У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр консалтингу "Еталон", про визнання недійсною купівлю-продаж транспортного засобу та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) Визнати недійсною купівлю-продаж транспортного засобу: автомобіля марки Opel Vivaro, 2005 року випуску, типу легковий пасажирський - В, номер шасі (кузов рами) НОМЕР_1, оформлену довідкою-рахунком серії НОМЕР_2 від 04 липня 2015 року, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр консалтингу "Еталон"; 2) Витребувати в ОСОБА_2 з незаконного володіння автомобіль марки Opel Vivaro, 2005 року випуску, типу легковий пасажирський - В, номер шасі (кузов рами) НОМЕР_1.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль марки Opel Vivaro, 2005 року випуску, типу легковий пасажирський - В, (номер шасі (кузов рами) НОМЕР_1, та заборонити його відчуження до завершення розгляду справи судом та набрання рішенням суду законної сили, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що відповідач протиправно зняв з обліку та зареєстрував на себе зазначений автомобіль. Як зазначив позивач, відповідач може відчужити або перереєструвати автомобіль на інших осіб з метою отримання незаконної винагороди, що ускладнить процедуру повернення автомобіля позивачу, як законному власнику.

Перевіривши вищезазначену заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про повернення заяви, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що у порушення вищевказаних вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, позивачем у заяві не зазначено: 1) обґрунтування необхідності саме цього виду забезпечення позову, який належить застосувати; 2) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім цього суд звертає увагу, що у заяві також не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Крім того, суд роз'яснює, що згідно ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику, оскільки заяву подано без додержання зазначених вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.