Справа № 510/369/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2016 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Фурсовой А.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2016р.; копія довідки відділу Держгеокадастру в Ренійському районі від 10.10.2015р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 088649; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 469306; копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.10.2015р. із кадастровим планом земельної ділянки; копії витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 19.10.2015р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 91 по вул. Леніна, 91 в с. Долинське Ренійського району; копія свідоцтва про право власності на майновий пай КСП «Анадол» серії ОД-ХХ № 03862; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, померлої 13.04.2015р.; копія заповіту ОСОБА_3 від 08.07.2009р. на імя ОСОБА_1; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4; копія свідоцтва про укладання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4; копія заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті матері; копія заяви ОСОБА_2 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є сином нині померлої ОСОБА_3 За життя їй належали:

- житловий будинок із надвірними спорудами № 91 по вул. Леніна с. Долинське Ренійського району;

- земельна ділянка площею 1,29 га розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту серії ЯА № 088649 про право власності на земельну ділянку;

- земельна ділянка площею 0,2500 га розташована в с. Долинське Ренійського району по вул.. Леніна, 91, виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту серії ЯК № 469306 про право власності на земельну ділянку;

- майновий пай члена КСП «Анадол» на підставі свідоцтва про право на майновий пай серії ОД-ХХ № 03862.

На випадок смерті ОСОБА_3 розпорядилась належним їй майном, 08.07.2009 р. залишила заповіт на імя позивача ОСОБА_1, яким заповідала йому все майно, яке буде належатиме їй за життя. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивач (як спадкоємець за заповітом) звернувся до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Відповідач по справі ОСОБА_2 (донька спадкодавця) на спадщину не претендує, крім того, вона у встановлений законодавством строк звернулась із заявою до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини на користь свого брата ОСОБА_1 Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, про що 01.03.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, що залишилася після померлої ОСОБА_3 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини .

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Він у передбачений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається таким, що її прийняв. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_3 не було отримано відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у звязку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на:

- житловий будинок із надвірними спорудами № 91 по вул. Леніна с. Долинське Ренійського району;

- земельна ділянка площею 1,29 га (із кадастровим номером :01:005:0380), розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту серії ЯА № 088649 про право власності на земельну ділянку;

- земельна ділянка площею 0,2500 га (із кадастровим номером :02:001:0351), розташована в с. Долинське Ренійського району по вул.. Леніна, 91, виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акту серії ЯК № 469306 про право власності на земельну ділянку;

- майновий пай члена КСП «Анадол» на підставі свідоцтва про право на майновий пай серії ОД-ХХ № 03862,

- що належали ОСОБА_3, померлій 13.04.2015р.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник