__________________________________________________________________
Справа № 433/3282/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.16

21.01.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Бєдусенко Ю.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі є власниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Між позивачем та відповідачами було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Позивачем було передано відповідачам домовлену суму за відчуження зазначеного вище нерухомого майна, про що було вчинено відповідну розписку від 04 вересня 2015 року. На даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку з незалежних від нього обставин. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане домоволодіння. Крім того, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, а саме на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1338 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1

Позивач та його представник до суду не з'явилися, надали аналогічні заяви, згідно яких на задоволенні позовних вимог наполягають, справу просять розглянути без їх участі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду аналогічні заяви, згідно яких проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять дану справу розглянути без їх участі.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом було встановлено, що дійсно відповідачі є власниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. Між позивачем та відповідачами було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Позивачем було передано відповідачам домовлену суму за відчуження зазначеного вище нерухомого майна, про що було вчинено відповідну розписку від 04 вересня 2015 року. Крім того, відповідачі є власниками земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, а саме земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1338 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1

Згідно технічного паспорту житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, складається: А, а, а1 - житловий будинок; Б, - сарай; Г, Д - гараж; 2-3 - огорожа.

На даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку з незалежних від нього обставин.

З огляду на вищезазначене, позивач домовився з відповідачами щодо усіх істотних умов укладеного між ними відповідного правочину купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким позивачу у власність перейшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, що підтверджується вищевикладеними обставинами, однак підстави для нотаріального посвідчення даного правочину відсутні з незалежних від позивача зазначених вище обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена у аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком чого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

У даному випадку між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права, так як у нього відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, набуваючи право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач також набуває право власності на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, а саме земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1338 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1

На підставі ст.ст. 328, 334, 638, 655 ЦК України, ст. 120 ЗК України, керуючись ст.ст.10,11,60, 174, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який складається: А, а, а1 - житловий будинок; Б, - сарай; Г, Д - гараж; 2-3 - огорожа, а також на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1338 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя