Справа № 128/3458/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, який за життя вчинив заповіт, яким все своє майно, яке належало йому він заповів позивачу по справі.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,9573 га, що розташована на території Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Являючись спадкоємцем за заповітом позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку містить рукописний напис.

За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, змін та доповнень не має, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутність.

Відповідач, представник Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20.11.2003 року, власником земельної ділянки площею 1,9573 га у межах згідно з планом, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, являється ОСОБА_2 (а.с.5). У вказаному державному акті містяться рукописні дописи.

28.03.1996 року ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений секретарем Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 5, яким все його майно, а саме: жилий будинок 1/2 частина, всі надвірні постройки і взагалі все те, що йому буде належати на випадок його смерті заповів позивачу ОСОБА_3 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.01.2012 року (а.с. 4).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19.07.2016 року позивачу ОСОБА_1 визначено додатковий строк в три місяці після набрання даного рішення суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 25).

Являючись спадкоємцем за заповітом позивач звернулася до Вінницької районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва їй відмовлено, оскільки у наданому державному акті на право власності на земельну ділянку міститься рукописний напис, що підтверджується повідомленням № 2414/02-17 від 26.09.2016 року (а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу.

За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.25, 328, 1225, 1233, 1269 - 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 61, 131, 137, 208, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,9573 га у межах згідно з планом, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20.11.2003 року ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :