Справа № 666/5278/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2015року м.Херсон

Дніпровський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого судді Біла-Кисельової А.А.,

за участі секретаря Запорожан М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 208 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ опіки та піклування Дніпровського районної у м.Херсоні ради про усунення перешкод у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дитини, мотивуючи це тим, що до 2011 року він перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитини ОСОБА_3. Після розлучення дитина залишилася проживати з матір'ю та між батьками виник спір щодо участі батька у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсон ради № 457 від 13.12.2013 року встановлено графік побачень ОСОБА_1 з дитиною - щосуботи з 10.00 до 18.00 години, без присутності матері дитини терміном на 6 місяців. Однак ОСОБА_2 відмовляється виконувати вказане рішення, тому позивач у вересні 2015р. звернувся до суду та просив суд зобов'язати ОСОБА_2 надати можливість спілкуватися з донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері відповідно: двічі на тиждень забирати доньку із школи; щотижня з 10.00 суботи до 18.00 неділі; влітку не менше 30 діб; під час осінніх, зимових та весняних канікул не менш як тиждень. Крім того, позивач уточнив позовні вимоги заявою від 21.12.2015 року та просив встановити наступний порядок спілкування з донькою:відвідування загальноосвітньої та музичної школи на перервах та після навчання; можливість забирати дитину після школи до дому, проводячи при цьому 2-3 години з дитиною; в один з вихідних, суботу чи неділю забирати дитину з 10.00 до 18.00 год. для спілкування без присутності мами та інших родичів; під час канікул брати дитину на період 1-7 днів для можливості з'їздити на море або інше місто в подорож; в святкові дні брати дитину додому.

В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги викладені 21.12.2015р., просив надати можливість ОСОБА_1 спілкуватися з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з встановленням наступного порядку спілкування: відвідування загальноосвітньої та музичної школи на перервах та після навчання; можливість забирати дитину після школи до дому, проводячи при цьому 2-3 години з дитиною; в один з вихідних, суботу чи неділю забирати дитину з 10.00 до 18.00 год. для спілкування без присутності мами та інших родичів; під час канікул брати дитину на період 1-7 днів для можливості з'їздити на море або інше місто в подорож; в святкові дні брати дитину додому. Просив його вимоги задовольнити. Додатково пояснив, що бажає спілкуватися з донькою без присутності матері так як вона здійснює вплив на дитину з мотивів негативних відносин до нього. Спілкування з дитиною в присутності матері має напружений характер.

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову повністю, і зазначали, що відповідач не проти, щоб позивач у її присутності спілкувався із донькою. Мотивували це тим, що під час перебування у шлюбі позивач застосовував силу до відповідача, крім того, умисно завдав тілесних ушкодження, а у 2013році завдав тілесних ушкоджень у зв'язку з чим вироком суду від 15.11.2013р.його було визнано винним у скоєнні злочину за ч.2 чт.125 КК України. Завдання тілесних ушкоджень позивачем відповідачу відбулося у присутності дитина - доньки ОСОБА_3 Внаслідок пережитого хвилювання дитина досі боїться батька та не бажає залишатися з ним наодинці. Відповідачка звертала увагу суду під час усього часу розгляду справи, що не перешкоджатиме спілкуванню батька з дитиною, але тільки в своїй присутності і за бажання самої дитини.

Представник відповідача наголошувала у судовому засіданні, що думка дитини, є вирішальною у питанні спілкування з батьками; дівчинка може з роками змінювати свою думку з приводу спілкування з батьками на підставі своїх власних міркувань про батьків з урахуванням вікових особливостей.

Представник Виконавчого комітету Дніпровського районної у м.Херсоні ради, спеціаліст з питань опіки та піклування проти задоволення позову не заперечувала на підставі того, що відповідно до законодавства батько має право на спілкування з дитиною без присутності матері. У зв'язку з тим, що позивач звернувся до суду з позовом, Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради розглянув можливість визначення порядку спілкування ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 та було надано до суду висновок від 18.12.2015 року № 2-49/2604 відповідно до якого вважається за доцільне визначити наступний порядок спілкування батька з дитиною: через тиждень з 10.00 годин суботи до 18.00 годин неділі. Влітку не менше 30 діб. Під час осінніх, зимових і весняних канікул не менше одного тижня.

Судом було неодноразово роз'яснено можливість укладення мирової угоди.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (яку особисто відповідач привела у суд, про що не заперечували позивач та представник третьої особи) та інших осіб, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 20 серпня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 22.08.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500грн.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.11.2013 року зазначено, змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 наутримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсон ради № 457 від 13.12.2013 року «Про призначення днів побачень з малолітньою ОСОБА_3.», встановлено графік побачень ОСОБА_1 з дитиною - щосуботи з 10.00 до 18.00 години, без присутності матері дитини терміном на 6 місяців.

Відповідно до Довідки від 17.12.2015р. сума сплачених аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за 2015р. склала з січня по листопад (включно) 15583,40грн ( п'ятнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят три гривні 40 коп).

Відповідно до довідки від 10.11.2015р. засвідченої директором школи Педченко В.В., ОСОБА_3, 2008року народження є ученицею 2-А класу Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІступенів №32 Херсонської міської ради.

Відповідно до довідки від 05.11.2015року засвідченої директором школи І.О. Полєвіков, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Херсонській дитячій музичній школі №3 у 1 класі з фаху «фортепіано»

Згідно довідки психолога ОСОБА_7 від 16.12.2015 року наданої за результатами психологічного дослідження дитини рекомендовано уникати психотравмуючих розмов; в найближчий рік не рекомендовано наполягати на зустрічах з батьком, до того моменту поки дитина сама цього побажає; пройти курс психотерапії невроза; консультація невролога.

Відповідно до копій сторінок медичної картки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2013р. по 2015р., прийом у невролога пройдено 21.12.2015 року. Скарги на тривожність, які посилюються після побачень з батьком. Після побачень боїться спати одна, турбується, не бажає зустрічатися з батьком. Встановлений діагноз, відповідно до медичної картки, неврозоподібний стан.

Відповідно до довідки від 29.01.2016р. виданої ОСОБА_7, ОСОБА_3 проходить курс психокорекції «невротического расстройства».

Відповідно до записки ОСОБА_3: « папа дякую тобі за подарунок. своєчасно, сьогодні уже 7 вересня. Мені було соромно перед друзями, але краще б приніс зошит чи ручку-воду випив та й забув. Дітям батьки дарують портфелі, одяг, а мені воду. Не соромся і мене не сором».

Відповідно до диску, зроблена запис розмови позивача та відповідача, що надано до матеріалів справи до суду.

Відповідно до ст. 141 СК України, ч. 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов'язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до вказаних положень законодавства, суд зазначає про право батька на участь у вихованні дитини та на спілкування з нею.

Як встановлено, з матеріалів справи ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 опікується донькою ОСОБА_3 та бажав би спілкуватись із донькою, але без присутності матері дитини, адже звертався у 2013році до Виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради з питанням щодо призначення днів побачень із малолітньою ОСОБА_3 у зв'язку з чим було прийнято рішення № 457 від 13.12.2013року.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 опікується долею доньки та намагається підтримувати родинні стосунки із нею, що має важливе значення для нього, як батька (що матеріально забезпечує дитину і намагається приймати участь у її вихованні).

Судом встановлено, що дитина, яка проживає із одним із батьків ( ОСОБА_3 проживає з мамою) має право на спілкування із рідним батьком.

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.11.2013 року ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.125 КК України. Відповідно обставин скоєння злочину ОСОБА_1 під час святкування свого дня народження 14.07.2013 року, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров'я. Факт завдання тілесних ушкоджень сторонами підтверджено та ніким не заперечується.

Відповідно до думки спеціаліста №1073 від 02.08.2011р. «31.07.2011р. біля 01:00 в будинку чоловік кинув ключами по лівій нозі…лежачу бив руками по лівій нозі, животу, ногами наступав на живіт…» Факт завдання тілесних ушкоджень позивачем не заперечувався.

Відповідно до виписки №06921 із медичної картки ОСОБА_2, знаходилась на лікуванні з 15.07 по 26.07.13р. Факт перебування відповідача у лікарні не оспорювався.

Так, судом досліджені та враховані докази надані відповідачкою, щодо наявності обставин, які свідчать про необхідність встановлення порядку спілкування батька з дитиною в присутності матері.

Як показала в судовому засіданні дитина- донька позивача та відповідачки - ОСОБА_3(дитина поводилась у залі суду, каб.209 спокійно, впевнено, але іноді тихо відповідала на запитання, роздумуючи; надавала відповіді на усі запитання, які їй було поставлено позивачем, відповідачем, представником відповідача, представником третьої особи та судом) вона бажає отримувати в подарунок від батька книжки, дитячі іграшки, одежу. Спілкуватися з батьком ОСОБА_3 бажає лише в присутності матері. Крім того, дитина погоджується відвідувати місця для розваг дітей разом з батьками (одночасно). Залишатись з батьком наодинці вона боїться та не бажає, адже як зазначила у судовому засіданні пам'ятає, як маму побив батько. Крім того, ОСОБА_3 повідомила, що вона навчається грі на фортепіано, але запрошувати батька на академічні концерти ( на свої виступи на музичному інструменті-фортепіано для батьків) не бажає; також не бажає, щоб батько відволікав її на перервах у загальноосвітній чи музичній школах.

Так, судом заслухана думка дитини ОСОБА_3, доньки позивача та відповідача, яку до суду привела відповідач та наполягала на заслуховувані думки її доньки з приводу спілкування із татом, що є позивачем по справі.

Згідно довідки психолога ОСОБА_7 від 16.12.2015 року наданої за результатами психологічного дослідження дитини рекомендовано уникати психотравмуючих розмов; в найближчий рік не рекомендовано наполягати на зустрічах з батьком, до того моменту поки дитина сама цього побажає; пройти курс психотерапії невроза; консультація невролога.

Як встановлено оглядом медичної картки дитини ОСОБА_3, яку було надано у суд особисто відповідачем в оригіналі для дослідження на час розгляду справи: останні записи у медичній картці за 2015рік: червень 2015року визначення проби Руфье із зазначенням групи, яку може відвідувати дитини з фізичного виховання; хворіла з 03.12.2015р., видана довідка у школу; 21.12.2015 року прийом у невролога. Під час прийому у невролога, лікарем зафіксовано у картці : «Скарги на тривожність, які посилюються після побачень з батьком. Після побачень боїться спати одна, турбується, не бажає зустрічатися з батьком. Встановлений діагноз, відповідно до медичної картки, неврозоподібний стан».

Вказані докази позивачем не спростовані.

В результаті огляду медичної картки, відповідач не заперечувала, що донька її відвідує основну групу з предмету «фізичне виховання» у загальноосвітній школі.

Позивач в обґрунтування запропонованого порядку спілкування з донькою не навів жодних міркувань, як узгодити спілкування його з донькою без присутності матері, якщо донька наполягає на присутності мами при спілкуванні із ним.

Разом з тим, суд звертає увагу, що наданий позивачем запис розмови між позивачем і відповідачем, про що не заперечувала відповідач, не спростовує бажання самої доньки спілкуватись із позивачем у присутності мами.

Крім того, написана записка ОСОБА_3 батьку також не спростовує надані дитиною пояснення з приводу зустрічей із татом в присутності мами.

Також, суд звертає увагу та зазначає, що не приймає до уваги характеристику на ОСОБА_1 за підписом ОСОБА_9 від 10.11.2013 року та заяву ОСОБА_10 від 10.11.2015 року, які надані зі сторони відповідача, так як суду не відомо ким є вказані особи позивачу, відповідачу чи їх дитині. В судовому засіданні вказані особи не допитувались, клопотань про їх допит у якості свідків суду не надходило. Після неодноразового уточнення судом 01.02.2016р. у відповідача та представника відповідача з приводу надання додаткових доказів з приводу заперечень по справі, відповідач та представник відповідача зазначили, що вважають на 01.02.2016р. наявні у матеріалах справи достатньо доказів для того, щоб суд розглянув по сутті справу та прийняв рішення.

Що стосується характеристики на відповідача від фінансового директора ТОВ «Партнер Дистрибьюшн», то суд зазначає наступне. Позивач не ставив під сумнів належне виконання обов'язків відповідачем з приводу догляду та виховання доньки ОСОБА_3 ОСОБА_2; крім того, підтвердження належного ретельного догляду за дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 навіть у період масової епідемії ОРВІ та РВІ у грудні 2015р.- січні 2016р. м.Херсон було особисто підтверджено (викладено до звернення до суду у заяві від 28.01.2016р. вх.№ 1764), що судом сприймається як підтвердження того, що відповідач є мамою, яка ретельно піклується про свою доньку та слідкує за її здоров'ям. .

Частинами 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом враховано наданий висновок від 18.12.2015 року № 2-49/2604 відповідно до якого вважається з доцільне визначити наступний порядок спілкування батька з дитиною: через тиждень з 10.00 годин суботи до 18.00 годин неділі. Влітку не менше 30 діб. Під час осінніх, зимових і весняних канікул не менше одного тижня. Однак такий порядок спілкування визначений без опитування доньки позивача та відповідача (про що зазначив представник у судовому засіданні), без врахування вказаних вище доказів, які надані суду відповідачкою. Крім того, позивач особисто повідомив у суді, що бажає один вихідний суботу чи неділю проводити із донькою; в нього народилась ще одна дитина від стосунків з іншою жінкою.

Суд вважає, що після дослідження всіх обставин та доказів, допиту дитини, рекомендований у висновку від 18.12.2015 року порядок спілкування позивача з донькою ОСОБА_3 вбачається таким, що не повністю відповідає інтересам дитини.

Крім того, суд звертає увагу, що при розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив, що розірвання сімейних зв?язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж»юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII). Також, Європейський суд з прав людини звертає увагу, що для батьків та дитини «бути разом» є елементом сімейного життя, та внутрішні засоби, які їм перешкоджають є елемент втручання в право. «…Там, де є очевидні сімейні зв'язки з дитиною, Держава повинна діяти так, щоб ці зв'язки розвивались і дотримувались законні гарантії, які б дозволяли дитині бути частиною сім?ї, навіть якщо батьки не проживають разом…».

Відповідно до ст.9 Конституції України Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Крім того, з урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що порядок участі батька у вихованні дитини запропонований як позивачем так і органом опіки і піклування не повною мірою відповідають інтересам дитини, адже дитину не було опитано на час складання висновку на 18.12.2015р.

Крім того, Представник органу опіки і піклування зазначила, що не можна не врахувати думку дитини, яка саме в судовому засіданні зазначила, що на сьогодні, тільки у присутності своєї мами вона згодна спілкуватися із татом.

Також, суд вважає вірним зазначення відповідачем, що дитина має дотримуватись певного сталого розпорядку дня, за яким їй зокрема має бути відведено час на навчання, сон, прогулянки на свіжому повітрі, ігри, тощо. Крім того, при визначенні порядку слід врахувати і те, що дитина відвідує загальноосвітню та музичну школи, і підпорядкована розпорядку дня цих установ.

Суд зазначає, що батьки мають забезпечити розумний розпорядок дня дитини виходячи з її віку, фізіологічних особливостей та потреб, а не підпорядковувати такий розпорядок під свої інтереси.

Тому, суд, з урахуванням віку дитини, її прихильності до матері, вважає за необхідне визначити побачення батька з дитиною у присутності матері. Ці ж підстави, а також урахування думки дитини, яку було почуто обома батьками у суді, не дають суду можливості надати позивачу довготривалі пробачення з дитиною на одинці та відвідування ОСОБА_3 на перервах в загальноосвітній та музичній школах, або після школи.

При цьому, суд не погоджується з доводами сторони позивача, що порядок запропонований відповідачем не відповідає принципу рівної участі батьків у вихованні дитини, оскільки даний принцип заснований на забезпечення можливостей батьками реалізувати свої права та обов'язки відносно дитини, і не вказує на те, що батьки повинні спілкуватись з дитиною за часом в рівній мірі.

Суд звертає увагу на те, що в уточненій позовній заяві позивач не міг чітко визначитись та зазначив, що бажає, щоб в один з вихідних, суботу чи неділю він забирав дитину з 10.00 до 18.00 год. для спілкування без присутності мами та інших родичів, а в судовому засіданні зазначив чітко «у неділю». Отже, суд враховує бажання для зустрічей позивача із донькою саме у неділю.

Так, за обставин справи, суду вважає, що позивачу буде достатньо встановленого судом часу на спілкування з дитиною (за бажанням самої дитини), щоб реалізувати свої права та виконати обов'язки перед дитиною.

Суд вважає за необхідне зазначити, що порядок участі батька у вихованні дитини, встановлений судом, при наявності суттєвої зміни обставин, що слугували для його прийняття на 01.02.2016р., може бути переглянутий в судовому порядку; або у майбутньому сторони за об'єктивних чинників (та бажання дитини) можуть самі скоригувати час побачень на період дії цих чинників, тощо.

Отже, суд зазначає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ опіки та піклування Дніпровського районної у м.Херсоні ради про усунення перешкод у вихованні дитини може бути задоволено частково.

Повний текст рішення складено: 03.02.2016р.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ опіки та піклування Дніпровського районної у м.Херсоні ради про усунення перешкод у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 надати можливість ОСОБА_1 спілкуватися з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з встановленням наступного порядку спілкування: щонеділлі з 10.00 годин до 18.00 годин; під час канікул від 1 до 7 днів та у святкові дні в присутності матері дитини за бажанням самої дитини.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м. Херсона протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення підписано суддею в одному оригінальному екземплярі, який зберігається в матеріалах справи.

Суддя А. А. Біла - Кисельова