АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/35971/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12261/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 6 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_5, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 6 липня 2016 року скаргу на бездіяльність державного виконавця залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволеннючастково.

Судом встановлено, що в листопаді 2015 року до скаржник звернувся до суду із скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 13 березня 2007 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір № 49.32/47/07-Іn на суму 92000 доларів США.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 49.32/47-П1/07-Іn , згідно якого ОСОБА_4 є поручителем і зобов'яззалась відповідати перед банком в тому ж обсязі, на тих умовах і в ті ж строки, що і ОСОБА_5

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суму боргу за кредитним договором в розмірі 884833,16 грн.

1 листопада 2012 року головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Шевченко С.П. відкрито виконавче провадження № 34993306 на підставі вказаного рішення суду стосовно боржника - ОСОБА_5

12 липня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38781028 щодо ОСОБА_4

Згідно довідки Київського відділення № 9 AT «Дельта Банк» № 28/КП-82-35-863 від 6 січня 2015р. кредитний договір, по якому право вимоги з 26 червня 2013 року було відступлене AT «Дельта Банк», припинив свою дію, у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань за вказаним кредитним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до ОСОБА_5

Посилаючись на п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що виконавче провадження підлягає закінченню. Разом з тим, виконавче провадження щодо ОСОБА_4 досі не закрите, а постанови державного виконавця щодо заявника від 29 листопада 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про стягнення з боржника виконавчого збору обмежують законні права заявника.

У зв'язку з викладеним, просила суд визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Петрусенко Г.О. щодо неприйняття рішення про закінчення виконавчого провадження № 38781028 протиправною, зобов'язати посадових осіб ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві закінчити виконавче провадження № 38781028.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження № 38781028 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2011 року по справі № 2-4486/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суми боргу за кредитним договором в розмірі 884833,16 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 29 листопада 2013 року державним виконавцем арештовано майно ОСОБА_4, а саме: транспортний засіб марки: MERCEDES-BENZ, Модель: 190, рік випуску: 1987, колір: білий, № кузова:НОМЕР_1, ДНЗ: НОМЕР_2, свідоцтво: НОМЕР_3 від 11 липня 2009р., та оголошено заборону на його відчуження.

29 листопада 2013 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві винесено постанову про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в розмірі 88483,32 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 25 листопада 2014 року виконавчий лист, виданий 25 жовтня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва на підставі рішення від 13 квітня 2011 року по справі № 2-4486/11, було повернуто стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Положеннями п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що скаржником не надано суду доказів на підтвердження порушення державним виконавцем вимог Закону України «про виконавче провадження».

Проте, повною мірою з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник оскаржує бездіяльність державного виконавця, зазначаючи, що останній повернув виконавчий документ стягувачу на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не скасував арешт, накладений на майно боржника та не врахував наявність довідки стягувача про відсутність боргу.

З довідки Дельта банку від 6 січня 2015 року вбачається, що кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника (ОСОБА_5) по кредитному договору № 49.32/47/07-Іn від 13.03.2007 року (а.с. 20).

Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 25 листопада 2014 року виконавчий лист, виданий 25 жовтня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва на підставі рішення від 13 квітня 2011 року по справі № 2-4486/11, було повернуто стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та висновок про завершення виконавчого провадження в даному випадку, є помилковим, оскільки стаття 50 Закону встановлює наслідки завершення виконавчого провадження, проте, як вбачається з матеріалів справи, виконавчий документ було повернуто стягувачеві, що не може ввавжатися закінченням виконавчого провадження.

Суд першої інстанції на вищезаначене уваги не звернув, доводів скаржника щодо відсутності боргу та бездіяльності державного виконавця не перевірив, не встановив всіх фактичних обставин справи, не дотримався вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не встановив, чи державним виконавцем було вчинено всі необхідні дії, спрямовані на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2011 року, враховуючи винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця.

Крім того,суд першої інстанції не врахував роз'яснень, наданих у п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», що згідно зі статтею 26 ЦПК України, сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

У супереч вимогам процесуального закону та вищевказаним роз'ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності посадових осіб ВДВС, дії та бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу та передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для розгляду скарг на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 6 липня 2016 року скасувати, передати справу на новий розгляд.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді