Справа № 658/299/16-ц
(провадження № 2/658/317/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Подіновської Г.В.,

за участю: секретарів: Левицької Н.Я., Марчук В.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до відповідачів про стягнення моральної шкоди.

Вимоги мотивовано тим, що 30 листопада 2015 року, приблизно о 15.00 годині, в робочий час, в секторі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Каховського МРУЮ відповідачі в присутності громадян, що прийшли на прийом, вчинили сварку, під час якої висловлювалися на адресу позивача нецензурною лайкою та погрожували позбавити її роботи, що призвело до припинення роботи вказаного органу. За наслідками розгляду заяви позивача про притягнення відповідачів до відповідальності, поліцією було складено протоколи про адміністративне правопорушення та 09 грудня 2015 року постановами Каховського міськрайонного суду кожного з відповідачів притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Вважає, що вказаними діями відповідачі публічно вчинили приниження її честі, гідності, престижу, ділової репутації. Також, позивач вказує на те, що в результаті протиправних дій відповідачів її завдано моральної шкоди, яка полягає в зазнаних нею моральних та фізичних стражданнях, погіршенні стану здоровя.

За вказаних обставин ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5 солідарно на її користь 50 000 грн. завданої їй моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, надав пояснення в межах позовних вимог, просив задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, надала до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яки позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки відсутні факти приниження честі, гідності, престижу і ділової репутації, поширення недостовірної інформації відносно позивача відповідачами. Сам факт притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності не свідчить про порушення особистих немайнових прав позивача. Крім того, будь-яких доказів, що підтверджують погіршення стану здоров'я та причинного звязку між діями відповідачів та таким погрішенням позивачем не надано.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив в їх задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, за місцем проживання відсутня.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_5

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, cуд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з розясненнями п. 3, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч.ч.1,2 п. 3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995 року №4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено й підтверджується матеріалами справи,що постановою Каховського міськрайонного суду від 09 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Так, ОСОБА_5 30 листопада 2015 року близько 15.00 годин в приміщенні реєстраційної служби м. Каховка Херсонської області по вул. К.Маркса висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 чим порушила громадський порядок та спокій громадян. Вказана постанова набрала законної сили (а.с. 6).

Також, 09 грудня 2015 року відповідно до постанови Каховського міськрайонного суду № 658/4505/15-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що 30 листопада 2015 року в приміщенні реєстраційної служби Каховського МРУЮ (м. Каховка Херсонська область, вул. К.Маркса, 160), ОСОБА_2 висловлювалась грубою нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_4, своїми діями порушила громадський порядок (а.с. 7).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанови Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, ОСОБА_2 є обовязковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно яких ухвалено постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії чи вчинено вони цією особою.

Отже, факт вини відповідачів в неправомірних діях відносно позивача доказуванню не підлягає, оскільки він встановлений в справах про адміністративні правопорушення.

Вказаними неправомірними діями відповідачі порушили права ОСОБА_4, тому вона має право на відшкодування шкоди в порядку ст.1167 ЦК України.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, позивач пояснювала, що вона полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок неправомірної поведінки щодо неї, а також страждала через приниження її честі та гідності, адже нецензурні вислови на її адресу були допущені відповідачами публічно.

Неправомірність дій відповідачів й факт заподіяння позивачці шкоди підтверджується показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Допитані в якості свідків очевидці події ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили те, що 30 листопада 2015 року приблизно о 15.00 годин в приміщенні реєстраційної служби Каховського МРУЮ, в кабінеті ОСОБА_4 сталася сварка між ОСОБА_4 та двома жінками, в ході якої відповідачі ображали позивача грубою нецензурною лайкою. Сварку чули також й відвідувачі, які знаходились в приміщенні установи.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що про сварку, яка сталася 30 листопада 2015 року в приміщенні реєстраційної служби Каховського МРУЮ, вона дізналася від ОСОБА_4, яка дуже переживала з приводу приниження, якого публічно зазнала від ОСОБА_2 та ОСОБА_5

З приводу неправомірних дій відповідачів ОСОБА_4 зверталася до поліції, що підтвердив у судовому засіданні дільничний інспектор Тарасюк Є.А., допитаний у даній справі як свідок.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 30 листопада 2015 року разом з відповідачами гуляла по набережній в м. Каховка. Коли проходили повз приміщення реєстраційної служба Каховського МРУЮ, ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_5 зайти до установи та познайомитися з ОСОБА_4 - дружиною колишнього чоловіка ОСОБА_2 Відповідачки зайшли до приміщення, а свідок залишилася чекати їх на вулиці. Через деякий час відповідачі вийшли та розповіли, що в кабінеті ОСОБА_4 виникла сварка.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях з приводу відсутності підтвердження погіршення стану здоровя позивача, суд приймає до уваги, оскільки позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження факту погіршення стану здоровя внаслідок протиправних дій відповідачів саме 30 листопада 2015 року, суду не надано. Сам факт звернення позивача до лікаря в грудні 2015 року, на підтвердження чого надана копія амбулаторної карти, доказом завдання шкоди 30 листопада 2015 року не є, з амбулаторної карти встановити причину встановленого діагнозу неможливо, що вказує на відсутність причинного звязку між протиправними діями відповідачів та зверненням позивача до лікаря, тому виклад обставин щодо погіршення стану здоровя ґрунтується лише на припущеннях позивача.

Доводи відповідачів про те, що позивач як публічна особа не довела факту завдання моральної шкоди, що полягає у принижені честі, гідності та ділової репутації, не заслуговують на увагу суду, оскільки позов хоча й містить твердження позивача про порушення честі, гідності та ділової репутації, які не є предметом даної справи, проте позивач пов'язує завдання душевних страждань з протиправною поведінкою відповідачів щодо неї.

Таким чином, предметом розгляду даної справи є моральна шкода, яку зазнала позивач у вигляді душевних страждань у звязку з протиправною поведінкою відповідачів, а тому суд не порушує принципу диспозитивності цивільного судочинства, не виходить за межі позовних вимог, не змінює підстави позову, а ухвалює судове рішення виключно у відповідності до змісту позову.

Сам факт невизнання відповідачами предявленого до них позову та своєї вини у заподіянні позивачці моральної шкоди за визначеним процесуальним законодавством принципом змагальності сторін не є підставою для звільнення їх від цивільної відповідальності та відмови у задоволенні позовних вимог.

Вина ОСОБА_5, ОСОБА_2, у заподіянні моральної шкоди ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні наданими позивачем доказами, поясненнями свідків.

Суд вважає, доведеними ті обставини, що внаслідок протиправної поведінки відповідачів, позивач пережив душевні страждання, що безумовно негативно вплинуло на психологічний стан потерпілої, що з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України свідчить про наявність моральної шкоди, тому позовні вимоги є законним та обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з характеру та обсягу душевних страждань, які зазнала позивачка, протиправної поведінки відповідачів, тривалості цих страждань, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, та з урахуванням суті позовних вимог, обсягу спричинених позивачу моральних страждань, суд вважає за доцільне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення спричиненої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішується у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

З огляду на вище викладене, а також враховуючи положення норм ЦПК України щодо стягнення та розподілу судових витрат, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою і підтвердженні документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір в сумі 110,24 грн. (ставка судового збору за подачу позову немайнового характеру 551,20 грн.; задоволено 20% позовних вимог, тому 551,20 Х 20/100= 110,24).

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 16, 23, 275, 280, 1167 ЦК України, ст.ст. 3 11, 57 61, 88, 212 215, 223 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі по 55,12 грн. з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Подіновська