Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 333/1373/15 Головуючий у 1 інстанції: Фунжий О.А.
№ провадження 22-ц778/32/16 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Гончар М. С.,

суддів Стрелець Л.Г.,

Савченко О.В.,

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що 09 лютого 2014 року приблизно о 01-10 годин відповідач ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 698 к державний номер НОМЕР_1 рухався по пр. Леніна в м. Запоріжжя в районі електроопори № 25, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним йому транспортним засобом Volkswagen державний номер НОМЕР_2, під його керуванням, який після зіткнення продовжив некерований рух, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду (металеву огорожу та рекламний банер).

Згідно постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 року відповідача ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні зазначено ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ».

19.02.2014 року було проведено огляд його автомобіля на предмет пошкодження.

В кінці серпня 2014 року йому страховою компанією було повідомлено, що прийнято рішення у виплаті йому страхового відшкодування в розмірі 31 693 грн. 56 коп. за вирахуванням франшизи в сумі 1 000 грн. 00 коп.

В період з 29.08.2014 року по 29.09.2014 року йому на його рахунок було зараховано страхове відшкодування в розмірі 31 693 грн. 56 коп.

Вважає, що сума страхового відшкодування не відповідає об'єктивній оцінці, так як його пошкоджений автомобіль повністю знищений і відновлювальному ремонту з економічної точки зору не підлягає. А тому ПАТ «СК «Оранта»-Січ» повинна була розрахувати матеріальну шкоду за правилами п.п. 30.1, 30.2 ст. 30 Закону, яким передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Таким чином, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

У зв'язку з непогодження щодо розміру страхового відшкодування, він звернувся до автотоварознавця з метою проведення дослідження на підстав раніше проведеного огляду.

Згідно звіту спеціаліст № 523 від 05.12.2014 року матеріальна шкода, завдана йому як власнику транспортного засобу в наслідок пошкодження автомобіля при ДТП становить 82 688 грн. 77 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 120 189 грн. 52 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягає зміні становить 46 175 грн. 29 коп., дійсна (ринкова) вартість автомобіля до моменту ДТП становить 82 688 грн. 77 коп., вартість автомобіля після ДТП становить 36 513 грн. 48 коп.

Таким чином, відновлення автомобіля є економічно недоцільним, а тому страхове відшкодування має становити 46 175 грн. 29 коп.

Також за проведення товарознавчого дослідження він був вимушений додатково сплатити кошти і розмірі 600 грн. 00 коп.

Вважає, що страхова компанія сплатила йому тільки частину страхового відшкодування, недоплата складає 13 481 грн. 73 коп.

Зазначає, що йому також спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з ПАТ «СК «Оранта-Січ» матеріальну шкоду в розмірі 13 481 грн. 73 коп. як різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (недоплаченого страхового відшкодування), стягнути з ПАТ «СК «Оранта-Січ» суму у розмірі 600 грн. 00 коп. за спричинену матеріальну шкоду (послуги експерта), стягнути з ОСОБА_5 суму франшизи в розмірі 1 000 грн. 00 коп., стягнути з ОСОБА_5 5 000 грн. моральної шкоди, стягнути з відповідачів судові витрати по справі та послуг адвоката.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 5 000 грн. 00 коп. в порядку відшкодування моральної шкоди, 500 грн. 00 коп. - витрати на правову допомогу, усього 5 500 грн. 00 коп.

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 000 грн. (франшиза) відмовлено.

У задоволені позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування в сумі 13 481 грн. 73 коп., витрат на сплату послуг експерта в сумі 600 грн., судових витрат та витрат на правову допомогу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду змінити в частині відмови у задоволені позову та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В частині часткового задоволення позовних вимог судом першої інстанції та стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 5000 гривен, матеріальної шкоди (франшизи) 1000 гривен, та 500 гривен витрати на правову допомогу рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку апеляційним судом не перевіряється

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст.314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 09 лютого 2014 року приблизно о 01-19 годин відповідач ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 698к державний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. Леніна в м. Запоріжжя в районі електроопори № 25, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним йому транспортним засобом Volkswagen державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який після зіткнення продовжив некерований рух, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду (металеву огорожу та рекламний банер).

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2014 року відповідача ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні зазначеного ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ».

19.02.2014 року було проведено огляд його автомобіля на предмет пошкодження.

В кінці серпня 2014 року йому страховою компанією було повідомлено, що прийнято рішення у виплаті йому страхового відшкодування в розмірі 31 693 грн. 56 коп. за вирахуванням франшизи в сумі 1 000 грн. 00 коп.

В період з 29.08.2014 року по 29.09.2014 року йому на його рахунок було зараховано страхове відшкодування в розмірі 31 693 грн. 56 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5, як водія забезпеченого транспортного засобу відповідно до Полісу №АС/ 9032597 та умов Закону України №1961-IV від 01.07.2004 р. із змінами та доповненнями «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Оранта - Січ» (далі ПАТ «СК «Оранта-Січ»).

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій заподіяні збитки в результаті порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування.

З метою отримання страхового відшкодування за шкоду заподіяну ОСОБА_3 в наслідок пошкодження автомобіля Volkswagen держ. НОМЕР_2 під час ДТП, він звернувся до ПАТ «СК «Оранта-Січ» із відповідною заявою (в порядку ст. 35 Закону).

П. 34.4, ст. 34 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

19.02.2014 p. спеціаліст ОСОБА_6 у присутності представника ПАТ «СК «Оранта-Січ» провів огляд автомобіля на предмет пошкоджень, щоб скласти звіт товарознавчого дослідження щодо визначення матеріальної шкоди."

В кінці серпня 2014 р. йому представник страхової компанії повідомив, що прийнято рішення у виплаті страхового відшкодування в розмірі 31 693 грн. 56 коп.

З матеріалів справи вбачається, що страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування на підставі розрахунку аварійного комісара ОСОБА_6,( а.с.93), який вдався до оцінки утилізаційної вартості транспортного засобу Volkswagen держ. НОМЕР_2, шляхом підбору трьох аналогів за допомогою інтернет ресурсів.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв'язку з пошкодженням автомобіля, з'ясуванню підлягають ринкова вартість транспортного засобу до ДТП, його ринкова вартість у пошкодженому стані, а також розмір витрат, пов'язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо таке мало місце.

Суд першої інстанції зазначені вимоги Закону не врахував і не звернув увагу на те, що вищевикладені вимоги Закону не мають поняття утилізаційної вартості, а тому ПАТ «СК «Оранта-Січ» зробили не правильний розрахунок страхового відшкодування адже не з'ясовували вартості Volkswagen держ. НОМЕР_2, після ДТП.

На виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України судом апеляційної інстанції в якості спеціалістів, які проводили дослідження по вказаному автомобілю були допитані спеціаліст ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 пояснив, що не бачив на власні очі підібрані аналоги транспортних засобів, крім того, спеціаліст не зміг пояснити, на підставі яких формул Методики проводився розрахунок утилізаційної вартості, спеціаліст також вважає, що утилізаційна вартість це і є вартість транспортного засобу після ДТП..

Відповідно до п.2.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та ФДМ України від 24.11.2003 р. №142/5/2092 (далі Методика), утилізаційна вартість колісних транспортних засобів визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням колісний транспортний засіб для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, суд першої інстанції також виходив з того, що визначення вартості автомобіля до ДТП та після ДТП пов'язано з підвищенням курсу Євро до національної валюти, а оскільки на момент визначення розміру страхового відшкодування страховою компанією - 26 травня 2014 року курс Євро за даними Національного банку України складав 15,89 грн., а на момент проведення досліджень спеціалістом ОСОБА_7 - 05 грудня 2014 року курс Євро до національної валюти складав 18,98 грн., то розрахунок страхового відшкодування зроблений спеціалістом ОСОБА_7 судом не прийнято до уваги.

Проте з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він суперечить вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та матеріалам справи.

