Справа № 464/6386/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/5675/16 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором побутового підряду та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором побутового підряду та відшкодування моральної шкоди - відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвалюючи рішення по справі суд не дотримав принципу повного, всебічного та об'єктивного з'ясування дійсних обставин по справі, упереджено посилаючись на докази відповідача. Вважає, що всі необхідні докази надав суду, а саме, що дійсно виконав роботи відповідачу та, що ці роботи дійсно виконав в вересні 2012 року. Окрім цього апелянт не погоджується з висновком суду про те, що він не мав письмової угоди з відповідачем і не має доказів, що ОСОБА_3 не виконано свої зобов'язання за договором, оскільки між сторонами було укладено усний договір побутового підряду, що не заперечує законодавство.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2016 року та стягнути з відповідача 1760 грн. за виконану роботу та 227 грн. сплаченого судового збору.

ОСОБА_3 подала суду клопотання, у якому просить перенести розгляд справи, у зв'язку із перебуванням на лікарняному, однак колегія суддів вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів в підтвердження даного клопотання, а тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 посилається на те, що між ним та ОСОБА_3 в серпні 2012 року усно було укладено договір побутового підряду, умови якого відповідачка не виконала та не оплатила виконану позивачем роботу з облицювання стін плиткою.

Частиною 1 ст. 865 ЦК України передбачено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про наявність між сторонами правовідносин з приводу договору підряду, а також про наявність будь-якої заборгованості відповідачки перед позивачем, не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком районного суду.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі проте, що між сторонами було укладено усний договір побутового підряду, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено суду належними доказами, що він був підрядником, який здійснює підприємницьку діяльність, як це передбачено умовами ч.1 ст. 865 ЦК України.

Відповідно до ст. 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Однак апелянтом всупереч вищенаведеним вимогам закону не надано суду належних доказів, що він видав ОСОБА_3 квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 дійсно виконав роботи відповідачу та, що ці роботи він виконав в вересні 2012 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі не підтверджені належними доказами.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що районним судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні, оскільки таке ухвалене у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

Р.П. Цяцяк