У х в а л а

іменем україни

03 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Омега Банк», треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про», про припинення іпотеки та зняття обтяжень,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувсядо суду з позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та остаточно просив:

- визнати припиненою іпотеку житлового будинку загальною площею 350,7 кв. м, житловою площею 140,70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка виникла на підставі іпотечного договору від 15 червня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донською Т.О. в реєстрі за № 3094, та зареєстрована цим нотаріусом 28 грудня 2005 року в Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер обтяження № 77712 на підставі договору про внесення змін до іпотечного договору від 15 червня 2004 року № 8283 від 08 грудня 2005 року;

- визнати припиненою іпотеку земельної ділянки площею 0,1 га, яка надана для будівництва та обслуговування вказаного вище житлового будинку, яка виникла з іпотечного договору від 28 січня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донською Т. О. в реєстрі за № 391, та зареєстрована цим нотаріусом 28 грудня 2005 року в Державному реєстрі іпотек, реєстраційний номер обтяження № 77824 на підставі договору про внесення змін до іпотечного договору від 28 січня 2004 року № 8282 від 08 грудня 2005 року;

- скасувати заборону на відчуження вказаного вище житлового будинку та земельної ділянки.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на забезпечення виконання зобов'язань Приватного підприємства «Торговий дім «Союз» (далі - ПП «Торговий дім «Союз»), встановлених кредитним договором від 21 листопада 2003 року № 330-К/30 та договором про надання овердрафту від 21 листопада 2003 року № 187/003635-030, між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк» (в подальшому змінював назву на публічне акціонерне товариство «Сведбанк», публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк») були укладені іпотечні договори про передання в іпотеку зазначених вище житлового будинку та земельної ділянки.

Посилаючись на те, що 30 квітня 2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення ПП «Торговий дім «Союз», а тому іпотека будинку та земельної ділянки припинилася з 30 квітня 2013 року, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилено, заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач заявив свої вимоги до іпотекодержателя - ПАТ «Омега Банк», відомості про якого містяться в Державному реєстрі іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, проте новим кредитором за вказаними вище кредитними зобов'язаннями є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Про»), яке і мало виступати належним відповідачем у справі.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають із наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що на забезпечення виконання зобов'язань ПП «Торговий дім «Союз» за кредитним договором від 21 листопада 2003 року та договором про надання овердрафту від 21 листопада 2003 року позивач уклав 15 червня 2004 року з АКБ «ТАС-Комерцбанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Омега Банк», іпотечні договори про передачу в іпотеку жилого будинку загальною площею 350 кв. м та земельної ділянки площею 0,1 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 30 квітня 2013 року було внесено запис про припинення ПП «Торговий дім «Союз» (а. с. 154, т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що право вимоги за кредитним договором від 21 листопада 2003 року, на забезпечення виконання якого ОСОБА_3 передав в іпотеку нерухоме майно, було 19 серпня 2014 року відступлено ПАТ «Омега Банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», яке у свою чергу 22 серпня 2014 року відступила його ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Про».

Разом з тим із витягу з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27 березня 2015 року вбачається, що іпотекодержателем є АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» (а. с. 161, 164, т. 1).

Звертаючись до суду з позовом до ПАТ «Омега Банк», позивач посилався на припинення іпотеки у зв'язку із ліквідацією ПП «Торговий дім «Союз».

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання божникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ст. 517 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, враховуючи, що між позивачем та кредитором - ПАТ «Омега Банк» склалися правовідносини щодо забезпечення іпотекою кредитного зобов'язання, що підтверджено записом в Державному реєстрі іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27 березня 2015 року, а також враховуючи уступку права вимоги, укладену між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк», та між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Про», судам слід було з'ясувати, чи можна вважати ці правовідносини розірваними, а відтак чи мав позивач підстави для пред'явлення позову саме до ПАТ «Омега Банк», як первісного іпотекодержателя.

Без з'ясування зазначених обставин висновок судів попередніх інстанцій про те, що позивачем пред'явлено позов про припинення іпотеки до неналежного відповідача ПАТ «Омега Банк» (правонаступника АКБ «ТАС-Комерцбанк»), є передчасним та не ґрунтується на матеріалах справи.

Виходячи із системного аналізу наведених норм матеріального закону, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій на порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не визначилися із характером спірних правовідносин, не з'ясували усі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, та не надали їм належної оцінки, з огляду на те, що у позивача існували договірні відносини з первісним кредитором ПАТ «Омега Банк», у зв'язку з чим оскаржувані судові рішення не можна вважати законними та обґрунтованими, а тому відповідно до вимог ст. 338 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк

Т.О. Писана