Справа № 602/375/16-ц
Провадження № 2/602/148/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2016 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Яблонській М. М.

з участю прокурора Карпця М. В., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

Служба у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації звернулась в суд із позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є батьками малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час перебуває на повному державному утриманні в КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини». ОСОБА_5 акту про покинуту новонароджену дитину в Лановецькій комунальній центральній районній лікарні від 16.09.2015 року №1536, складеного Лановецькою КЦРЛ, РВ УМВС України в Тернопільській області та працівником служби у справах дітей Лановецької райдержадміністрації, ОСОБА_2 залишила свою новонароджену дитину у пологовому будинку. Батько дитини ОСОБА_3 також відмовився забрати новонародженого сина з пологового відділення, близькі родичі ОСОБА_2 - мати та рідна сестра також відмовилися забрати дитину з пологового відділення, про що написали відповідні заяви. Після направлення дитини в дитячий будинок батьки ОСОБА_4 жодного разу не відвідували свою дитину, не цікавилися його станом здоровя та виховання, ні усно, ні письмово, тобто відповідачі фактично самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з цим позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги і просила суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час і місце розгляду справи були двічі повідомлені належним чином, не повідомили відповідачі і про причини своєї неявки в судове засідання, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує представник позивача.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що матеріалами справи повністю доведено факт неналежного виконання відповідачами своїх обовязків по вихованню сина.

Вислухавши думку прокурора, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, в ході судового засідання встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №215583 від 16.09.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області.

ОСОБА_5 закладу охорони здоровя та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоровя від 16 вересня 2015 року №1536, ОСОБА_2, жителька с.Грибова Лановецького району залишила свою новонароджену дитину у пологовому будинку Лановецької комунальної центральної районної лікарні.

ОСОБА_5 акту від 16 вересня 2015 року, складеного начальником служби у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації ОСОБА_6 та оперуповноваженим кримінальної міліції в справах дітей Лановецького РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_7 16.09.2015 року ОСОБА_3, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено, що його дружина ОСОБА_2 залишила свою новонароджену дитину в пологовому відділенні Лановецької КЦРЛ. ОСОБА_2 О,В. було розяснено, що оскільки він перебуває в шлюбі з ОСОБА_2, тому відповідно до чинного законодавства він повинен забрати новонароджену дитину або написати заяву про відмову від неї. На вказані розяснення ОСОБА_3 категорично відмовився забирати новонароджену дитину, при цьому ствердив, що з ОСОБА_2 він більше 9 років спільно не проживають, дитина також не його.

Заявами від 16.09.2015 року бабуся по матері ОСОБА_8 та рідна тітка по матері ОСОБА_9 відмовилися забрати дитину з пологового відділення, про що написали відповідні заяви.

ОСОБА_5 розпорядження голови Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області №292-од від 29.09.2015 року малолітньому ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та направлено в КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання.

ОСОБА_5 висновку органу опіки та піклування Лановецької районної державної адміністрації від 14.04.2016 року 475/02-21/07 вбачається, що батьки малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не забрали свого новонародженого сина з полового відділення Лановецької КЦРЛ та не відвідували його у КУТОР «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини», не цікавилися станом його здоровя з часу влаштування у заклад з 12.10.2015 року по теперішній час. Тому, з метою забезпечення прав та законних інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування Лановецької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 актів, складених комісією КУТОР «Тернопільського обласного спеціалізованого будинку дитини від 23.03.2016 року та 02.08.2016 року, батьки ОСОБА_4, 07 вересня 2016 року жодного разу не навідували свою дитину та не цікавилися станом його здоровя та вихованням ні усно, ні письмово з поступлення дитини в заклад, а саме з 12.10.2015 року.

Відповідно до характеристики від 02.08.2016 року №404, ОСОБА_2 проживає без реєстрації в с.Великі Кусківці по вул.Садовій, 19 Лановецького району Тернопільської області. За час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, часто пропадає з дому.

Таким чином, всі вищенаведені факти свідчать про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню малолітнього сина, а саме не навідуються до нього, не спілкуються з ним, не цікавляться сином, його станом здоровя, не надають матеріальної допомоги на його утримання, не приймають участі у вихованні та не проявляють щодо нього батьківської турботи та уваги.

ОСОБА_5 із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

ОСОБА_5 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

ОСОБА_5 ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

ОСОБА_5 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 74, 212-215, 224, 232, 292 ЦПК України, ст. ст. 7, 141, 150, 155, 157, 164, 180-184, 192 СК України, суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав щодо їх малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Дане рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя: ОСОБА_10