В матеріалах справи міститься дослідження спеціаліста ОСОБА_7 від 05.12.2014 р. згідно якого складено звіт №523 товарознавчого дослідження про визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, згідно до якого матеріальна шкода, завдана власнику транспортного засобу Volkswagen держ. НОМЕР_2, в наслідок пошкодження його при ДТП, становить 82 688 грн. 77 коп.;

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen держ. НОМЕР_2, складає 120 189 грн. 52 коп.;

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen держ. НОМЕР_2, з урахуванням експлуатаційного зносу деталей, що підлягають заміні, становить 46 175 грн. 29 коп.;

Дійсна (ринкова) вартість автомобіля Volkswagen держ. НОМЕР_2 до моменту ДТП становить 82 688 грн. 77 коп.;

Вартість автомобіля Volkswagen держ. НОМЕР_2 після ДТП становить 36 513 грн. 48 коп.

Таким чином, відновлення автомобіля є економічно недоцільним, а тому страхове відшкодування має становити:

82 688 грн. 77 коп. - 36 513 грн. 48 коп. = 46 175 грн. 29 коп.

Де: 82 688 грн. 77 коп. - вартість транспортного засобу до ДТП.

36 513 грн. 48 коп. - вартість транспортного засобу після ДТП.

46 175 грн. 29 коп. - вартість транспортного засобу Volkswagen держ. НОМЕР_2 до та після ДТП.

Крім того, суд першої інстанції помилково вказав в рішенні, що розрахунок страхового відшкодування повинен бути визначений в термін 90 днів.

Вказане твердження суду не є правильним, оскільки, п. 36.2. ст. 36 Закону передбачає, що: «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування

витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення».

Отже вищевказана норма не передбачає коли повинна бути визначена вартість матеріальної шкоди, на який день, час і т.п. Більш того, Страховик не проводив експертизу (дослідження), а надав суду лише розрахунок, який не є нормативним документом відповідного зразка. Позивач не узгоджував суму страхового відшкодування, а тому Страховик повинен був проводити експертизу якої в матеріалах справи не має.

Як вбачається з матеріалів справи страхове відшкодування було здійснено через вісім місяців після ДТП, проте вимоги позивачем про стягнення штрафних санкцій щодо несвоєчасного відшкодування шкоди ним не заявлялось.

Ч. 2.1, ст. 2 Закону передбачено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України "Про страхування" (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Стаття 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на норму ч.2 ст. 1192 ЦК України де зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проте розглядаючи даний спір суд вищевикладені вимоги Закону не прийняв до уваги, а послався в рішенні на те, що дана норма застосовується виключно до заподіювача шкоди, а не до відповідальної особи за завдані збитки.

Проте з таким висновком суду погодитися не можливо, оскільки ПАТ «СК «Оранта-Січ» є відповідальною особою за завдані ОСОБА_5 збитки, а тому в рамках Закону та ЦК України повинна нести цивільну відповідальність, оскільки не виконала свої зобов'язання, здійснивши не вірний розрахунок, та виплативши страхове відшкодування через вісім місяців після пригоди, не в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в частині відмови в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення недоплаченого страхового відшкодування знайшли своє підтвердження при розгляді справи апеляційним судом.

Заперечення ПАТ «СК «Оранта -Січ» надані в судове засідання суду апеляційної інстанції 21 січня 2016 року не є переконливими і спростовуються розрахунком зробленим спеціалістом ОСОБА_6 26.03.2015 року ( а.с.95).

Щодо вимог позивача про стягнення 600 гривен - послуги експерта, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що витрати на сплату послуг експерта не входять до складу шкоди, яка відшкодовується страховиком.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2015 року в цій справі в частині відмови у задоволенні позову про стягнення недоплаченого страхового відшкодування скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія «Оранта -Січ» на користь ОСОБА_3 13 481 грн.73 коп. ( тринадцять тисяч чотириста вісімдесят одну гривну) 73 коп., як недоплачене страхове відшкодування.

В решті рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді