АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7003/16 Справа № 205/2084/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року

22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Сахарову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ПАТ КБ ПриватБанкзвернулось з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 13.08.2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 244103-CRED, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в розмірі 6 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких встановлено договором, терміном користування до 12.02.2010 року.

З метою забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договори поруки, на умовах яких поручителі зобовязались перед банком відповідати за невиконання позичальником усіх його зобовязань, в повному обсязі, що виникли з кредитного договору.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав надавши кредит ОСОБА_2, але в порушення умов кредитного договору позичальник несвоєчасно і не у повному розмірі здійснював повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у звязку із чим, станом на 27.01.2015 року має заборгованість по кредитному договору у розмірі 17 347,72 доларів США, що за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2015 року становить 275 655,20 грн., з яких: 4 475,83 доларів США заборгованість за кредитом; 12 030,82 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 15,73 доларів США штраф (фіксована частина); 825,33 доларів США штраф (процентна складова).

Також позивач вказував, що у звязку із тим, що ОСОБА_5 помер його спадкоємцем є ОСОБА_3 (дружина померлого), тому вона має виступати в якості співвідповідача.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд солідарно стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 244103-CRED від 13.08.2008 року в сумі 17 347,72 доларів США, що за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2015 року становить 275 655,20 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2015 року провадження по справі було зупинено у звязку із зясуванням кола правонаступників померлого ОСОБА_2 (а.с.55).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2016 рокупозовні вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № 244103-CRED від 13.08.2008 року в сумі 17 347,72 доларів США, що за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2015 року становить 275 655,20 грн., з яких: 4 475,83 доларів США заборгованість за кредитом; 12 030,82 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 15,73 доларів США штраф (фіксована частина); 825,33 доларів США штраф (процентна складова).

Також суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПриватБанк судовий збір в сумі 2 756,55 грн.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив (а.с.200-204).

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2 та звернувся з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про його скасування в частині стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договоромта ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог у звязку із пропуском строку позовної давності, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.211-215).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,ухваливши в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається, що 13.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 244103-CRED, відповідно до умов якого банк при наявності вільних грошових коштів зобовязався надати позичальнику строковий кредит в сумі 6 000 доларів США, шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 398008, відкритий ПАТ КБ ПриватБанк для позичальника згідно договору № 215646 від 19.03.2008 року в дату укладення даного договору, позичальник зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування у розмірі 24% річних, штрафи, пеню та винагороду в строки та розміри встановлені даним договором, а також виконувати інші зобовязання згідно договору у повному обсязі. Строком повернення грошових коштів до 12.02. 2010 року (а.с.10-11).

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 допустив прострочення сплати кредиту, у звязку із чим, станом на 27.01.2015 року має заборгованість по кредитному договору у розмірі 17 347,72 доларів США, що за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2015 року становить 275 655,20 грн., з яких: 4 475,83 доларів США заборгованість за кредитом; 12 030,82 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 15,73 доларів США штраф (фіксована частина); 825,33 доларів США штраф (процентна складова) /а.с.30/.

З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 13.08.2008 року між банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договори поруки № 244103-CRED/1 та № 244103-CRED/2, відповідно до умов яких вони поручились перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань, в повному обсязі, що виникли з вказаного кредитного договору (а.с.14, з.а.с.14).

11.10.2010 року ОСОБА_5 помер (а.с.43).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 в порушення умов договору не виконував взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту, що є підставою для стягнення з нього суми заборгованості за кредитом, по процентам та штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 530,631 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно п.5.7 кредитного договору строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів та інше був встановлений сторонами 5 років.

З відповідним позовом ПАТ КБ ПриватБанкзвернувся до суду 23.03.2015 року, тобто за межами строку позовної давності, термін повернення кредиту сторонами погоджено 12.02.2010 року, а тому з врахуванням пятирічного терміну, граничний термін звернення позивача до суду із позовом до ОСОБА_2, є лютий 2015 року.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України (справа 6-103цс14, постанова від 24.09.2014 року) початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заяву про застосування строку позовної давності відповідачем було подано до суду першої інстанції 15.06.2016 року (а.с.195-196).

Встановивши зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, але поданий з порушенням строків позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Тому, рішення суду першої інстанції на підставі п.п.3.4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромз ухваленням нового про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення не оскаржене.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: