Справа № 469/1144/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 рокуБерезанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді- Тавлуя В.В.
при секретарі- Рогозевич С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

27.09.2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_4, мотивуючи тим, що вона на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 16.08.1994 року є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який був наданий їй у 1981 році як переселенцю.

25 грудня 1982 року вона одружилася з ОСОБА_4, який після реєстрації шлюбу почав проживати разом з нею у вказаному будинку та з її дозволу його місце проживання було зареєстровано за адресою її будинку.

У 1995 році відповідач фактично припинив шлюбні відносини і змінив адресу проживання, а 17.07.2001 року відбулася державна реєстрація розірвання їх шлюбу.

За взаємною згодою вони вирішили поділити спільно нажите майно у добровільному порядку: відповідач забирає собі легковий автомобіль, запчастини до нього і т.п, а взамін він не претендуватиме на частку її будинку який був набутий нею до шлюбу і в якому вони разом проживали після укладення шлюбу.

Будь-яку угоду про порядок користування будинком вона з відповідачем не укладала та не домовлялася про можливість відповідача в подальшому користуватися цим житлом. Відповідач не з'являється за адресою своєї реєстрації, всі витрати по утриманню будинку несе вона одна

Посилаючись на наведені обставини, та зазначивши, що відповідач з 1995 року не проживає за адресою реєстрації, позивачка просить визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування належним їй житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю за цією адресою понад один рік.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву від 07.11.2016 року (а.с.20) про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву від 01.11.2016 року (а.с.19), у якій заявив про свою згоду з позовними вимогами та просив суд розглянути справу без його присутності.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів позову, позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач зареєстрований у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1, але не проживає за місцем своєї реєстрації понад один рік, у зв'язку з чим на підставі ст.156 ЖК України, ч.2 ст. 405 ЦК України вважається таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Факт непроживання відповідача в будинку, належному позивачці, підтверджується матеріалами справи: актом Коблівської сільської ради про непроживання від 18.08.2016 року (а.с.10).

Відповідач позов визнає. Дані, які б суперечили обставинам, наявністю яких обґрунтовано позовні вимоги, а також дані, які б викликали у суду сумніви у добровільності позиції відповідача, у суду відсутні.

Також не має у суду відомостей щодо можливості порушення прав, свободи чи інтересів інших осіб, внаслідок визнання позову відповідачем.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до в висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави.

Відповідно до викладеного, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.72, 156 ЖК України, керуючись ст.ст.10, 11, ч.1, ч.4 ст.174, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю за цією адресою понад один рік.

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору, сплаченого при подачі позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: