Справа № 419/2609/16-ц
Провадження № 2/419/456/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О. М.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27.09.2015 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Незалежності, буд. 72.

Спадкодавець за життя склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці ОСОБА_1 Спадкоємцем за законом першої черги є донька померлої ОСОБА_2

Позивачка своєчасно прийняла спадщину, щляхом подання заяви до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу ОСОБА_4, однак при зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачці було повідомлено, що прізвище померлої у її правовстановлюючих документах зазначено як «Рощупкіна», тоді як дошлюбне прізвище позивачки в свідоцтві про шлюб зазначено, як «Рощупкина», що виключає факт родинних відносин між позивачкою та померлою, окрім того відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлої на майно, також з`ясувалось, що гараж на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Незалежності, буд. 72., спадкодавцем був збудований самовільно та в експлуатацію введений не був. За таких обставин нотаріус не може видати позивачеві свідоцтво про право власності на будинок, у зв`язку з чим, для вирішення питання та визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Незалежності, буд. 72, яке належало ОСОБА_3, померлій 27.09.2015 року, за позивачем, було запропоновано звернутися до суду.

Відповідачка ОСОБА_2, яка є донькою спадкодавиці та спадкоємцем за законом першої черги, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася та в майбутньому не бажає цього робити.

На підставі вищенаведеного, позивач просила суд встановити факт, що вона, ОСОБА_1, є рідною донькою ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 27.09.2015 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Факт того, що позивач є донькою померлої ОСОБА_3, підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, складеного російською мовою, де в графі «мати» зазначена «Рощупкина Александра Ефимовна», в якому ім`я та по-батькові позивачки співпадають з тими даними, які вказані в інших правовстановлюючих документах (а.с.9).

Зміна прізвища позивачки з «Рощупкина» на «Ткаченко» підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Незалежності, буд. 72, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння №397(а. с.19), копією свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_5, який помер 04.09.1996 року (а.с.7).

Спадкодавець за життя склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці ОСОБА_1 (а.с.15). Спадкоємцем за законом першої черги є донька померлої ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідачки, складеного російською мовою, де в графі мати зазначено «Рощупкина Александра Ефимовна» (а.с.11). Відповідачка спадщину після померлої не приймала та не має наміру цього робити в майбутньому.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без необхідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній , якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, згідно ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що під час судового розгляду обставини, викладені в позові, знайшли своє підтвердження, позивачем доведено факт наявності спадкового майна та правомірність його успадкування, факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, суд приходить до висновку про можливість задовольнити заявлені позивачем вимоги в повному обсязі шляхом застосування такого способу захисту, як визнання права на спадкове майно та встановленння факту родинних відносин.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 328, 376, 392, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1272, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 56, 60, 88, 174 ч. 4, 209, 212 - 215, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною донькою ОСОБА_6, померлої 27 вересня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яка померла 27 вересня 2015 року, а саме на:

домоволодіння, з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Незалежності, буд. 72 (загальна площа 53,7 кв.м., житлова площа 37,0 кв.м.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.М. Іванова