя особа ОСОБА_3 передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову ухвалу, якою передати справу для розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність ухвали суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина С. А. М. щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Судовою колегією встановлено, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору право вимоги за кредитним договором №0 від 18 березня 2008 року , за яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 39 999 доларів США , заборгованість по якому станом на 16 грудня 2011 року складає 27 885,08 доларів США, перейшло до ПАТ «Дельта Банк». Позивач, вважаючи, що оскарженим договором порушені його права, звернувся до суду з позовом про визнання договору недійсним у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів».

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що до спірних правовідносин не застосовується Закон України «Про захист прав споживачів» з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошевої вимоги або його обмеження. З огляду на вказані приписи Цивільного кодексу України судова колегія в розумінні розяснень, які надані Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 приходить до висновку, що договір від 08 грудня 2011 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», купівлі-продажу прав вимоги не є споживчім. Позивач не є стороною у зазначеному договорі. Наявність згоди боржника на укладення даного договору не потребується. З огляду на викладене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов не підлягає розгляду за нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Вищевикладене спростовує доводи апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 109 Цивільного процесуального кодексу України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

Відповідно до розяснень, які викладені у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" згідно з пунктом 2 частини першої статті 116 ЦПК, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд не має права розглядати справу і зобов'язаний передати її на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Як убачається з матеріалів справи ПАТ «УкрСиббанк» знаходиться у м. Харкові пр. Московський, 60. Місцезнаходження ПАТ «Дельта Банк»- м. Київ вул. Щорса,36-б.

Таким чином, суд першої інстанції без врахування частини другої ст. 109 ЦПК України відкрив провадження по справі. Справа по суті не розглядалася. Тому на думку судової колегії суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 116 ЦПК України передав справу за підсудністю за місцем знаходження ПАТ «Дельта Банк» - до Печерського районного суду міста Києва.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону , а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 2 п.1, 312 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною, оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_4

ОСОБА_5