У Х В А Л А

08.02.2016 Справа №607/1148/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядження органу приватизації №181 від 04 квітня 2000 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки:

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог. Позивач ОСОБА_1 предявила позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, а в прохальній частині просить скасувати розпорядження органу приватизації (при цьому не зазначено, якого саме органу). Тобто вимог до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 позивачем не заявлено. Не зазначено, в чому полягає порушення прав позивача відповідачами.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. В позовній заяві не зазначено, ким і коли було видано розпорядження про приватизацію кватири. Натомість, вказано, що підставою виникнення права власності відповідачів на квартиру є свідоцтво про право власності, серія та номер 181, видане 05 січня 2000 року Тернопільським бюро приватизації житла Львівської залізниці.

Жодних доказів про те, що розпорядження про приватизацію квартири, вимогу про скасування якого заявлено позивачем, дійсно видавалося, і якщо так, то коли і ким, у позовній заяві не зазначено, що є порушенням вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Крім цього, як убачається з позовної заяви право власності відповідачів зареєстроване на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 181, виданого 05 січня 2000 року Тернопільським бюро приватизації житла Львівської залізниці. При цьому не зрозуміло, яким чином скасування самого розпорядження органу приватизації №181 від 04 квітня 2000 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1 сприятиме поновленню прав позивача, які вона вважає порушеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, зокрема:

1) викласти зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

2) зазначити обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги;

3) вказати докази на підтвердження цих обставин.

Розяснити позивачу, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядження залишити без руху і надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя