АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2469/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Василенко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівКорнієнко Н. В., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до закритого акціонерного товариства «Черкаський агротепличний комбінат», третя особа: арбітражний керуючий закритого акціонерного товариства «Черкаський агротепличний комбінат» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати , -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати, моральної шкоди та судових витрат на правову допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що з 01.04.2001 року працювала в ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» на посаді лаборанта в біолабораторії у порядку переведення із СТОВ ім. Мічуріна за згодою між власниками.

22.01.2013 року вона була звільнена з ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» у зв'язку з ліквідацією підприємства.

11.07.2012 року судовим наказом Черкаського районного суду Черкаської області з ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» стягнуто на її користь заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 4497,58 гривень. Виконавче провадження на виконання даного наказу було відкрито 31.08.2012 року. Однак, заробітна плата виплачена не була.

На систематичні вимоги позивача про виплату заробітної плати, адміністрація ЗАТ «Черкаського агротепличного комбінату» повідомляла, що не має можливості виплатити заборгованість по заробітній платі у зв'язку з тим, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.11.2012 року по справі №04/10/5026/2089/2011 ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» визнаний банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, а тому на даний час товариство не має коштів виплатити заборгованість.

Згідно довідки про середню заробітну плату №02-08/16 від 08.06.2016 року видану арбітражним керуючим Звездічевим М.О., відповідно до архівної документації місячний оклад ОСОБА_6 становив - 1400,00 гривень. Вважає, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні має бути стягнутий з відповідача на її користь за період з 11 липня 2012 року по день фактичного розрахунку або прийняття судового рішення.

Також, вказує, що позбавлення її відповідачем можливості отримати заробітну плату - конституційного права громадянина України, спричинило їй жахливий тривалий моральний біль та істотне погіршення здоров'я. Внаслідок заподіяння відповідачем моральних травм у неї погіршився сон, з травня 2012 року позивачка знаходиться у постійній моральній напрузі, вказані правопорушення адміністрації ЗАТ «Черкаського агротепличного комбінату» доводили її до відчаю.

Просила стягнути з ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» на її користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати з 11.07.2012 року до 11.06.2016 року в сумі 65800 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн..

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» на користь ОСОБА_6 компенсацію за затримку виплати заробітної плати у сумі 5600 гривень 32 копійки. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, просила його змінити задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню на підлягає з наступних підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати суд першої інстанції виходив із того, що після визнання відповідача банкрутом та відкриття процедури ліквідації /постанова господарського суду Черкаської області від 08.11.2012 року/ нових зобов»язань у відповідача відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» виникати не може. Відмовляючи в позові про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не було доведено спричинення їй моральної шкоди ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат», не надано доказів порушення законних прав, що призвело до моральних страждань позивачки, втрати нормальних життєвих зв»язків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01 квітня 2001 року ОСОБА_6 працювала в ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» на посаді лаборанта в біолабораторії.

22 січня 2013 року наказом № 7-К ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» ОСОБА_6 була звільнена у зв'язку з ліквідацією підприємства (а.с. 49).

11.07.2012 року Черкаським районним судом Черкаської області було видано наказ про стягнення з ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» на користь ОСОБА_6 заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 4497,58 грн. (а.с. 8).

Провадження по справі про банкрутство ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» господарським судом Черкаської області було порушено 29.03.2011 року.

Постановою господарського суду Черкаської області від 08 листопада 2012 року була припинена процедура розпорядження майном ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат», боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора (а.с. 20).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Черкаського РУЮ Погорняк І.В. від 13 листопада 2012 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2н/2320/71/12 про стягнення з ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» на користь ОСОБА_6 заробітної плати закінчено в зв»язку з визнанням ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат» банкрутом (а.с. 33).

З позовом в суд про стягнення середнього заробітку в зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, моральної шкоди та витрат на правову допомогу позивачка звернулася 01.07.2016 року, тобто після того, як боржник був визнаний банкрутом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» /в редакції, яка діяла до 19 січня 2013 року/ із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції. Строк виконання всіх грошових зобов»язань банкрута вважається таким, що настав, не виникає жодних додаткових зобов»язань /в тому числі зі сплати податків і зборів /обов»язкових платежів/, крім витрат, безпосередньо пов»язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Припиняється нарахування неустойки /штрафу, пені/, процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов»язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть пред»являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивачки про стягнення з боржника середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати підлягають частковому задоволенню, а саме до моменту визнання останнього банкрутом.

Твердження апелянта про те, що період стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати не підлягає обмеженню датою визнання боржника банкрутом, оскільки положення ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не розповсюджується на трудові відносини, які виникли між сторонами, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки процедура визнання юридичної особи банкрутом має декілька стадій, а після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури підлягають застосуванню саме положення ст. 23 Закону.

В той же час, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про відмову в позові про стягнення моральної шкоди із відповідача з тих підстав, що позивачкою не було доведено спричинення їй моральної шкоди ЗАТ «Черкаський агротепличний комбінат», не надано доказів порушення законних прав, що призвело до моральних страждань позивачки, втрати нормальних життєвих зв»язків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст. 237-1 КЗпП Україн, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз»яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин /незаконне звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров»я умовах тощо/, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов»язок по відшкодуванню моральної /немайнової/ шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Колегія суддів вважає, що позивачці у зв»язку з тривалою невиплатою належних їй грошових сум, а саме заробітної плати, було завдано моральної шкоди, оскільки неодноразове звернення до суду з позовами звернення до виконавчої служби з приводу не стягнення належних їй сум з відповідача призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків та вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи ступінь та глибину моральних страждань позивачки, характер дій відповідача, тривалість процесу неотримання заробітної плати позивачкою, керуючись принципом розумності та доцільності, колегія суддів вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню і в рахунок відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 000 гривень, а рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апелянта про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не була вирішена вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки частини судових витрат на правову допомогу в сумі 3 000 гривень, оскільки рішенням суду в задоволенні інших вимог позивачки відмовлено.

Крім того, відповідно до положень ст. 220 ЦПК України, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, судом не вирішено питання про судові витрати та інше, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Як пояснив представник позивачки в ході розгляду справи апеляційним судом, з питанням ухвалення по справі додаткового рішення до суду першої інстанції вони не звертались, а в апеляційній скарзі апелянт не вказав судом не розглянута одна із позовних вимог, чи не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів оплати позивачкою витрат на правову допомогу, розрахунку часу надання такої допомоги та її вартості надання, колегія суддів вважає правильним висновок суду про відмову позивачці у стягненні з відповідача на її користь судових витрат на правову допомогу в сумі 3 000 гривень.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, рішення суду необхідно змінити, скасувавши його в частині відмови в стягненні моральної шкоди на користь позивачки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, судова колегія судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до закритого акціонерного товариства «Черкаський агротепличний комбінат», третя особа: арбітражний керуючий закритого акціонерного товариства «Черкаський агротепличний комбінат» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати - змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 до закритого акціонерного товариства «Черкаський агротепличний комбінат» про стягнення моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з закритого акціонерного товариства «Черкаський агротепличний комбінат» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 2 000 гривень.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :