Справа № 199/6756/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемними попереднього договору купівлі-продажу будинку та договору про повернення завдатку, застосування наслідків недійсного правочину-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання нікчемними попереднього договору купівлі-продажу. У підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що 28.05.2008 року вона, діючи на підставі довіреності, представляючи інтереси матері ОСОБА_3 уклала попередній договір купівлі- продажу будинку за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Моторна 270 з відповідачем ОСОБА_2 в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, відповідно до умов якого, в строк до 15.08.2008 року сторони повинні були укласти основний Договір купівлі-продажу будинку, вартість котрого складала 240 000,00 гривень. У рахунок попередньої оплати відповідач внесла позивачу попередню оплату в сумі 45000,00 гривень, та додатково 25000,00 гривень, а загалом 70 000,00 гривень.

Відповідач відмовилась укладати, основний договір купівлі-продажу будинку. 13.08.2008 року, сторонами, було укладено договір повернення задатку, та відповідно розірваний попередній договір купівлі-продажу від 28.05.2008 року, теж в простій письмовій формі. Відповідно до договору про повернення завдатку, позивач зобовязувалась в термін до 01.12.2008 року повернути відповідачу суму завдатку та додатково 18 % річних, розрахунок котрих починався з 13.08.2008р.

У жовтні 2010 року відповідач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з позивача ОСОБА_1 суми задатку з виплатою 18% річних, а загалом 135 932,80 грн. та 14 березня 2013 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, рішення суду оскаржувалось та набрало чинності На даний час, виконавчою службою Амур-Нижньодніпровського району відкрито виконавче провадження, стосовно стягнення з позивачки ОСОБА_4 вищевказаної суми.

Позивачка посилаючись на те, що при укладанні зазначених договорів було порушено порядок їх укладання, а саме відсутнє нотаріальне посвідчення, тому просить суд визнати їх нікчемними, а також застосувати наслідки недійсності нікчемності правочину- реституцію.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні, заперечувала проти позову, просила відмовити в задоволенні позову, посилалась на строк позовної давності.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до попереднього договору від 28.05.2008 року, укладеного позивачем, яка діяла за дорученням від імені ОСОБА_3, та відповідачем по справі, остання мала намір придбати домоволодіння №270 по вулиці Моторній в м. Дніпрі, а позивач, яка діяла в інтересах своєї матері як власника вказаного домоволодіння, зобовязувалась продати домоволодіння до 15.08.2008 року. На виконання умов договору відповідачем було передано позивачу грошові кошти на загальну суму 70000 грн.

Як передбачено ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена,- у письмовій формі.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, законом не передбачено визнання судом нікчемних договорів недійсними.

Крім того, судом встановлено, що 13 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про розірвання, відповідно до якого сторони уклали договір про розірвання попереднього договору від 28 травня 2008 року за згодою сторін, відповідно до ч.3 ст.571 ЦК України, а також у цьому договорі зазначено , що зобовязання, які виникли згідно пп.2.1,п.2 попереднього договору підлягають оформленню договором про повернення завдатку, а також в цей же день між вказаними вище сторонами було укладено договір про повернення завдатку згідно із договором від 13 серпня 2008 року про розірвання попереднього договору від 28 травня 2008 року, в якому сторони передбачали, що ОСОБА_1 зобовязується повернути ОСОБА_2 отриманий завдаток в сумі 70000 грн. з виплатою 18% річних в строк до 01 грудня 2008 року. Вказані обставини встановлені рішенням АНД районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2013 року, яке набрало законної сили, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення сум боргу, відповідно до якого з ОСОБА_1П на користь ОСОБА_2 стягнуті грошові кошти за попереднім договором купівлі-продажу домоволодіння з урахуванням індексу інфляції в розмірі 94500 грн., 18% річних згідно з умовами про повернення завдатку в розмірі 37800 грн., а також судові витрати по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином відсутні підстави для визнання нікчемним договору повернення завдатку від 13.08.2008 року, а також застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 215,220,635 ЦК України,ст.ст.10, 60, 130, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемними попереднього договору купівлі-продажу будинку та договору про повернення завдатку, застосування наслідків недійсного правочину,- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: