Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору позики не укладеним, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2015 троку та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 серпня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 25 листопада 2010 року вона надала ОСОБА_5 позику у сумі 8 000 доларів США, що підтверджено розпискою. Вказану суму ОСОБА_5 зобов'язався повернути на протязі двох років. Оскільки відповідач свої зобовʼязання щодо повернення грошових коштів не виконав, вона звернулась до суду за захистом свого права.

Не погодившись з позовом, ОСОБА_5 пред'явив зустрічний позов, у якому просив визнати договір позики від 25 листопада 2010 року неукладеним.

Позов мотивував тим, що видана ним розписка є безгрошовою, так як він цієї суми не отримував, а розписку написав через те, що

ОСОБА_4, довіреностями від 6 серпня 2010 року та від 25 листопада 2010 року, уповноважувала його правом управління автомобілем марки «Вольво 960», який являється її власністю і перебуває у користуванні її батька ОСОБА_6

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 серпня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 25 листопада 2010 року станом на 14 липня

2015 року в розмірі 175680 грн, а також 3 758 грн судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його зустрічний позов, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та відмовляючи

ОСОБА_5 у задоволенні зустрічного позову, суди вірно виходили з того, що між сторонами було укладеного договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 надала ОСОБА_5 у борг грошові кошти, які останній зобов'язався повернути протягом двох років, про що власноруч написав розписку.

Посилаючись на безгрошовість договору позики, ОСОБА_5 не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що грошові кошти ним не були отримані.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2015 троку та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.С. Ткачук