Справа № 204/7862/15-ц
Провадження № 2/204/458/16
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Духневича В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

01 грудня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 132.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.08.1993р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 1998. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3, 08.08.1995р.н. та ОСОБА_4, 01.01.1994р.н. На протязі останнього часу між сторонами виникали сварки, конфлікти та непорозуміння з різних причин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, сімейні обовязки, ведення спільного господарства та бюджету. З часом, відносини між сторонами стали носити неприязний характер, так як вони втратили один до одного почуття любові і поваги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами остаточно припинилися у листопаді 2014 року. Спір про розподіл майна відсутній. Подальше збереження шлюбу неможливе.

У судове засідання позивач не зявилася. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

21 серпня 1993 року у палаці одружень м.Макіївка Донецької області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №1998, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с.5).

Від шлюбу сторони двох дітей ОСОБА_3, 08.08.1995р.н. та ОСОБА_4, 01.01.1994р.н.

Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з листопаді 2014 року, що підтверджується заявою позивача (а.с.14).

Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 21 серпня 1993 року у палаці одружень м.Макіївка Донецької області, актовий запис №1998, між ОСОБА_1, 30 червня 1976р.н. та ОСОБА_2, 28 квітня 1971р.н.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, 28 квітня 1971р.н. на користь ОСОБА_1, 30 червня 1976р.н. судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)грн. 20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Тітова