Справа № 520/7786/14-ц
Провадження № 2/520/654/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 27.06.2014 року звернувся ПАТ « Укрсоцбанк» з позовними вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №2007/670-2.06/47 від 30.03.2007 року у розмірі 1314784,85 гривень, а також судового збору.

Згідно уточненої позовної заяви від 05.08.2014 року (а/с 37) правовими підставами стягнення заборгованості є невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань по кредитному договору, по якому ОСОБА_2 є майновим поручителем, згідно договору поруки №25-04/19 від 30.03.2007 року.

З боку відповідача ОСОБА_2 19.01.2015 року було подана зустрічна позовна заява щодо визнання договору поруки №25-04/19 від 30.03.2007 року недійсним ( а/с 125). Позов був залишений без розгляду ухвалою суду від 14.06.2016 року на підставі вимог п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України по заяві позивача ОСОБА_2

З боку відповідача ОСОБА_1 19.01.2015 року був поданий зустрічний позов про визнання недійсними кредитного договору №2007/670-2.06/47 від 30.03.2007 року та договору купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення від 05.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ « Альянс-Жилстрой» (а/с129). Позов був залишений без розгляду ухвалою суду від 14.06.2016 року на підставі вимог п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України по заяві позивача ОСОБА_1

Тривалість розгляду справи обумовлена уточненнями позовних вимог з боку ПАТ « Укрсоцбанк» і поданими зустрічними позовними вимогами співвідповідачів, що привело до залучення нових учасників процесу та забезпечення нових доказів. 27 лютого 2015 року у звязку із тим, що у попереднього складу суду припинені повноваження щодо здійснення правосуддя, справа передана до нового складу суду, за автоматизованою системою документообігу ( а/с 144,145). Крім того апеляційним судом Одеської області по даної справі розглядалась апеляційна скарга від 14.04.2015 року на ухвалу про відкриття провадження ( ухвала апеляційного суду від 23.12.2015 року про відмову у задоволенні скарги а/с 189).

У судовому засіданні представник позивача ПАТ « Укрсоцбанку» ОСОБА_3 - підтримав позовні вимоги від 05.08.2014 року в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, вважаючи, що з боку банку не порушене строків позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4, у судовому засіданні, заперечував проти задоволення позову, підтримавши письмові заперечення (а/с 199) і заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог банку (а/с 197), та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку із пропуском ПАТ « Укрсоцбанком» строків позовної давності на звернення до суду.

Співвідповідач ОСОБА_2 до судових засідань не зявлялась, повідомлялась належним чином, у звязку із чим справа була розглянути за відсутністю відповідача, згідно вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України.

Суд, проаналізувавши пояснення учасників процесу у судовому засіданні, подані сторонами заяви та докази, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

У судовому засіданні встановлене, що 30.07.2007 року між позивачем - акціонерно-комерційним банком соціального розвитку « Укрсоцбанк» ( який у 2010 році перейменований на публічне акціонерне товариство) та відповідачем 1 - ОСОБА_1 ( укладено договір кредиту №2007/670-2.06/47, на виконання якого банк надав останньому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 72864,00 доларів США з встановленням графіку повернення кредиту та кінцевим терміном виконання зобовязань до 29.03.2027 року (а/с 8).

Обставини укладення договору, ознайомлення з його складовими, та факт отримання коштів представник відповідача ОСОБА_1 не заперечував у судовому засіданні.

В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між позивачем та відповідачем 2 - ОСОБА_2 30.07.2007 року укладено договір поруки №25-04/19 (а/с 14), відповідно до умов якого відповідач2 зобовязалась солідарно відповідати за виконання відповідачем1 зобовязань щодо виконання умов кредитного договору.

Пунктами 3.3.8 та 3.3.9 кредитного договору (а/с 11) визначений механізм погашення кредиту, процентів за використання кредиту та штрафних санкцій. У відповідності до пункту 4.5. кредитного договору (а/с 12) у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених у п.п. 3.3.8 та 3.3.9 цього договору , протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час користування кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

У розрахунку заборгованості за кредитним договором №2007/670-2.06/47 (а/с 5), наданим банком в якості доказів, зазначено, що з 30.04.2009 року позичальник перестав виконувати обовязки по кредитному зобовязанню.

Згідно листа-претензії Одеської обласної філії АКБ « Укрсоцбанк» від 10.12.2009 року (а/с 19) ОСОБА_1 попереджене, що у звязку із невиконанням умов, договір кредиту вважається таким, що закінчився і підлягає достроковому поверненню, та наданий строк для остаточного розрахунку до 31.12.2009 року. У претензії визначена остаточна сума заборгованості за кредитним договором у сумі 217,97 доларів США та процентами за використання кредиту у розмірі 1652,89 доларів США.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачене, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, як це зазначено у ч.1 ст. 546 ЦК України.

У відповідності до ч.1,2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1,2 ст. 554 УК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином кредитний договір №2007/670-2.06/47 від 30.07.2007 року вважається таким, що закінчив свою дію у червні 2009 року ( шістдесят днів після останнього виконання обовязків), та у відповідності до листа-претензії позивач визнав закінчення дії договору 10.12.2009 року.

З моменту закінчення дії кредитного договору та спливу терміну дії кредитних зобовязань у позивача виникло право на стягнення у солідарному порядку із боржника ОСОБА_1 і поручителя ОСОБА_2 заборгованість за кредитом, процентів за фактичний час користування кредитом та нараховані штрафні санкції, у відповідності до умов кредитного договору ( пункт 4.5).

Позовна давність, у відповідності до ч.1 ст. 256 ЦК України, - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється, згідно ч.1 ст. 257 ЦК України, тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною першою статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до ч.1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Враховуючи, що в даному випадку судом встановлений строк настання виконання основного зобовязання по кредитному договору у грудні 2009 року, у відповідності до вищенаведеної ст. 559 ЦК України порука вважається припиненою із липня 2010 року ( шість місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання), що є підставою для відмови у задоволенні вимог до ОСОБА_2

Також, судом вважається доведеним і сплив позовної давності до вимог по виконанню зобовязань по кредитному договору, враховуючи, що позов поданий до суду 27.06.2014 року, тобто більш ніж три роки після закінчення дії кредитного договору та спливу терміну дії кредитних зобовязань у позивача, що є підставою для відмови у вимогах стосовно стягнення основних і додаткових зобовязань з ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2007/670-2.06/47 від 30.03.2007 року у розмірі 1314784,85 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.