Провадження № 2-др/202/8/16
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
10 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Журавльов А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2014 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, а саме визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .в м. Дніпропетровську, яка складається з двох ізольованих кімнат площею 27,6 кв. м., коридору, комор, ванної, туалету, кухні, загальною площею 43,6 кв. м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 21 жовтня 2011 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, де вона просить ухвалити додаткове рішення суду , яким зазначити, що квартира АДРЕСА_2, право власності на яку визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом складається з двох ізольованих кімнат площею 27,6 кв. м., коридору, комори, ванної, туалету, кухні, лоджії, загально. Площею 45,6 кв. м.

Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд заяви без її участі.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Ознайомившись із заявою, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_2 на підставі договору міни від 19.06.1996 року, що підтверджується довідкою КП ДМБТІ № 5804 від 30.05.2014 року. Для здійснення державної реєстрації в якості документа, який містить технічний опис майна було надано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2, що виготовлений інженером з інвентаризації нерухомого майна, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 станом на 03.03.2016 року. В технічному паспорті зазначено загальну площу квартири 45,6 кв. м. , житлову 27,6 кв. м. Технічний паспорт не містить будь-яких відміток про наявність самочинних перепланувань, переобладнань або втручань, що свідчить про те, що дана квартира на момент розгляду справи мала такі ж технічні характеристики, як і на момент складання технічного паспорту. Згідно акту, який додано до технічного паспорту, збільшення загальної площі квартири відбулося за рахунок включення площі лоджії до загальної площі квартири згідно п. 6.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що квартира АДРЕСА_2, право власності на яку визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, складається з двох ізольованих кімнат площею 27,6 кв. м., коридору, комори, ванної, туалету, кухні, лоджії, загальною площею 45,6 кв. м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко