УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 03 червня 2011 року в справі №2-412/2011 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в 1/4 частці всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 травня 2011 року до повноліття дитини. Рішення звернуто до виконання та виконувалось. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла. З огляду на смерть стягувача, ОСОБА_5 припинив сплачувати аліменти. Посилаючись на вказані обставини, заявник ОСОБА_2, як бабуся, з якою проживає дитина після смерті матері, просила провести у виконавчому провадженні №37284122 за виконавчим листом №2-412/11 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини, заміну стягувача з померлої ОСОБА_4 на заявника ОСОБА_2

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 18 січня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено, проведено заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року ухвалу Южного міського суду Одеської області від 18 січня 2016 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана вище касаційна скарга ОСОБА_2, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаної вище ухвали суду апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 просить у своїй касаційній скарзі її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються. У разі смерті того з батьків, з ким проживала дитина, аліменти є власністю дитини. Опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до положень ЦК України.

За змістом статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні її заяви про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що право ОСОБА_4 на аліменти на утримання дитини є правом, що нерозривно пов'язано з її особою, відтак, право на аліменти не ввійшло до складу спадщини, відповідно, правонаступництво стягувача у виконавчому провадженні про стягнення аліментів не наступає.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даного судового рішення. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова