Справа № 487/1028/16-ц
Провадження № 2/487/1034/16
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі - Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Служба і справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

26.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

У позові зазначав, що відповідачі є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням виконавчого комітету ММР від 10.04.2015 року він (позивач) був призначений опікуном над онуком ОСОБА_4. Батьки дитини не виконують свої обов'язки з виховання та утримання дитини - ОСОБА_4, матеріальної допомоги на його утримання не надають, розвитком життя, навчанням, здоров'ям дитини не цікавляться, не забезпечують необхідний медичний догляд, не піклуються про фізичний і духовний розвиток. Батько дитини ОСОБА_3 відбував покарання у місцях позбавлення волі. Мати дитини ОСОБА_2 знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, є психічно хворою та неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні.

Посилаючись на наведені обставини, положення ст.164 СК України, ОСОБА_1 просив позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідачів аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. щомісячно до його повноліття.

Ухвалою суду від 15.04.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів залишені без розгляду.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник служби у справах дітей адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до ОСОБА_4, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного.

Статтею ст.150 Сімейного Кодексу України, передбачені обов'язки батьків щодо виховання і розвитку дитини.

Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Такими обставинами є факти, якщо батьки : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, і питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав.

Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. дитини,

За правилами ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1

Рішенням виконавчого комітету ММР від 13.03.2015 року за №171 ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету ММР від 10.04.2015 року за №264 ОСОБА_1 призначений опікуном над ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно Довідки від 05.08.2014року, ОСОБА_3 відбував покарання у Північній виправній колонії УДПтСУ в Херсонській області з 30.07.2011 року по 30.07.2015 рік.

Відповідно Довідки від 10.03.2015 року Психіатричної лікарні №1 м. Макєєвки ДНР, ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні у Психіатричній лікарні з 11.02.2015 року.

Відповідно Характеристики від 23.02.2016 року, ОСОБА_4 навчається в першому класі ЗШ №65 з 01.09.2015 року. Батьки ОСОБА_5 не приймають участь у навчанні та вихованні дитини. Не приходять до школи та ніколи не були на батьківських зборах.

Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21.03.2016 року, останні вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Викладені обставини свідчать про свідоме ухилення відповідачів від виховання, утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, та небажання виконувати свої батьківські обов'язки, і вважає, що лише попередження про недопустимість такої поведінки без позбавлення батьківських прав не дасть і не буде мати відповідного реагування з боку відповідачів.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Служба і справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

Суддя: В.В.Андрощук