№ 243/3156/16-ц
№ 2/243/1773/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 червня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.,

при секретарі судового засідання Копійко Г.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача Мізюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 2 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від спадкування, визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду звернулася з уточненими позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла її мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 41/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 та 41/50 частки земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,0455 га, кадастровий номер НОМЕР_6, а також автомобіля НОМЕР_1.

Мати при житті часто хворіла з 05.11.2004 року по час смерті, постійно потребувала стороннього допомоги. Відповідач як дочка знала про це, мала можливість її надавати, була зобов'язана надавати матері допомогу, але свідомо не робила цього і тому має бути позбавлена права на спадкування. Позивач же є донькою померлої ОСОБА_4 та спадкоємцем першої черги.

Просить суд усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 від права на спадкування після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 41/50 частину житлового будинку загальною площею 69,7 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, позначеного літерою А-1, гаражу літ. Б, вбиральні літ. В, лазні літ. Д, сараю літ. Е, огорожі № 1-3, колодязю № 4 та 41/50 частку земельної ділянки площею 0,0455 га, кадастровий номер НОМЕР_6 за адресою: АДРЕСА_1, визнати за позивачем право власності на автомобіль НОМЕР_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мізюк С.В. позовні вимоги підтримали повністю, прохали їх задовольнити. ОСОБА_1 додатково вказала, що з 2004 року її мати тяжко захворіла, постійний догляд за нею до смерті здійснювала позивач. Про стан здоров'я матері була сповіщена відповідач, яка також є її дочкою та проживає за межами України. Проте ніякої допомоги матері вона не надавала. Мати була визнана інвалідом 1 групи та потребувала такої допомоги. При житті мати у 2005 році склала заповіти на сусідку ОСОБА_5, яка після смерті матері відмовилася від прийняття спадщини. Також мати склала заповіт на відповідача ОСОБА_3 З часу смерті матері у 2009 році по теперішній час користується спадковим майном та утримує його позивач.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ( а. с. 62).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача та проживає по АДРЕСА_2 Її відомо, що в будинку АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_4, яка важко хворіла, була інвалідом 1 групи, страждала на захворювання нирок, проходила діаліз, потребувала постійної сторонньої допомоги, за нею доглядала з листопада 2004 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року дочка ОСОБА_1 Інша дочка ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживала, допомоги та догляду за ОСОБА_4 не здійснювала. Похованням матері займалася ОСОБА_1, яка на той час підробляла та отримувала пенсію по втраті годувальника після смерті батька.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що з 2001 року знає позивача та відповідача та їх матір ОСОБА_4 Остання страждала онкологічним захворюванням та тяжко хворіла, догляд за нею здійснювала лише дочка ОСОБА_1 Інша дочка ОСОБА_3 приїжджала до матері приблизно раз на два роки на кілька днів. По день смерті за ОСОБА_4 здійснювала догляд та надавала усіляку допомогу її дочка ОСОБА_1 Інша дочка ОСОБА_3 ніякої допомоги матері не надавала, з нею не проживала.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13,41 Конституції України).

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є дочками ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбів (а. с. 5-6,11-13)

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 54 років, про що в книзі реєстрації смертей 28.09.2009 року було зроблено відповідний актовий запис № 1534 у відділі РАЦС по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_7 (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з 41/50 частки житлового будинку загальною площею 69,7 кв.м (житловою площею 37,2 кв.м), з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 а саме: житлового будинку, позначеного літерою А-1, гаражу літ. Б, вбиральні літ. Г, лазні літ. Д, сараю літ. Є, огорожі № 1-3, колодязю № 4, вартістю 58138,00 грн., 41/50 частки земельної ділянки площею 0,0455 га, кадастровий номер НОМЕР_6, вартістю 18286,00 грн., автомобіля НОМЕР_2, вартістю 40082,00 грн. (а. с. 34-57,101-104).

Зазначена вище частка житлового будинку зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.1986 року, реєстр. № 1-1098, посвідченого державним нотаріусом нотаріальної контори Тюменської області, зареєстрованої Слов'янським БТІ (реєстр. № 8775 в книзі 32а стор. 146), 41/50 частка земельної ділянки належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю НОМЕР_8, автомобіль НОМЕР_1 належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9, виданого МРЕВ ДАІ м. Слов'янська 16.04.2003 року (а. с. 15-18,100).

Вартість спадкового майна визначена наступними доказами, наданими суду.

Відповідно до звіту з незалежної оцінки майна від 29.04.2016 року, проведеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9, вартість 41/50 частки жилого будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 складає 58138,00 грн. (а. с. 34-46).

Відповідно до звіту про визначення експертної грошової оцінки земельної ділянки від 29.04.2016 року, проведеного ТБ «Євгенія Сервіс», вартість 41/50 частки земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_6 площею 0,0455 га по АДРЕСА_1 складає 18286,00 грн. (а. с. 47-57).

Відповідно до висновку № 106 від 18.05.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу (ФОП ОСОБА_10.), ринкова вартість наданого для дослідження транспортного засобу автомобіля ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 40082,00 грн. (а. с.101-103).

Відповідно до пріоритетності волі особи, спадкування за заповітом поставлене на перше місце серед видів спадкування. Право на спадкування спадкоємці за законом одержують лише за відсутності заповіту або визнання заповіту в цілому чи окремого його розпорядження недійсним; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом; усунення від права на спадкування спадкоємців за заповітом; не охоплення заповітом усієї спадщини, тобто право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ст. 1223 ЦК).

При житті ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно ОСОБА_3, заповіт був посвідчений 19.07.2005 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою В.Л, № в реєстрі 2503 (а. с. 94), 28.11.2005 року ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_5 належний її автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, р.н. НОМЕР_3, заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Паращук О.А., № в реєстрі 7396 (а. с. 94 звор.).

Першою Слов'янською державною нотаріальною конторою 15.01.2010 року було заведено спадкову справу № 26/2010 за заповітами від 19.07.2005 року та від 28.11.2005 р., заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_3 про прийняття спадщини, ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 в установлений законом шестимісячний строк спадщину не прийняла, подала 19.01.2012 року нотаріусу заяву про те, що не буде звертатися до суду із заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини (а. с. 67-87).

Статтями 202, 203 СК України встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними.

Відповідно до ст. 172 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за результатами повторного огляду МСЕК від 05.11.2007 року є інвалідом першої групи безстроково, визнана такою, що потребує постійного стороннього догляду, що підтверджено довідкою Серії ДОН-05 № 075027 від 05.11.2007 року (а. с. 10).

З пояснень позивача ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні вбачається, що відповідач ОСОБА_3, яка є дочкою спадкодавця ОСОБА_4, при житті останньої не надавала матері матеріальної допомоги, не піклувалася про неї, доказів протилежного суду не надала, хоча спадкодавець через тяжку хворобу була у безпорадному стані.

Вказані вище обставини також підтверджуються відповідним актом від 19.05.2016 року, складеного комісією та затвердженого головою квартального комітету мікрорайону «Словважмаш» (а. с. 105).

Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від права на спадкування за законом особи може бути пред'явлена лише після смерті спадкодавця.

Відповідно до правових позицій, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. Суд при вирішенні справи про усунення від спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Таким чином, надані та досліджені в судовому засіданні письмові докази, показання свідків та позивача в судовому засіданні у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 ухилялася від надання спадкодавцеві ОСОБА_4 допомоги, яка перебувала в безпорадному стані через інвалідність та потребувала допомоги відповідача, остання мала можливість її надати, а тому позовні вимоги в частині усунення від права на спадкування відповідача ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Оскільки спадкоємець ОСОБА_3 підлягає усуненню від права на спадкування, а інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 в установлений законом шестимісячний строк не прийняла спадщину, 19.01.2012 року подала до нотаріальної контори заяву про те, що не буде звертатися до суду із заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини, то в даному випадку має місце спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1, яка в установлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, що вбачається з матеріалів спадкової справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків ( спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям).

Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті.

Згідно ст. 216 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004р., нотаріусові для одержання свідоцтва про право на спадщину необхідно надавати правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця й витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування " при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи обґрунтованої відмови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (п. 24).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

З повідомлення Першої Слов'янської державної нотаріальної контори вбачається, що після померлої ОСОБА_4 відкрита спадщина за заповітами, станом на час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Таким чином, з пояснень позивача вбачається, що оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок, земельну ділянку та автомобіль спадкодавцем втрачені, отримати дублікати немає можливості. За таких обставин позивач позбавлена можливості надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 3.3 листа за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до Цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийнято спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 та позивач фактично стала власником спадкового майна за законом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 62, 63, 64, 209, 212-215, 225-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та визнання права власності - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4) від права на спадкування після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5) право власності на 41/50 частку житлового будинку загальною площею 69,7 кв.м (житловою площею 37,2 кв.м), з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку, позначеного літерою А-1, гаражу літ. Б, вбиральні літ. Г, лазні літ. Д, сараю літ. Є, огорожі № 1-3, колодязю № 4, вартістю 58138,00 грн., як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5) право власності на 41/50 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0455 га, кадастровий номер НОМЕР_6, вартістю 18286,00 грн., як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5) право власності на автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, р.н. НОМЕР_3, як на майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв