Справа № 645/1852/16-ц
Провадження № 2/645/1500/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 червня 2016 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Федорової О.В.,
при секретарі судового засідання Сєрковій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом:
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради
про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в якому просив суд усунути перешкоди у здійсненні його права, як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1, щодо користування та розпорядження цією квартирою шляхом визнання відповідача, ОСОБА_2, такою що втратила право користування цією квартирою, та направити відповідне рішення до Фрунзенського районного відділу у місті Харкові державної міграційної служби України в Харківської області для зняття з реєстрації ОСОБА_2, за місцем ії реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що квартира АДРЕСА_2 належить йому на праві власності, реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі порушує права позивача як власника квартири, та перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні належною йому квартирою. У зв'язку з тим, що відповідач з реєстрації не знявся позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 22.06.2016 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації відповідача.
Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради правом на участь представника в судовому засіданні не скористалось, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивачі не заперечували проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 30.03.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4, реєстровий № 396 /а.с. 4/.
Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29010689 від 30.03.2016 року, що підтверджується Ініформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (далі Інформаційна довідка), сформованої 22.06.2016 року, індексний № 61946835 /а.с. 29-31/.
Згідно з вказаною Інформаційною довідкою, квартира АДРЕСА_3 раніше належала на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 16.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 16.10.2003 року, реєстровий № 6957.
Згідно з Договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 17.08.2015 року, ОСОБА_2 продала вказану квартиру ОСОБА_7 (а.с. 5).
Відповідно до п. 9 договору купівлі-продажу від 17.08.2015 року за реєстровим номером 1244, відповідач прийняла на себе зобовязання звільнити вказану квартиру до 24.08.2015 року, також забезпечити зняття з реєстраційного обліку усіх, хто зареєстрований у ній до 15.12.2015 року.
Проте на час укладення позивачем договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 за реєстровим номером 396, а саме 30.03.2016 року, відповідач не знялася з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири.
Відповідно до Довідки КП «Жилкомсервіс» Дільниця № 56, виданій позивачу 19.04.2016 року, у квартирі АДРЕСА_2, зареєстрована також відповідач ОСОБА_2 (а.с. 6).
Згідно відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області станом на 26.04.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до цього часу зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. кв. 70.
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, реєстрація відповідача у належній йому на праві власності квартирі порушує його право, як власника майна, та просить суд усунути перешкоди, шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної статті Основного закону України, є непорушним.
Зазначені положення кореспондуються з вимогами статті 319 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 вказаного кодексу визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою № 70 будинку № 104-А по вул. Салтівське Шосе в м. Харкові шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою.
Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд -
Усунути перешкоди у здійсненні права ОСОБА_1, як власника квартири за адресою: АДРЕСА_5, щодо користування та розпорядження цією квартирою шляхом визнання відповідача - ОСОБА_2 такою що втратила право користування цією квартирою.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя Федорова О.В.