У Х В А Л А

18.11.2016 Справа №607/12251/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог. У прохальній частині позовної заяві позивач просить прийняти позовну заяву до розгляду, не вказуючи при цьому яку форму захисту його порушених, невизнаних чи оспорюваних прав він просить від суду. Тобто у позовній заяві не викладено змісту позовних вимог.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та з її назви вбачається, що позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності на майно, тобто заявляє вимогу майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно з п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 гривня 20 копійок) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 гривень).

Однак при пред'явленні зазначеного позову позивачем у позовній заяві не зазначено ціни позову та вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності, а також відповідних доказів на підтвердження його розміру. Таким чином, сплачена сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. є необґрунтованою.

З цих підстав ухвалою судді від 02 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно залишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Строк для усунення недоліків судом визначено терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали судді від 02 листопада 2016 року про залишення позовної заяви без руху позивач ОСОБА_1 отримала особисто 04 листопада 2016 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах цивільної справи № 607/12251/16-ц.

Однак у зазначений в ухвалі строк недоліки позивачем усунені не були.

З цих підстав, беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі від 02 листопада 2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно без руху позивачем не виправлені, позовна заява відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з правом її повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч.ч. 2, 4, 5 ст.121, ст. 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно вважати неподаною, та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_4