Справа № 148/2105/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання незаконною відмову у вчинення нотаріальної дії, зобов»язання видати свідоцтво про право на спадщину,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду із позовом до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання незаконною відмову у вчинення нотаріальної дії, зобов»язання видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Протягом 2014-2016 років він неодноразово звертався до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті діда ОСОБА_3, який помер 22.06.2012 року. Спадщину він отримав по заповіту. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому було неодноразово відмовлено з невідомих причин.

Просить суд визнати незаконною відмову державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 Наталії.Федолрівни у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 Сергійовичу.Зобов»язати державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 Наталію.Федорівну вчинити нотаріальну дію по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 після смерті його діда ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив суду, що він неодноразово звертався до нотаріуса. Приніс всі необхідні довідки. 15.09.2016 року звертався востаннє. Звернення було усними. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії він не вимагав і йому її не дали. Нотаріус повідомила, що у судовій справі, де він є відповідачем подано касаційну скаргу,тому вона не може видати свідоцтво про право на спадщину. Рішення по цій справі прийнято на його користь. Апеляційним судом воно залишено без змін. В 2012 році він подавав заяву про прийняття спадщини.

Дії нотаріуса він оскаржував до ГТУ юстиції у Вінницькій області. Але йому відповіді не надали.

15.09.2016 року він був у нотаріальній конторі з усіма документами. Подав документи нотаріусу приблизно о 19 год. Вона сказала,що справа ще в суді, тому свідоцтво не видасть. Всі документи він залишив у нотаріуса.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив суду, що в вересні 2016 року він разом із позивачем був у нотаріуса ОСОБА_2Ф біля 10 год. Крім нотаріуса ще був хтось у кабінеті консультант чи помічник. 10 хв. вони розмовляли. ОСОБА_1 просив видати свідоцтво за заповітом. ОСОБА_2 сказала, що справ в суді, тому свідоцтва не видасть. ОСОБА_1 мав при собі якісь документи. Які саме не бачив. Документи нотаріус не дивилась. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не надала. Але вони й не вимагали. Не хотіли ускладнювати стосунки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперчувала. Пояснила, що в вересні 2016 року ОСОБА_5 заглянув до її кабінету. Спитав чи можна ввійти. Вона відповіла, що не можна. Він пішов. У неї в той момент була людина на прийомі. Документів ніяких він не лишав. Раніше пояснювала позивачу, що не може видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, бо є заява його матері,що судова справа по спору за спадщину між ними ще в суді. У ній подана касаційна скарга. Тому вона не може видати свідоцтво.

Позивачем у підтвердження позовних вимог суду надані письмові докази.

Так, із копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.05.2016 року, ухваленого за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя, слідує, що в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області від 13.06.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилена, а вказане рішення Тульчинського районного суду залишено без змін. Ухвала набрала чинності з дня її проголошення.

За заповітом, посвідченим 21.06.2006 року приватним нотаріусом Тульчинскьогол районного нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_3 все своє майно після смерті заповів позивачу.

Витягом № 7831658 про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджено, що заповіт спадкодавцем не скасований та не змінений.

Вислухавши пояснення сторін,дослідивши надані ними письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст..212 ЦПК України суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має заповіт, за яким спадкодавець ОСОБА_3 після смерті заповів йому все своє майно. Після смерті спадкодавця в 2012 році він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За заявою заведена спадкова справа. Заповіт є чинним. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Але йому було відмовлено, оскільки в судовому порядку вирішувався спір з приводу права власності спадкодавця на спадкове майно. За цим спором ухвалено судове рішення. Воно набрало чинності, але позивачка ОСОБА_6 подала касаційну скаргу на судові рішення у цій справі, про що повідомила нотаріуса ОСОБА_2 Через таку заяву ОСОБА_6 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вказані фактичні обставини сторонами визнані.

Підстави, за яких нотаріус може відмовити особі у вчиненні нотаріальної дії передбачені ст..49 Закону України «Про нотаріат». В пп.1-8 ч.1 цієї статті не назначено, що при наявності судового спору між спадкоємцями нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії. В п.9 ч.1 цієї статті зазначено, що нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії в інших передбачених законом випадках.

Наявність в суді спору між спадкоємцями чи іншими особами з приводу права власності на спадкове майно не може бути підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії в разі прийняття судом рішення, яке набрало чинності.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України після розгляду справи апеляційним судом рішення суду набирає законної сили і на підставі ст..14 ЦПК України воно є обов»язковим для всіх державних органів.

Оскільки рішення Тульчинського районного суду від 13.05.2016 року набрало законної сили 13.07.2016 року і ним відмовлено у визнанні будинку спільною сумісною власністю подружжя, який є спадковим майном, то відсутні підстави для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину. Оскарження судових рішень у касаційному порядку не перешкоджає його виконанню.

За таких обставин, відмова позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є не законною.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є примусове виконання обов»язку в натурі.

Керуючись ст..16 ЦК України, ст.49 Закону України «Про нотаріат», ст..ст.212-215,218,223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною відмову державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 Наталії.Федолрівни у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1.

Зобов»язати державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 Наталію.Федорівну вчинити нотаріальну дію по видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 після смерті його діда ОСОБА_3.

.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після його проголошення, а особою, яка не брала участі в судовому за сіданні протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: