АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року

у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Генеральне агентство по туризму «Інтурс-Київ», Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року відмовлено у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Генеральне агентство по туризму «Інтурс-Київ», Лівобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року, а справу направити до того ж суду для відкриття провадження по справі в порядку окремого провадження та продовження розгляду по суті заявлених вимог, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з заявою ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що період роботи з 1.09.1978 року до 31.05.1991 року у Відділенні Держкомінтуриста СРСР в м. Києві, в тому числі, запис № 6 про звільнення з роботи на ст. 4-5 його трудової книжки завірено печаткою Відділення Держкомінтуриста СРСР в м. Києві.

Також, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначав, що надання юридичної сили факту завірення запису у трудовій книжці печаткою Відділення Держкомінтурист СРСР в м. Києві має значення не лише для призначення пенсії, а й для приведення у належний стан його трудової книжки.

З такими доводами апеляційної скарги, погодитися не можна.

Як зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_1, факт роботи з 1.09.1978 року до 31.05.1991 року на посаді гіда-перекладача у Відділенні Держкомінтурист СРСР в м. Києві - зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство «Генеральне агентство по туризму «Інтурс-Київ» не заперечує.

Крім того, з наданого Ліворережним обєднанням Управління Пенсійного фонду України в м. Києві листа від 18.04.2016 року № 1690/09/М-93 вбачається, що зарахувати період роботи з 1.09.1978 року по 31.05.1991 року до загального страхового стажу можливо після надання уточнюючої довідки з Відділення Держкомінтуриста СРСР в м. Києві (Публічне акціонерне товариство «Генеральне агентство по туризму «Інтурс-Київ») про період роботи заявника та довідки про повне її перейменування, починаючи з 1978 року (а/с 21-22).

Згідно ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник, всупереч вимогам вищевказаних норм, не зазначив причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт та не додав довідку про неможливість одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Виходячи із змісту вимог викладених у заяві, суд встановив, що вбачається спір про право, який не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд правильно дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки, дана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали не вбачається

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: