Справа №490/6531/15-ц 02.02.2016 02.02.2016 02.02.2016
Провадження №22-ц/784/245/16
Справа № 490/6531/15-ц Головуючий першої інстанції: Мамаєва О.В.
Провадження № 22-ц/784/245/16 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Шолох З.Л., Довжук Т.С.,

при секретарі Лівшенко О.С.,

за участю позивачки ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3 і ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про зобов'язання відповідача включити житловий будинок за адресою: вул.Заводська №13/2 у м. Миколаєві до остаточного переліку житлових будинків, на яких заплановано виконання капітального ремонту покрівлі за рахунок коштів місцевого бюджету м. Миколаєва в 2015 році.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що вона є мешканкою вказаного будинку, дах якого знаходиться в аварійному стані, що призводить до руйнації фасаду будинку. Вважає, що так як даний житловий будинок знаходиться у комунальній власності м. Миколаєва, то відповідач зобовязаний провести капітальний ремонт покрівлі.

Посилаючись на викладене, а також на те, що постійне протікання покрівлі будинку створює неможливі умови для проживання, просила зобов'язати відповідача включити житловий будинок до переліку житлових будинків, на яких заплановано виконання капітального ремонту покрівлі за рахунок коштів місцевого бюджету м. Миколаєва в 2015р.

В подальшому ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та просила зобов'язати відповідача: включити вказаний житловий будинок в остаточний перелік житлових будинків, на яких заплановано виконання капітального ремонту покрівлі за рахунок коштів місцевого бюджету м. Миколаєва в 2016р. та виконати капітальний ремонт покрівлі за рахунок коштів місцевого бюджету м. Миколаєва у 2016році.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з позивачки судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 5 ч.1 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.31 Закона України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об'єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 61 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України . При цьому, як зазначено у частинах 4, 5 цієї правової норми, самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону. Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 64 вищезазначеного Закону видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет; видатки, пов'язані із здійсненням районними, обласними радами заходів щодо забезпечення спільних інтересів територіальних громад, - відповідними рішеннями про районний та обласний бюджети.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає та є власником квартири № 23 житлового будинку №13/2 по вул.Заводська у м. Миколаєві, що розташована на верхньому поверсі будинку.

Вказаний будинок перебуває у власності територіальної громади міста Миколаєва і, як вбачаєтьсчя з пояснень представників відповідача у суді апеляційної інстанції, до теперішнього часу Миколаївською міською радою з балансу не списано. Виконавцем послуг з утримання цього будинку є ТОВ «Николаевдомсервис».

Також судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що в період з 2011 по 2015 роки ОСОБА_2 неодноразово зверталась до відповідача із проханням про проведення капітального ремонту покрівлі у будинку 13/2 по вул. Заводській у м.Миколаєві, однак капітальний ремонт не було проведено через відсутність фінансування, оскільки капітальний ремонт житлового фонду формується згідно з лімітом фінансування, узгодженого Миколаївського міської радою у межах виділених коштів з місцевого бюджету.

Згідно витягу із Плану утримання та капітального ремонту житлового фонду міста Миколаєва (пообєктний) у 2015 році виходячи з доведених гранічних лімітів будинок № 13/2 по вул. Заводській у м.Миколаєві до нього не було включено (а.с. 45).

В квітні 2015 року ТОВ "Николаевдомсервис» проводився поточний ремонт покриття над квартирами № № 22, 23 даного будинку (пересипка шиферу, заміна обводки димовенттиляційного каналу, відновлення воронки зливостоку, замінено настінний жолоб над квартирою № 22). ТОВ "Николаевдомсервис» надані пропозиції щодо включення будинку до переліку обєктів житлового фонду комунальної власності м. Миколаєва з капітального ремонту (а.с. 63).

З листа Миколаївської міської ради від 01.02.2016 року вбачається, що покрівля житлового будинку №13/2 по вул.Заводська у м. Миколаєві увійшла до плану потреби у капітальному ремонті, але не увійшла до проекту плану утримання та капітального ремонту житлового фонду міста Миколаїва на 2016 рік у звязку з обмеженістю коштів у бюджеті міста. До того ж депутатами міськради на сесійному засіданні 28.01.2016 року прийнято рішення щодо часткового фінансування «Програми реформування та розвитку житлово-комунального господарства м. Миколаєва на 2015-2019 роки» тільки на оплату праці та енергоресурсів, а тому до внесення змін у зазначену Програму запропонований департаментом житлово-комунального господарства м. Миколаєва проект плану утримання та капітальногь ремонту житлового фонду міста Миколаєва на 2016 рік реалізовуватись не буде.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з того, що на час розгляду справи, не сформовано щорічний бюджет міста на 2016 рік, невідомі ліміти асигнувань на капітальний ремонт, спірний будинок не включено до Плану утримання та капітального ремонту житлового фонду м.Миколаєва на 2016 рік. Крім того, докази того, що відповідач безпідставно не включає будинок №13/2 по вул.Заводська у м. Миколаєві до Плану утримання та капітального ремонту житлового фонду м.Миколаєва на 2016 рік за наявності цільового фінансування на проведення капітального ремонту цього будинку, у матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_2

Посилання апеляційної скарги на порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства у звязку із відмовою у задоволенні клопотання позивачки про залучення до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог мешканців житлового будинку за адресою: вул.Заводська №13/2 у м. Миколаєві є необґрунтованими.

Також не можуть бути прийняті до уваги посилання ОСОБА_2 на порушення процесуальних норм судом у звязку зі стягненням з неї судового збору на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп.. Так, при зверненні до суду з первісним позовом ОСОБА_2 була оплачена судовим збором одна немайнова вимога. Змінюючи згодом предмет позову, позивачкою було заявлено дві немайнові вимоги, проте, друга немайнова вимога судовим збором не була оплачена. Судом було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі, а тому стягнення судом з ОСОБА_2 на користь держави судового збору за другу немайнову позовну вимогу відповідає порядку розподілу судових витрат між сторонами, встановленому ст. 88 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального права є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, суд повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну юридичну оцінку наданим доказам і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Коломієць

Суддя Т.С. Довжук

Суддя: З.Л. Шолох