Ухвала

іменем україни

20 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» в особі філії - Канівське управління по експлуатації газового господарства, треті особи: виконавчий комітет Канівської міської ради, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що через належну їй на праві власності земельну ділянку по АДРЕСА_1 проходить газопровід, через який вона не має можливості належним чином використовувати вказану земельну ділянку та здійснювати на ній будівництво.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та зобов'язати публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» в особі філії - Канівське управління по експлуатації газового господарства звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності, від повітряного на опорах газопроводу низького тиску.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що відповідно до договору дарування від 05 травня 2006 року ОСОБА_4 отримала від дарувальника ОСОБА_6 27/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 12 січня 2007 року ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка площею 832 кв. м по АДРЕСА_1.

Право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_4 набула на підставі договору дарування від 05 травня 2006 року.

10 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до управління газового господарства з вимогою про перенесення зазначеного газопроводу з її земельної ділянки з метою усунення перешкод у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження її власною - земельною ділянкою.

З робочого проекту газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 вбачається, що замовником робіт був ОСОБА_7

Розпискою від 27 вересня 1992 року ОСОБА_7, який проживав по АДРЕСА_1, надано дозвіл кооперативу «Дружба» провести газопровід через його присадибну ділянку.

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради від 01 березня 1994 року кооперативу «Дружба» дозволено виконати підключення газопроводу низького тиску до житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

З копії особистого рахунку від 12 червня 1997 року вбачається, що такий рахунок відкритий на газопостачання будинку ОСОБА_7, розташованого по АДРЕСА_1.

Саме ОСОБА_7 був замовником по підключенню газопроводу до будинку АДРЕСА_1, що підтверджується актом здачі в експлуатацію від 15 липня 1994 року.

Відповідно до листа виконавчого комітету Канівської міської ради від 27 листопада 2015 року газопроводи-вводи є власністю споживачів - правонаступників (спадкоємців) колишніх членів кооперативу «Дружба».

Таким же споживачем після укладення договору дарування від 15 травня 2006 року стала і ОСОБА_4, яка саме на таких умовах прийняла в дарунок частину вказаного вище домоволодіння.

За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

За змістом частин 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до п. 1.14 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен стежити за станом будинкового ввідного газопроводу та його кріпленням, фарбувати зазначений газопровід не рідше ніж один раз на 5 років.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що проведення газопостачальної систем труб по земельній ділянці позивача здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, власник цієї земельної ділянки проти таких дій не заперечував та надав належним чином оформлену згоду, а позивач, приймаючи у дар земельну ділянку, заперечень проти наявності на ній газової труби не мала та прийняла подарунок без жодних застережень.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С. Висоцька

М.К. Гримич