Справа № 344/9592/16-ц
Провадження № 2-о/344/187/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Мелещенко Л.В.
народних засідателів ОСОБА_1
ОСОБА_2
секретаря Мічути Т.Б.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_4 про усиновлення дитини,-
В С Т А Н О В И В:
29 липня 2016 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про усиновлення дитини. Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник зазначає, що 30 травня 2014 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . До реєстрації шлюбу з заявником ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_6 . Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був розірваний 11 липня 2013 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2015 року ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 . Заявник бажає усиновити ОСОБА_6 ,з яким у нього склалися дуже гарні стосунки, дитина називає його батьком, іншого батька не знає. За таких обставин заявник просить суд постановити рішення про усиновлення заявником неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити прізвище усиновленої дитини з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , а по батькові з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , записати заявника батьком усиновленої дитини.
Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.
ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та довідку про те, що заявник перебуває у зоні проведення антитерористичної операції.
У судове засідання представник Відділу з питань опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не прибула, проте до суду надана заява, в якій просить справу розглядати без участі представника служби, вимоги заяви просить задовольнити.
Враховуючи положення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності заявника.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 30 травня 2014 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 (а.с. 4).
ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_11 (а.с. 5).
15 січня 2016 року був укладений Договір найму між ОСОБА_12 , Наймодавцем, та ОСОБА_3 , Наймачем, згідно умов якого Наймодавець передає Наймачу в користування житло у вигляді квартири з усіма комунальними зручностями по АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності (а.с. 6).
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2015 року, що набрало законної сили 17 липня 2015 року, ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-8).
Згідно акту обстеження умов проживання від 08 липня 2016 року, санітарно-побутові умови проживання сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовільні, створено належні умови для розвитку та виховання малолітніх дітей (а.с. 9).

ОСОБА_3 прописаний за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 до отримання жилої площі у встановленому порядку. Спільно з ним прописані ОСОБА_4 , дружина, ОСОБА_13 , дочка дружини, ОСОБА_6 , син дружини (а.с. 10).
Заявник ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 11).

Заявник за станом здоров`я може бути усиновлювачем (а.с.12).
Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, ОСОБА_6 є здоровим (а.с. 13).
ОСОБА_3 є військовослужбовцем та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , форма працевлаштування контрактна (а.с. 14).
З висновку про доцільність усиновлення та його відповідність інтересам дитини вбачається, що усиновлення малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доцільним і таким, що відповідає виключно інтересам дитини (а.с. 15-16).
Заявник з 22 серпня 2016 року приймає участь в антитерористичній операції (а.с. 34).
В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною), згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року).

Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення.

15 лютого 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)».

Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини.

Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Частиною п`ятою статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів.

Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім`ї.

Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (частина шоста статті 24 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).

Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (частини перша-друга статті 211 Сімейного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
Згідно статті 217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
Як визначено у статті 220 Сімейного кодексу України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Частина друга статті 231 Сімейного кодексу України передбачає, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.
Судом встановлено, що заявник має достатній дохід для забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, задовільні житлові умови, матеріально забезпечений, фізично здоровий, не має фізичних недоліків та психічних захворювань, які б перешкоджали всиновленню, перешкод для усиновлення, зазначених у статті 212 Сімейного кодексу України, не встановлено, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2016 року, що набрало законної сили 17 липня 2015 року, батька дитини позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина, мати дитини, яка є дружиною заявника, просить заяву про усиновлення її сина задовольнити, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дитини і дасть можливість забезпечити дитині стабільні та гармонійні умови життя, усиновлення є доцільним і здійснюється в інтересах дитини.
З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, виходячи з найвищих інтересів малолітньої дитини, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, суд вважає за можливе дозволити ОСОБА_3 усиновити малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнивши вимоги заяви у повному обсязі.
На підставі вищенаведеного, відповідно до статті 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), статей 3, 4, 5, 7, 207-234 Сімейного кодексу України, статті 24 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :
Вимоги ОСОБА_3 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_4 про усиновлення дитини задовольнити у повному обсязі.
Дозволити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усиновити малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести зміни до актового запису про народження№ 131, складеного 20 березня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області: прізвище дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , по батькові ОСОБА_9 змінити на ОСОБА_10 , батьком дитини записати ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко
Народні засідателі М.Й. Зелінський
Л.З. Новосельська