Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/8358/14-ц Головуючий у 1-й інст. Остапенко Н. М.
Категорія 47 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Товянської О.В., Гансецької І.А.,

при секретарі: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельних ділянок та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 24 по вул. Карбишева в м. Коростень Житомирської області. Відповідач ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 по тій самій вулиці та користується земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування будинку та ведення присадибного домашнього господарства, тобто є суміжним землекористувачем. У 2009 році ОСОБА_2 переніс паркан, що знаходився між їх будинковолодіннями та зайняв земельну ділянку шириною 1,20 м та довжиною 21,40 м, виділену для обслуговування будинку позивача. На неодноразові прохання знести паркан та відновити межі земельної ділянки, відповідач не реагує, посилаючись на те, що ділянка належить йому. Такими діями позивачу спричинено моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 12000.00 грн. Просив відновити межу шляхом зобов»язання відповідача відновити межові знаки між вказаними будинковолодіннями та стягнути на його користь завдану моральну шкоду.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 24 по вул. Карбишева в м. Коростені Житомирської області (а.с. 3-5).

Згідно з копією техпаспорту будинку, цей будинок знаходиться на земельній ділянці площею 571 кв.м (а.с. 6-8).

ОСОБА_2 належить житловий будинок № 22 по вул. Карбишева в м. Коростені на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2003 року (а.с. 36, 37).

Згідно технічного паспорта будинку, він знаходиться на земельній ділянці площею 500 кв. м (а.с. 38-40).

З пояснень сторін вбачається, що вказані земельні ділянки межують між собою.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на акт обстеження та контрольних замірів земельних ділянок по вулиці Карбишева № 22 та № 24 від 30 травня 2014 року, яким встановлено зайняття відповідачем частини земельної ділянки позивача.

Разом з тим, вказаний акт не може бути взятий до уваги, поскільки складений міжвідомчою комісією, до якої, як в ньому зазначено, увійшли спеціаліст відділу кадастру управління держземагенства, спеціаліст відділу землеустрою та спеціаліст юридичного сектору не зазначеної установи. Ні сам акт, ні інші документи, які знаходяться у справі, не містять інформації ким та на яких підставах створена вказана комісія. Суду не надано будь-яких доказів того, що зазначена комісія наділена компетенцією встановлення порушень у сфері земельного законодавства або перевірки скарг громадян. Акт не завірений жодною установою та у ньому відсутня будь-яка печатка, що його посвідчує.

Крім того, встановлюючи вказані обставини, комісія виходила з планів земельної ділянки, які містяться у технічних паспортах на вказані будинки. Проте технічні паспорти не є правовстановлюючими документами щодо землекористування, схеми, що містяться в них, лище відображають фактично існуюче на час їх виготовлення становище.

Так, загальна площа земельної ділянки в користуванні ОСОБА_1 відповідно до зазначеної схеми становить 571 кв.м. (а.с. 6-8). Проте, згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 05.10.1957 року, попередньому власнику будинку № 28 по вул. Новій (на даний час вул. Карбишева, 24) в м. Коростені ОСОБА_3, на праві безстрокового користування надана земельна ділянка загальною площею 600 кв. м (а.с. 9-10).

В акті не зазначено, на підставі чого комісія дійшла висновків про захоплення частини земельної ділянки позивача відповідачем, відсутні будь-які схеми та дані проведення вимірювань.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач звертався з питанням про відновлення меж земельних ділянок до відповідних органів місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Не надано доказів того, що між спірними земельними ділянками взагалі існували межові знаки та що вони знищені відповідачем.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про безпідставність позовної вимоги щодо зобов»язання відповідача відновити межові знаки, є обгрунтованим.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди повязується позивачем із порушенням його прав землекористувача, є похідною від вищевказаної, а тому також задоволенню не підлягає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді