Справа №: 272/966/16-ц
Провадження № 2/272/631/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Ахановій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове ,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 28 червня 2005 року померла його баба ОСОБА_4 Луківна.Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,1778 га. розташовану на території Новокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.Він є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину,оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на момент її смерті ,але він не може реалізувати свої спадкові права,оскільки оригінал державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку втрачений,про що свідчить оголошення в газеті « Новини Андрушівки». Відповідачі спадщину не прийняли та на її не претендують. Просив визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку,як на спадщину за заповітом.

Позивач в судове засідання не зявився,направив заяву про розгляд справи у його відсутність,зазначив,що позов підтримує.

Відповідачі в судове засідання не зявилися,направили заяви про розгляд справи у їх відсутність,зазначили,що позов визнають в повному обсягу.

Дослідивши матеріали справи,суд встановив: 28 червня 2005 року після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,1778 га. ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розташовану на території Новокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області,яка належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на землю серії ЖТ № 008821.Відповідач є спадкоємцем за заповітом та на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав за місцем проживання спадкодавця.Проте в позасудовому порядку позивач не може реалізувати свої спадкові права на отримання спадщини,оскільки оригінал державного акту про право власності на землю втрачений,про що свідчить оголошення в газеті.

Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380, 1216,1220, 1222,1269 ЦК України,ст.125 ЗК України.

Згідно ч. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

У відповідності до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який саме постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.125 ЗК України,де вказано,що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації.

Відповідно до п.4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом на підставі правовстановлюючого документу. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/19 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,1778 га. ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розташовану на території Новокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області,яка належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на землю серії ЖТ № 008821.

Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідачів не стягує.

Керуючись ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1269 ЦК України,ст.125 ЗК України,ст.ст.10,11,60,61, 209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП) право власності на земельну ділянку площею 3,1778 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,розташовану на території Новокотельнянської сільської ради Андрушівського району Житомирської області,яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на землю серії ЖТ № 008821, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 28 червня 2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_5