УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Закритого акціонерного товариства «Торгово-виробниче підприємство «Промтовари», Черкаської міської ради, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання недійсними рішень та договорів купівлі-продажу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 02 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що за договором дарування від 23 жовтня 1998 року вона є власником 1/2 частини нежитлового приміщення (частини магазину), а саме приміщень: літ. «А, а», сараїв літ. «Ж, З, И, К, Л, б», площею 90,6 кв м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу від 01 грудня 1994 року Закрите акціонерне товариство «ТВП «Промтовари» (далі - ЗАТ «ТВП «Промтовари») є власником цілісного майнового комплексу Магазину № 8 по АДРЕСА_1.

Рішенням Черкаської міської ради від 19 серпня 2010 року № 5-1056 відповідачу була надана в оренду земельна ділянка площею 532 кв м., на якій розташований належний йому магазин № 8.

24 жовтня 2010 року між Черкаською міською радою та ЗАТ «ТВП «Промтовари» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 49 років.

Рішенням Черкаської міської ради від 04 липня 2013 року № 3-1777 продано відповідачу зазначену вище земельну ділянку, а 10 вересня 2013 року між Черкаською міською радою та ЗАТ «ТВП «Промтовари» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки.

У свою чергу, ЗАТ «ТВП «Промтовари» 14 вересня 2013 року продало спірну земельну ділянку ОСОБА_5

Позивачка вважала, що зазначеними правочинами порушуються її права як власника будівель літ. «Л, б» по АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд: визнати недійсними рішення Черкаської міської ради від 19 серпня 2010 року № 1056 «Про надання ЗАТ «ТПВ «Промтовари» земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1» та від 04 липня 2013 року № 3-1777 «Про продаж ЗАТ «ТВП «Промтовари» земельної ділянки по АДРЕСА_1»; визнати недійсними: договір оренди землі від 24 вересня 2010 року, укладений між Черкаською міською радою та ЗАТ «ТВП «Промтовари», про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1; договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, укладений 10 вересня 2013 року між Черкаською міською радою та ЗАТ «ТВП «Промтовари»; договір купівлі-продажу, укладений 14 вересня 2013 року між ЗАТ «ТВП «Промтовари» та ОСОБА_5

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 02 червня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 01 грудня 1994 року між Фондом комунального майна в м. Черкаси та Організацією орендарів торгівельного підприємства Черкаський міський комерційний центр «Промтовари», укладено договір купівлі-продажу державного (комунального) майна цілісного майнового комплексу. Згідно даного договору організації орендарів було передано у власність поряд з іншим нерухомим майном цілісний майновий комплекс магазин № 8.(т.1 а.с.5-8).

Правонаступником Організації Орендарів стало ЗАТ «ТВП «Промтовари», що підтверджується його статутом.

На підставі вказаного договору КП «ЧООБТІ» 12 грудня 1997 року видало ЗАТ «ТВП «Промтовари» реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, в якому значиться об'єкт магазин по АДРЕСА_1. Вказаний об'єкт складається з магазину під літ. «Б», «Л», «б», як і вказано в реєстраційному посвідченні на об'єкти нерухомого майна.

Згідно копії державного акта на право користування землею 1991 року, землекористувачем земельної ділянки площею 0,1 га є обласне об'єднання промислових товарів (т.1, а.с. 117-121). Відповідно до довідки від 02 серпня 1999 року, виданої начальником управління земельних ресурсів за № 1304-25, за обласним об'єднанням промтоварів рахується земельна ділянка площею 0,1 га відповідно до державного акта на право постійного користування землею, зареєстрованого в книзі записів (реєстрів) державних актів за № 56 і затвердженого Радою Міністрів від 09 липня 1986 року за № 400-р.

Вказані обставини також підтверджуються відомостями про сплату земельного податку ЗАТ «ТВП «Промтовари» за користування вказаною земельною ділянкою.

Згідно рішення Черкаської міської ради від 19 серпня 2010 року № 5-1056 ЗАТ «ТВП «Промтовари» була надана в оренду на 49 років земельна ділянка площею 532 кв м. по АДРЕСА_1 при умові звільнення у разі початку планової забудови під магазин за рахунок земель Черкаської міської ради, з них: площею 140 кв м. за рахунок земель, не наданих у власність чи користування, та площею 392 кв м. за рахунок вулиць Черкаської міської ради. (т.1 а.с. 17).

Відповідний договір оренди було укладено 24 жовтня 2010 року (т.1, а.с. 18-19), а 27 грудня 2010 року зареєстровано у державному реєстрі земель за № 62 про передачу ЗАТ «ТВП «Промтовари» земельної ділянки по АДРЕСА_1 на підставі рішення Черкаської міської ради від 19 серпня 2010 р. №5-1056.

04 липня 2013 року рішенням Черкаської міської ради за № 3-1777 «Про продаж ЗАТ «ТВП «Промтовари» земельної ділянки по АДРЕСА_1», продано у власність ЗАТ «ТВП Промтовари» земельну ділянку площею 532,0 кв м. Дане рішення прийнято на підставі поданих ЗАТ «ТВП «Промтовари» заяви та поданих документів. Також мається відповідний договір купівлі-продажу від 10 вересня 2013 року (т.1 а.с.224).

14 вересня 2013 року між ЗАТ «ТВП «Промтовари» та ОСОБА_5 укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Встановлено, що ні позивач, ні попередній власник ОСОБА_8, ні права користування, ні договору оренди земельної ділянки не мали.

З матеріалів справи вбачається, що користувачем вказаної земельної ділянки протягом періоду її існування під магазином було Обласне об'єднання промислових товарів, а після приватизації ЗАТ «ТВП «Промтовари», що підтверджується державним актом на право користування землею від 1991 року, а також відомостями про сплату земельного податку ЗАТ «ТВП «Промтовари» за користування вказаною земельною ділянкою починаючи з 1994 року.

У відповідності по підпункту «г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30, до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суди дійшли обґрунтованого висновку, що зазначенні рішення Черкаської міської ради прийняті правомірно, у межах наданих законом повноважень для забезпечення свого права, тому реалізація цього права не може розцінюватися як порушення права позивача.

Також суди правильно встановили, що позивачкою жодної правової підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним не наведено, а тому підстави для припинення права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку відсутні.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Маляренко А.В. Ступак О.В.