У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Шимківа С.С., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Корецької міської ради Рівненської області на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Корецької міської ради Рівненської області, голови Корецької міської ради Рівненської області ОСОБА_2 про визнання незаконними дій голови Корецької міської ради та визнання договору оренди земельної ділянки продовженим,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 30 червня 2016 року визнано незаконними дії голови Корецької міської ради Рівненської області ОСОБА_2 у зволіканні в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки за адресою: Рівненська обл., м. Корець, вул. Київська, 76-а. Зобов'язано Корецького міського голову ОСОБА_2 укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки за адресою: Рівненська обл., м. Корець, вул. Київська, 76-а. Визнано договір оренди земельної ділянки за адресою: Рівненська обл., м. Корець, вул. Київська, 76-а, укладений 25 березня 2003 року між Корецькою міською радою та ОСОБА_1, продовженим до 25 березня 2019 року. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Корецька міська рада Рівненської області вказує, що рішення суду є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Зазначає, що на момент виникнення у позивача переважного права на поновлення спірного договору оренди землі, тобто на 25 березня 2003 року, умовами договору та чинним на той час законодавством не передбачалося автоматичного поновлення договорів оренди землі державної та комунальної власності у разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначалось переважне право добросовісного орендаря на поновлення договору. Реалізація цього права була можлива лише за наявності відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, яке у матеріалах справи відсутнє.

Доводить, що згідно зі ст.33 Закону України «Про оренду землі» до листа повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди, однак проекту додаткової угоди позивачем надано не було.

Стверджує, що пунктом 2.2. договору передбачено, що зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання продовжити договір на новий термін не пізніше ніж за 2 місяці до його закінчення. Тобто не пізніше 25 січня 2007 року. В зазначений строк позивач вказаної дії не вчинив.

Також зазначає, що ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України не передбачено такого способу захисту, як визнання незаконними дій та зволікання відповідача в укладенні додаткової угоди до спірного договору, що по суті є вимогою про встановлення юридичних фактів, що можуть встановлюватися лише, як елементи оцінки фактичних обставин справи при розгляді господарськими судами спору про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Вказує, що дана ділянка не є сформованою, не є обєктом цивільних прав, а відповідно і неможливе порушення прав її «власника чи користувача» з огляду на неприналежність її до обєкту цивільних прав.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач належним чином виконував умови договору оренди земельної ділянки від 25 березня 2003 року та до спливу строку його дії своєчасно повідомив Корецьку міську раду про намір щодо продовження його оренди на новий термін, у останньої не було підстав для відмови позивачу в задоволенні його заяви про поновлення спірного договору, так як має переважне право на переукладення договору, а вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є обов'язковими для сторін договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що земельна ділянка за адресою: м.Корець вул.Київська, 76-а, перебуває у комунальній власності міста.

25 березня 2003 року між Корецькою міською радою Рівненської області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за вищезазначеною адресою, площею 0,013 га. В той же день договір зареєстрований в Корецькій міській раді.

Відповідно до п.2.1 договору земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для обслуговування торгового кіоску.

Згідно з п.2.2. договору він укладається на термін 4 роки, починаючи з дати реєстрації. По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.(а.с13).

25.01.2007 ОСОБА_1 звернувся до Корецького міського голови із листом, в якому просив продовжити термін дії вказаного договору оренди землі( а.с.63).

За наведеного спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що позивач у встановлений договором строк не вчинив дій щодо продовження дії договору оренди землі.

5.02.2007 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про переукладення договору оренди на зазначену земельну ділянку на термін 10 років.

Рішенням Корецької міської ради від 22 лютого 2007 року № 352 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про перезаключення договору оренди землі від 25 березня 2003 року № 20 на земельну ділянку розміром 0,013 га в м.Корець вул. Київська, 76 а для обслуговування торгового кіоску, в звязку з тим, що на орендованій земельній ділянці відбулось встановлення малої архітектурної форми-кіоску без дозволу міської ради, тим самим порушено умови даного договору.

Однак, дане рішення міської ради було визнано нечинним та скасовано рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2010 року.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, в межах місячного строку розгляду первинного повторного (після скасування рішення відповідача від 22 лютого 2007 року) звернення позивача про поновлення договору оренди землі, відповідач не виконав приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції яка діяла станом на 1.01.2007року), та не надав жодних зауважень чи заперечень щодо поновлення договору оренди.

Листами від 22.03.2011 року № 2-18/867 та від 22.06.2011 року № 2-18/532 Корецька міська рада повідомляла позивача, що йому потрібно звернутися із заявою до Корецької міської ради для поновлення договору оренди земельної ділянки (а.с.69-70).

5.08.2011 року та 8.04.2014 року на розгляд сесії Корецької міської ради виносилась заява позивача про переукладення договору оренди землі від 25.03.2003 року на новий строк, однак по даному питанню рішення не прийнято(а.с.34-35).

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі»(в редакції, яка діє з 12.03.2011року) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином правильним є висновок суду про те, що вимоги наведеної норми щодо поновлення договору оренди землі є обов'язковими для договірних сторін та носять категоричний характер і не мають розширеного трактування. При цьому, вірно застосував норми ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», яка визнає поновленим договір оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у випадках передбачених цією статтею.

Установивши факт належного виконання ОСОБА_1 умов договору оренди; дотримання ним строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, не надіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови в поновленні договору на новий строк, та продовження використання орендарем земельної ділянки, суд на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк та порушення цього права у звязку з зволіканням орендодавця в укладанні додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення

Покликання апеляційної скарги про те, що на момент укладання договору оренди землі, тобто станом на 25 березня 2003 року чинним на той час законодавством не передбачалося автоматичного поновлення договорів оренди землі державної та комунальної власності у разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначалось переважне право добросовісного орендаря на поновлення договору не ґрунтується на нормах ст.ст.764,777 ЦК України та п.9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Доводи скарги про те, що позивач не надав до листа повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар проекту додаткової угоди не відповідає норам ст. 33 «Про оренду землі», яка фактично обєднує два випадки пролонгації договору оренди, один з яких передбачений ч.6 цієї статті.

Твердження відповідача про те, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту як визнання незаконними дій та зволікання відповідача в укладенні додаткової угоди до спірного договору спростовуються положеннями абзацу 2 ч.2 ст.16 ЦК України та ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Рішення судом першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись: ст.ст.303,307,309,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Корецької міської ради Рівненської області відхилити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4