КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1465/16-ц
Номер провадження 2/319/761/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 листопада 2016 року смт. Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Більмацького району Запорізької області, про визнання права власності на обєкти самочинного будівництва,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за собою право власності на обєкти самочинного будівництва: літню кухню, сарай та гараж, що розташовані за адресою: Запорізька область Більмацький район с. Новоукраїнка, віл. Снитка,105.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням статті 119 ЦПК України, відповідно до вимог якої, позивач повинен зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб...

Враховуючи викладене, позивач в обґрунтування позову, не зазначив якими діями (бездіяльністю) зазначений у позові відповідач Новоукраїнська сільська рада Більмацького району Запорізької області порушила, не визнає або оспорює права позивача.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обовязків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

В обґрунтування свого позову, позивач не зазначив які саме права, свободи та охоронювані законом інтереси порушені, хто є порушником прав, і якими діями їх порушено, та чому вирішення є неможливим без судового втручання, оскільки відповідно до ст.3 ЦПК України до суду можна звертатись за захистом свої прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до діючого законодавства України, необхідними умовами узаконення самочинних споруд у судовому порядку є:

1) відведення для цієї мети в установленому порядку земельної ділянки - наявність акту про право власності на землю або рішення органів місцевого самоврядування про відведення земельної ділянки у користування (п.3 ст.376 ЦК України);

2) відсутність заперечень з боку власника земельної ділянки органу місцевого самоврядування (у разі якщо земельна ділянка належить територіальній громаді), або (та) відсутність заперечень з боку власників (користувачів) цієї земельної ділянки - співвласників домоволодіння (ч.5 ст.376 ЦК України);

3) відсутність порушень в результаті здійснення самочинного будівництва при наявності позитивних висновків спеціалізованих організацій щодо додержання самочинним забудовником архітектурних, будівельних, санітарних, пожежних, екологічних та інших норм та правил (ст.375 ЦК України).

Щодо додержання норм і правил будівництва, то позивачу, в обґрунтування позовних вимог, необхідно надати суду висновки про додержання:

- архітектурних норм і правил;

- будівельних норм і правил щодо надання висновку про технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій самочинно побудованих споруд;

-санітарних норм і правил;

- пожежних норм і правил

Відповідно до п.6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є обєктом права власності, воно не може бути предметом поділу в судовому порядку.

Відповідно до п.9 Пленуму, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані обєкти суд має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог статті 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин.

Позивач не надав докази звернення до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття спірних обєктів до експлуатації, про прийняті інспекцією рішення, а посилання позивача на те, що з питання прийняття до експлуатації вона зверталась до Куйбишевської районної державної адміністрації є хибними, оскільки зазначений орган не здійснює зазначених повноважень.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів ви означає ПОРЯДОК прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (далі Порядок).

Відповідно до п.3 Порядку, прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до I-III категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Разом з тим, відповідно до п. 10 ПОРЯДКУ у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта.

Отже, проходження процедури прийняття обєктів в експлуатацію органами державного архітектурно-будівельного контролю також повинно здійснюється забудовником і у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним рекомендувати позивачу вирішувати питання оформлення права власності на самовільно збудовані обєкти шляхом звернення до вводу в експлуатацію до інспекції державного будівельного архітектурного контролю, а у разу відмови (наявності спору) вирішувати питання в судовому порядку.

Якщо позивач з такою позицією суду не погоджується, він повинен у позові зазначити виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування щодо відсутності порушень в результаті здійснення самочинного будівництва при наявності позитивних висновків спеціалізованих організацій щодо додержання самочинним забудовником архітектурних, будівельних, санітарних, пожежних, екологічних та інших норм та правил (ст.375 ЦК України), обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин, які саме права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача порушені, хто є порушником прав, і якими діями їх порушено, та чому вирішення є неможливим без судового втручання, оскільки відповідно до ст.3 ЦПК України до суду можна звертатись за захистом свої прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

Звертаю Вашу увагу на те, що при подачі уточненого позову та додаткових документів, позивач повинен виконати вимоги ст.120 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за формою та змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху, надав позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків по заяві. В разі невиконання ухвали позов вважається неподаним, та буде повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.С.Солодовніков