Єдиний унікальний номер 229/597/15-ц Номер провадження 22-ц/775/607/2016
Єдиний унікальний номер 229/597/15-ц Головуючий у 1 інстанції Гонтар А.Л.
Номер провадження 22-ц/775/607/2016 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Будулуци М.С., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області про зміну прізвища дитини, усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, відшкодування матеріальної, моральної шкоди, оспорювання батьківства

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 14 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 квітня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про привласнення дитині прізвища батька, усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, відшкодування матеріальної, моральної шкоди, оспорювання батьківства.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати, оскільки ухвала винесена суддею, якій заявлено мотивований відвід, судом розглянуті не всі зустрічні позовні вимоги, суд не ухвалив рішення щодо стягнення аліментів з урахуванням раніше виплачених, суд не застосував до даних правовідносин гарантії прав батька, положення ст.16 ЦК України, не з'ясував обставини, що мають суттєве значення для розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційних скарг, просили задовольнити.

ОСОБА_2, ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином - телефонограмами, які передані 19 травня 2016 року та зареєстровані в Журналі телефонограм за №2375, 2376 (т. 3 арк.спр. 40).

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі (т. 3 арк. спр. 8).

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судом за всіма зустрічними позовними вимогами прийнято рішення та в мотивувальній частині суд обґрунтував підстави, з яких він дійшов висновку щодо стягнення аліментів в певному розмірі та відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено: стягнуто щомісяця аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 25 лютого 2015 року до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату послуг адвоката у сумі 250 грн., судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи у сумі 568 ,49 грн., в задоволенні позовних вимог про стягнення судових витрат у розмірі 649,51 грн., моральної шкоди в сумі 20000 грн., індексації аліментів відмовлено; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про привласнення дитині прізвища батька, усунення перешкоди в спілкуванні з дитиною, зобов'язання ОСОБА_1 негайно повідомити фактичну адресу мешкання дитини, не змінювати свого місця проживання без письмового повідомлення батька та його письмової згоди, відшкодування матеріальної, моральної шкоди, оспорювання батьківства залишені без задоволення.

Додатковим рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 18 січня 2016 року доповнено абзац п'ятий резолютивної частини рішення Дружківського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2015 року другим реченням наступного змісту: «В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_1 негайно надати йому в судовому засіданні та в подальшому за його вимогою медичну картку дитини для ознайомлення із станом здоров'я дитини та її потребами відмовити». Доповнено резолютивну частину рішення абзацом сьомим наступного змісту: «Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню». Абзац восьмий та дев'ятий вважати відповідно дев'ятим та десятим.

30 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення, оскільки суд не постановив рішення з урахуванням рівності прав та обов'язків обох батьків щодо спілкування з дитиною, відсутнє рішення щодо можливості батька оздоровлювати дитину, суд не вказав в рішенні точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню з батька в якості аліментів з урахуванням фактично сплачених сум.

На підставі ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати, ч. 5 - про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Зі змісту рішення Дружківського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2015 року та додаткового рішення Дружківського міського суду Донецької області від 18 січня 2016 року виходить, що за всіма позовними вимогами та зустрічними позовними вимогами судом прийнято рішення.

Питання, за якими ОСОБА_2 просив ухвалити додаткове рішення - з урахуванням рівності прав та обов'язків обох батьків щодо спілкування з дитиною щодо можливості батька оздоровлювати дитину та відсутність в рішенні точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню з батька в якості аліментів з урахуванням фактично сплачених сум, фактично стосуються зміни рішення суду.

Так, суд першої інстанції відмовив в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 щодо спілкування з дитиною, посилаючись на передчасність звернення з цими вимогами (т.2 арк. спр.75). Отже, рішення суду щодо зустрічних позовних вимог про можливість спілкування з дитиною - судом прийнято.

Так само, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення щодо стягнення аліментів дав правову оцінку посиланням ОСОБА_2 на сплачені ним добровільно грошові суми (т. 2 арк. спр. 70).

Посилання в апеляційній скарзі в якості підстави для скасування ухвали на те, що вона винесена суддею, якій було заявлено мотивований відвід, не ґрунтується на законі.

14 травня 2015 року ОСОБА_2 надав суду письмову заяву про відвід судді (т.1 арк. спр. 110, 134).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 8 червня 2015 року (т.1 арк.спр.144-146) в задоволенні заявленого клопотання представником відповідача ОСОБА_3 від імені відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Гонтар А.Л. відмовлено, оскільки обставини, на які посилається заявник не відповідають вимогам ст.ст.20-24 ЦПК України. Порушень вимог процесуального закону при винесенні даної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом в рішенні порушені права ОСОБА_2 на спілкування з дитиною та не враховано те, що він добровільно сплачував аліменти, свідчать про незгоду з рішенням суду, тому не можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на незастосування судом положень ст.16 ЦК України може бути підставою, у разі доведеності, згідно із ст.309 ЦПК України для зміни чи скасування рішення суду, але не є підставою для постановлення додаткового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Отже, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 307, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: