Справа № 522/6949/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р., яка станом на 30.03.2015 р. становить 2530179,64 дол. США, що еквівалентно 59314052,48 грн., звернути стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах, а саме: квартиру №18, загальною площею 395,9 кв.м., жилою 155,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначення в експертному звіті суб'єкта оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідача сплачений банком судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

При цьому посилається на те, що 17.05.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір №014/0027/82/74937. Відповідно до умов даного Кредитного договору, банк надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в сумі 395964,00 доларів США до 17.05.2017 р. під 13,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р. між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки від 22.05.2007 р., згідно якого в іпотеку було передано майнові права на квартиру №18, загальною площею 395,9 кв.м., жилою 155,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Банк свої зобов'язання за вказаним Кредитним договором №014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р. виконав. У порушення взятих на себе зобов'язань ОСОБА_3 належним чином не виконує умови Кредитного договору, внаслідок чого у неї станом на 30.03.2015 р. наявна заборгованість у загальному розмірі 59314052,48 грн.

Таким чином, з метою захисту своїх порушених майнових прав, Банк був змушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно раніше надісланої до суду письмової заяви просить розглядати справу за його відсутністю, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17.05.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», (надалі - «Банк», «Кредитор», «позивач») та ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 (далі - «Позичальник», «Боржник») був укладений Кредитний договір № 014/0027/82/74937 (далі - «Кредитний договір»), відповідно до пункту 1.1 якого, Позичальнику було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 395964 (триста дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири) дол. США.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, кредит надається на 240 місяців з 17.05.2007 р. 17.05.2017 р. Процентна ставка - 13,75% річних, визначена в п.1.4 Кредитного договору.

Кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п.3.1 Кредитного договору).

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором № 014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р. між Банком (далі також - Іпотекодержатель) та ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, (далі - Іпотекодавець) 22.05.2007 р. був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., реєстр за №1923 (далі - Іпотечний договір).

Відповідно до п. 1.2. Іпотечного договору, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно:

-квартира №18, загальною площею 395,9 кв.м., жилою 155,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності (серії НОМЕР_3), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.12.2006 р.

Пунктом 3.1.4 Іпотечного договору передбачено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за цим та/або Кредитним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому не поверненні у встановлені Кредитним договором строки суми кредиту, сум відсотків, сум неустойки (п. 6.2. Іпотечного договору).

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема за рішенням суду (п. 6.5. Іпотечного договору).

Позичальник ОСОБА_3 не виконує належним чином зобов'язання за Кредитним договором № 014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р., не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки передбачені договором.

У зв'язку з цим, загальна сума заборгованості за Кредитним договором №014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р. , згідно розрахунків позивача, станом на 30.03.2015 р. становить 59314052,48 грн., з них:

- заборгованість за кредитом - 314536,71 дол. США, що еквівалентно станом на 30.03.2015 р. 7373566,14 грн.;

- заборгованість за відсотками - 255453,33 дол. США, що еквівалентно станом на 30.03.2015 р. 5988496,62 грн.;

- пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 1960189,60 дол. США, що еквівалентно станом на 30.03.2015 р. 45951989,72 грн.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1ст. 598 ЦК України).

Ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

До відношень, які виникають з кредитного договору застосовуються положення параграфи І глави 71 ЦК України (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_3 у порушення умов Кредитного договору № 014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р., в частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам, а також ст.ст. 509, 1054 ЦК України, належним чином не виконала прийнятих на себе кредитних зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Зокрема, п 6.5 Кредитного договору № 014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р. передбачено, що Кредитор має право достроково погашення Позичальником заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке дострокове погашення повинно бути здійснено Позичальником не пізніше 30 календарних днів з дня надіслання Позичальнику відповідного повідомлення від Кредитора з вимогою дострокового погашення.

У випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань за Договором, у т.ч. у випадку невиконання Позичальником зобов'язань з дострокового погашення заборгованості відповідно до умов Договору, Кредитор має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором звернути стягнення на предмет іпотеки/застави будь-яким способом, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріусу, або одержати відшкодування з майна Позичальника, або звернутися до поручителів/майнових поручителів, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов відповідних договорів, що забезпечують зобов'язання Позичальника за Договором.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених договором, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, за кожний день прострочення (п.10.1 Кредитного договору).

Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом приймається до уваги той факт, що предмет іпотеки, що був переданий за Іпотечним договором укладеним між Банком та ОСОБА_2 22.05.2007 р., призначений для задоволення вимог Банку у випадку невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за Кредитним договором № 014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р.

Таким чином, враховуючи факт порушення ОСОБА_3 своїх кредитних зобов'язань заКредитним договором № 014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р., суд вважає позовні вимоги Банку в частині звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором, яка станом на 30.03.2015 р. становить 2530179,64 дол. США, що еквівалентно 59314052,48 грн., а саме на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах квартири №18, загальною площею395,9 м.кв., жилою 155,1 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим такими, що підлягають задоволенню.

В той же час, суд бере до уваги положення п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Крім того, суд вважає за необхідне, у відповідності до правил ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 553, 554, 610-612, 623, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 88, 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №014/0027/82/74937 від 17.05.2007 р., яка станом на 30.03.2015 р. становить 2530179,64 дол. США, що еквівалентно 59314052,48 грн. (п'ятдесят дев'ять мільйонів триста чотирнадцять тисяч п'ятдесят дві гривні 48 копійок), з яких: 314536,71 дол. США, що еквівалентно 7373566,15 грн. - заборгованість за кредитом; 255453,33 дол. США, що еквівалентно 5988496,62 грн. - заборгованість за відсотками; 1960189,60 дол. США, що еквівалентно 45951989,72 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», , в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р 2009949, МФО 328351) на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 22.05.2007 р., а саме на: квартиру №18, загальною площею 395,9 кв.м., жилою 155,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та яка належать ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, на підставі на підставі Свідоцтва про право власності (серії НОМЕР_3), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.12.2006 р., шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на ці види майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», , в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р 2009949, МФО 328351) судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

21 січня 2016 року