АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6588/16 Головуючий 1 інст. - Колодяжна І.М.
Справа № 641/3460/16-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: скарга на дії
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» листопада 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мельник Лілії Євгенівни,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до суду з зазначеною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що 27 грудня 2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова ухвалено рішення по справі за позовом банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

28 березня 2016 року державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Банк вважав зазначену постанову незаконною, такою, що порушує його права, як стягувача, оскільки державний виконавець поверхнево здійснював свої обов'язки, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, виконавче провадження безрезультатно тривало понад встановлені законодавством строки та оскаржувана постанова була направлена державним виконавцем до стягувача без повідомлення про вручення.

Просив визнати дії державного виконавця Мельник Л.Є. Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу - неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 березня 2016 року ВП № 30175602; зобов'язати державного виконавця Мельник Л.Є. Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції провести виконавчі дії з виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010 року у справі № 2-6230/10.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року, в якій ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2016 року виправлено описку, скаргу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - задоволено, визнано дії державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мельник Л.Є. - неправомірними; скасовано постанову державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мельник Л.Є. від 28 березня 2016 року про повернення виконавчого документа № 2-6230/10 року стягувачу; зобов'язано державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мельник Л.Є. провести виконавчі дії з виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010 року у справі № 2-6230/10; стягнуто з Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду Комінтернівський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу - скасувати, у задоволенні скарги відмовити. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що 31 жовтня 2011 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 30175602 з виконання виконавчого листа № 2-6230/2010, виданого 28 квітня 2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 20232,66 грн.

Зазначив, що як вбачається з відповідей Пенсійного Фонду України, Державної податкової служби України, інформація стосовно боржника відсутня; згідно відповіді БД АМТ 2000 автотранспортні засоби на ім'я боржника не зареєстровано; згідно акту державного виконавця від 25 березня 2016 року майно, яке належить боржнику та підлягає опису й арешту, відсутнє; боржник не працює і пенсію не отримує; рухомого та нерухомого майна не виявлено. У зв'язку з чим 28 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вказав, що 05 травня 2016 року банком повторно надано на виконання виконавчий лист № 2-6230/2010, виданий 28 квітня 2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 20232,66 грн.

05 травня 2016 року постановою державного виконавця відділу відкрито виконавче провадження № 51018566 з виконання зазначеного виконавчого документа. На даний час по цьому виконавчому документу державним виконавцем відділу проводяться всі необхідні дії, направлені на повне виконання рішення суду.

Зазначив, що судом не залучено до участі у справі відповідний територіальний орган Державної казначейської служби України, таким чином ухвала суду в частині стягнення судового збору з відділу є неможливою для виконання.

Вказав, що скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 30175602 від 28 березня 2016 року не виявляється можливим, так як стягувачем до відділу повторно надано на виконання виконавчий документ, за яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по ВП № 51018566 від 05 травня 2016 року та проводяться в примусовому порядку виконавчі дії.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області необхідно відхилити, ухвалу суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи скаргу банку, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що повертаючи виконавчий документ банку на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями державний виконавець порушила строк проведення виконавчих дій та не вжила всіх передбачених законом заходів для виявлення майнового стану боржника.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 грудня 2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова ухвалено рішення по справі за позовом банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

31 жовтня 2011 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 30175602 з виконання виконавчого листа № 2-6230/2010, виданого 28 квітня 2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 20232,66 грн. Копію постанови банк не отримував.

Як вбачається з матеріалів справи дії щодо примусового виконання рішення державний виконавець Мельник Л.Є. розпочала тільки у червні 2016 року.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 02 червня 2016 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 та ? частина квартири АДРЕСА_2 належить боржнику. Державним виконавцем на нерухоме майно накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження.

Проте, будь - яких дій щодо нерухомого майна (його реалізації тощо) державний виконавець не здійснив.

Посилання представника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на те, що 05 травня 2016 року банком повторно надано на виконання виконавчий лист № 2-6230/2010, виданий 28 квітня 2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 20232,66 грн. та 05 травня 2016 року постановою державного виконавця відділу відкрито виконавче провадження № 51018566 з виконання зазначеного виконавчого документа, тому скарга не підлягає задоволенню є безпідставними.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 30 цього Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи скарга стосується періоду з 31 жовтня 2011 року до 28 березня 2016 року, коли фактично примусове виконання не провадилося, а не примусового виконання, яке провадиться з травня 2016 року.

Матеріали справи свідчать про те, що судове рішення фактично не виконувалося протягом 5 років.

Разом з тим на праві власності ОСОБА_2 належать квартира АДРЕСА_3 та ? частина квартири АДРЕСА_2. Проте, реалізація нерухомого майна не провадилася, а в постанові про повернення виконавчого документа від 28 березня 2016 року зазначено, що нерухомого майна не виявлено.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що будь - яких постанов та інших документів виконавчого провадження (крім постанови про повернення виконавчого листа) державний виконавець в порушення вимог статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями банку не направляв.

Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями передбачено порядок відновлення виконавчого провадження, тому твердження представника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо того, що скасування постанови про повернення виконавчого листа буде перешкодою для примусового виконання, яка розпочалося при пред'явленні банком виконавчого листа для примусового виконання судового рішення повторно є необгрунтованими.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представник Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області не могла пояснити, які саме дії вже проведено державним виконавцем під час повторного примусового виконання судового рішення.

При цьому судова колегія зазначає, що від скарги банк не відмовився.

Доводи представника Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо того, що не залучено до участі у справі відповідний територіальний орган Державної казначейської служби України, тому ухвала суду в частині стягнення судового збору з відділу є неможливою для виконання, судовою колегією не приймаються, оскільки відповідно до статті 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, правильно вказав на порушення, які допущені державним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, тому підстав для зміни або скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії