Справа № 510/1762/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2016 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Фурсовой А.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся із відповідними вимогами та просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, зазначивши, що за життя його діда ОСОБА_6 належало:

-житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 6, розташований по вул. Комсомольська в с. Долинське Ренійського району Одеської області, який складається у цілому з: будинку житлового літ. А, А1, підвалу літ. А, літньої кухні літ. Б, тамбур літ. Б, навісу літ. Б1, гаражу літ. В, сараїв літ. Г, Д, вбиральні літ. Е, 1, 2 горожі, 3 споруди, який розташований на земельній ділянці площею 2500 кв. м., що підверджується технічним паспортом на вказаний житловий будинок.

-земельна ділянка загальною площею 0,0326 га. (кадастровий номер: :02:002:0096), розташована за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Долинське, вул. Комсомольська, 6, виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 949081 від 24.02.2010 р.

-земельна ділянка загальною площею 3,69 га. (кадастровий номер: :01:001:0284), розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області ділянка № 599 масив № 51, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 908084 від 03.05.2006 р.

-майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Анадол» с. Долинське Ренійського району, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 07256 від 14.06.2010 р.,

На випадок смерті ОСОБА_6 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 10.02.2014 р. - помер. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У відповідний 6-місячний строк, враховуючі що ніхто із спадкоємців першої, другої, третьої, четвертої черги, після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, позивач, як спадкоемець п`ятої черги за законом прийняв спадщину з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня спорідненості включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини, позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, що підверджується довідкою Долинської сільської ради від 17.03.2015 р. Протягом строку, встанволеного для прийняття спадщини з моменту її відкриття, позивач про відмову від спадщини не заявляв, отже фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_6, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вступом в управління та володіння спадковим майном. Враховуючі ці обставини, позивач пізніше звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай, про що 28.07.2015р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову. Після смерті ОСОБА_6 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки та на майновий пай, як на об'єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач, як спадкоємець п`ятої черги за законом, фактично прийняв спадщину що залишилася після померлого ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вступом в управління та володіння спадковим майном і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, враховуючі той факт, що ніхто із спадкоємців першої, другої, третьої, четвертої черги, після смерті ОСОБА_6, померлого 10.02.2014 р. до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як спадкоємці першої черги за законом не заперечували, щоб позивач оформив право власності на спадкове майно після сметрі ОСОБА_6, на своє ім'я, про що надали суду відповідну заяву.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем п`ятої черги за законом (ст. 1265 ЦК України). У відповідний 6-місячний строк, ніхто із спадкоємців першої, другої, третьої, четвертої черги до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивач, як спадкоємець п`ятої черги за законом на момент смерті ОСОБА_6, мешкав разом із ним, отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай, про що нотаріусом винесено вмотивовану постанову від 28.07.2015 р.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_6 не було проведено державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок та не отримано відповідний документ на підвердження права власності на вказаний будинок, також відсутні оригінали державних актів на правов власності на земельні ділянки та оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай, які позивач не зміг надати нотаріусу, а на підставі копій вказаних документів нотаріус не може оформити та видати свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця, у звязку із тим, що закон повязує набуття права власності на нерухоме майно із відповідною державною реєстрацією цього права, а згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність, тобто здатність мати цивільні права та обовязки фізичної особи припиняється у момент її смерті, також чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі копії сертифікату також не можливо оформити спадщину, так як набуте за спадкуванням право власності позивача не було оформлено, позивач не в змозі отримати дублікат державних актів на право власності на земельні ділянки та на майновий пай, у звязку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на вищевказаний житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай, що є предметом спору, з підстав прийняття спадщини за законом, однак, з незалежних від нього причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на спадщину, у звязку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1228, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 6, розташований по вул. Комсомольська в с. Долинське Ренійського району Одеської області, який складається у цілому з: будинку житлового літ. А, А1, підвалу літ. А, літньої кухні літ. Б, тамбур літ. Б, навісу літ. Б1, гаражу літ. В, сараїв літ. Г, Д, вбиральні літ. Е, 1, 2 горожі, 3 споруди, який розташований на земельній ділянці площею 2500 кв. м.

-земельну ділянку загальною площею 0,0326 га. (кадастровий номер: :02:002:0096), розташовану за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Долинське, вул. Комсомольська, 6, виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 949081 від 24.02.2010 р.

-земельну ділянку загальною площею 3,69 га. (кадастровий номер: :01:001:0284), розташовану на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області ділянка № 599 масив № 51, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 908084 від 03.05.2006 р.

-майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Анадол» с. Долинське Ренійського району, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХХ № 07256 від 14.06.2010 р.,

що належали ОСОБА_6, померлому 10.02.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник