Справа № 203/2220/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді Казака С.Ю.

при секретарі Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі Кіровський ВДВС) про примусове проникнення до житла боржника. Як зазначено в поданні, на примусовому виконанні в Кіровському ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження №49324199 з виконання виконавчого листа №203/2220/15-ц, виданого 11.09.2015 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 1490 грн. 91 коп. та з виконання виконавчого листа №203/2220/15-ц, виданого 11.09.2015 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 144090 грн. 28 коп. 17.09.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження №48767562 та №48767228 з встановленням боржнику строку для добровільного виконання судового рішення. 02.10.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми боргу. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було направлено відповідні запити та встановлено відсутність майна, коштів та доходів боржника на які можливо звернути стягнення. 28.09.2015 року та 12.10.2015 року з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою його проживання ІНФОРМАЦІЯ_1. Виходами перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти. 23.12.2015 року та 06.01.2016 року виходом державного виконавця за місцем проживання боржника перевірити майновий стан останнього не вдалось можливим, оскільки ОСОБА_1 відмовився відчиняти двері та надавати державному виконавцю доступ до жилого приміщення. В звязку з цим, державний виконавець просив вирішити питання щодо примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1, з метою належного виконання виконавчих листів.

Відповідно до ст.376 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про причини неявки не повідомив. В звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності представника виконавчої служби та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в поданні доводи, дослідивши надані до нього документи та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.09.2015 року постановами державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавчі провадження №48767562 та №48767228 за

Вказані виконавчі провадження згідно постанов державного виконавця від 25.09.2015 року були приєднані до зведеного виконавчого провадження №49324199.

Постановою державного виконавця від 02.10.2015 року було накладено арешт на все майно боржника та заборону на його відчуження.

З метою перевірки майнового стану боржника та виявлення майна на яке можливо звернути стягнення було направлено запити до реєстраційної служби, ДПІ, УПФУ, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 УМВС України в Дніпропетровській області.

Згідно отриманих відповідей за боржником ОСОБА_1 право власності на транспортні засоби та нерухоме майно не зареєстровано, пенсію він не отримує, відсутні відкриті рахунки в банківських установах та доходи, на які можливо звернути стягнення.

Посилаючись на те, що самостійно боржник рішення суду не виконує, виходами державного виконавця з метою перевірки майнового стану боржника за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Кірова,42/315, державний виконавець просив суд вирішити питання щодо примусового проникнення до житла боржника.

Відповідно до ч.1 ст.376 ПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно ст.30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Пунктом 15 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Виконання судового рішення є завершальної стадією судового процесу, невідємною частиною судового захисту будь-якої особи та в силу ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Із подання державного виконавця та наданих до нього актів вбачається, що державний виконавець не зміг потрапити до житла боржника, оскільки останній відмовлявся відчиняти двері квартири та надавати доступ державному виконавцю до житла, тобто вчиняв дії, що перешкоджали виконанню державним виконавцем передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з виявлення майна боржника, його опису та арешту з метою виконання судового рішення.

Іншого майна та коштів у боржника, на які можливо звернути стягнення під час здійснення виконавчих дій не встановлено.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що клопотання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.208-210,376 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла боржника задовольнити.

Дозволити державному виконавцю Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_4 примусове проникнення (входження) до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Кірова,42/315 з метою виконання виконавчих листів, виданих 11 вересня 2015 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі №203/2220/15-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 144090 грн. 28 коп. та судового збору в сумі 1490 грн. 91 коп.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак