печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_2, Головного управління державної казначейської служби у м. Києві, судді Шевченківського районного суду м. Києва Юзькової Ольги Леонідівни, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я та спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження судді Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 25.05.2016 передано судді.

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ЦПК України, позовна заява, за формою та змістом повинна відповідати ст. ст. 119, 120 цього Кодексу.

Згідно з п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Нормою ч. 4 ст. 119 цього Кодексу зазначено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено порядок сплати судового збору за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, що подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

При зверненні до Печерського районного суду м. Києва судовий збір слід сплатити на зазначені нижче реквізити: отримувач коштів: УДКСУ (Управління державної казначейської служби України) у Печерському районі; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 38004897; рахунок отримувача: 0007; банк отримувача: ГУ ДКСУ (Головне управління Державної казначейської служби України) у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 22030101;050; «Судовий збір», Печерський районний суд м. Києва, 02896745, за (вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору).

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Також у роз'ясненнях, наданих Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995, вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві (п. 4). У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

У позові заявлено вимогу про стягнення відшкодування моральних збитків у розмірі 1450,00 грн. Разом з тим, не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, її нанесення та розрахунок суми стягнення у заявленому розмірі. Зокрема відсутні докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідачів, та інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги.

Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Відповідно до п. 18 вказаної Постанови Пленуму, ст. 277 ЦК України, ст. 10 ЦПК України, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації та довести, що внаслідок поширення інформації було порушено його особисті немайнові права.

Позивачем не додано жодного письмового доказу, на які посилається у позовній заяві при викладі обставин, якими, на його думку, обґрунтовуються позовні вимоги, не вказано про наявність підстав для звільнення від доказування, або що отримання таких доказів перебуває поза межами його контролю та які б свідчили про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, розрахунок суми відшкодування з обґрунтуванням та докази, якими він підтверджується, зокрема докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я заявника та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, докази витрат на лікування.

Враховуючи це, позивачу необхідно подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору, додатки, що підтверджують обставини, якими обґрунтовуються вимоги, для суду та учасників розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_2, Головного управління державної казначейської служби у м. Києві, судді Шевченківського районного суду м. Києва Юзькової Ольги Леонідівни, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я та спростування недостовірної інформації - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя І. В. Литвинова