У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2016 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

В С ТА Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_4

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, вважаю, що вона не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилом ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 107 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

У відповідності до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Стаття 114 ЦПК України встановлює, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом поданого позову є визнання недійсним заповіту, на підставі якого відповідачу ОСОБА_2 заповідалося все належне померлій ОСОБА_5 майно.

Проте, як вбачається зі змісту самого заповіту, померла заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б не складалося, тобто без визначення переліку такого майна.

У відповідності зі ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Таким чином, оскільки в заповіті не визначено переліку майна, яке заповідається, а адресою проживання (перебування) відповідача вказано: Київська область, Сквирський район, с.Миньківці, вул.Миру, тому вважаю, що вказана справа не підсудна даному суду та повинна розглядатись у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 109 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача, тобто відповідним судом, якому передано повноваження на розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, позовну заяву з доданими до неї документами у відповідності до вимог ст. 115 ЦПК України слід повернути позивачу.

Згідно п.2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 109, 115, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6