АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

01 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», Київська міська рада, Орган самоорганізації населення Комітет мікрорайону «Рада житлового масиву Виноградар» про визнання наказу недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року про повернення позовної заяви,

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним наказ №9 від 02 березня 2010 року директора Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» «Про прийняття в управління фонду фінансування будівництва та затвердження нової редакції Правил ФФБ (житлового будинку №80-82 на проспекті Правди у Подільському районі м.Києва)», у зв'язку з його невідповідністю вимогам ч.4 ст.9 та ст.23 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», а також у зв'язку з тим, що вказаний односторонній правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з її непідсудністю цьому суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду та зобов'язати Шевченківський районний суд м. Києва відкрити провадження у справі.

Посилається на те, що предмет спору у даній справі стосується виключно одностороннього правочину Комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест», яке є юридичною особою та розташоване в Шевченківському районі м. Києва.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» - Чабарай М.А. просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву особі, що її подала, з підстав непідсудності справи Шевченківському районному суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спірних правовідносин є майнові права та обов'язки щодо нерухомого майна, яке знаходиться на проспекті Правди, 80-82 у Подільському районі м. Києва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги відхиляє, оскільки вони не узгоджуються з приписами цивільного процесуального законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору є наказ №9 від 02 березня 2010 року директора Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» «Про прийняття в управління фонду фінансування будівництва та затвердження нової редакції Правил ФФБ (житлового будинку №80-82 на проспекті Правди у Подільському районі м.Києва)».

Як пояснили представники сторін в судовому засіданні, вказані Правила стосуються саме будинку №80-82 на проспекті Правди у Подільському районі м.Києва.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, а відповідно до ч. 2 зазначеної статті майнові права визнаються речовими правами.

При визначенні підсудності не повинно допускатись звуження визначеного ч. 1 ст.114 ЦПК України критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його визначенням лише предмета (об'єкта) позову, оскільки в такому випадку втрачається сама можливість чіткого застосування правил виключної підсудності за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна.

Правила виключної підсудності стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно, у тому числі і з приводу оскарження наказу, яким затверджено нова редакція Правил фонду фінансування будівництва житлового будинку.

Недотримання правил підсудності тягне за собою повернення заяви позивачеві, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/13976/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.