Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2303/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Карпенка О.Л.,

суддів: Гайсюка О.В., Голованя А.М.,

за участю секретаря Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації частки у спільному майні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

27 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 56833 грн. 92 коп. за ? частину спільного майна колишнього подружжя, а саме: за автомобіль MITSUBISHI Outlander 2.4 Sport, 2005 року випуску.

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 8 липня 1994 року по 16 листопада 2011 року та мають двох дітей. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем розділи майно, яке належало їм на праві спільної сумісної власності за виключенням автомобіля. Вказаний нею автомобіль був придбаний за рахунок кредиту, сплаченого в період шлюбу, та частково за рахунок спільних заощаджень. Його вартість - 113 667 грн. 82 коп. 26 травня 2011 року відповідач зняв автомобіль з реєстраційного обліку, а 27 травня 2011 року надав довіреність на управління, володіння та розпорядження автомобілем ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 В подальшому автомобіль був проданий, але без її згоди на укладення договору. Вона вважає, що автомобіль вибув з їх власності після розірвання шлюбу, коштів за автомобіль від відповідача вона не отримала, а тому просила задовольнити її вимоги.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2016 року позов задоволено. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 вартість ? частки автомобіля марки MITSUBISHI Outlander 2.4 Sport, 2005 року випуску, в розмірі 56833 грн. 91 коп., а також 568 грн. 33 коп. компенсації понесених судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскаржуване рішення прийняте без урахування всіх обставин, які мають значення для справи. Зокрема суд не врахував, що відчуження автомобіля відбулося в період шлюбу за згодою позивача. Вона не довела, що отримані в результаті продажу майна кошти використані не в інтересах сімї. За рахунок цих коштів відповідач сплачувала власний кредит. Крім того вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, щодо позивач не пропустив строк позовної давності.

Позивач не скористався своїм правом надати письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Будучи вчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, позивач та її представник у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Проте, згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка позивача, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідач особисто в судове засідання також не зявився.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції такі обставини справи:

Сторони перебували мі собою у зареєстрованому шлюбі з 8 липня 1994 року по 16 листопада 2011 року.

У цей період за спільні кошти, в тому числі частково за рахунок коштів, отриманих в кредит, сторони по справі придбали автомобіль MITSUBISHI Outlander 2.4 Sport, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2

Сторони визнали, що кредит, який був отриманий на придбання спірного автомобіля, ними сплачений під час спільного проживання.

26 травня 2011 року ОСОБА_2 зняв у Олександрійському МРЕВ ДАІ зазначений автомобіль з реєстраційного обліку з видачею транзитного номерного знаку 12АЕ3163.

27 травня 2011 року ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчену довіреність на управління, володіння та розпорядження вищевказаним автомобілем ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

4 липня 2011 року ОСОБА_4 видав довіреність на реалізацію прав власника на автомобіль ОСОБА_8 та ОСОБА_9

На підставі довідки-рахунку № КІМ 847700 від 26 липня 2011 року Дніпровським ВРЕР-1 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області спірний автомобіль MITSUBISHI Outlander, 2005 року випуску, проданий, а 27 жовтня 2011 року зареєстрований за ОСОБА_8

5 липня 2012 року ОСОБА_8 продав вказаний автомобіль ОСОБА_10 і 11 липня 2012 року останій зареєстрував даний автомобіль на своє імя в органах МРЕВ ДАІ.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 43.2012 станом на 3 квітня 2012 року середня ринкова вартість автомобіль MITSUBISHI Outlander 2.4 Sport, транзитний номерний знак 12АЕ3163 становила 113 667 грн. 82 коп.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16листопада 2011 року у справі про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 встановлено, що сторони припинили спільне проживання з серпня 2011 року.

20 березня 2013 року Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя , в тому числі спірного автомобіля, суд фактично відмовив у поділі автомобіля у звязку з тим, що він був відчужений у період шлюбу, а отримані кошти витрачені подружжям за спільною згодою.

8 квітня 2015 року Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним і в задоволенні позову відмовив.

Правильність встановлення судом вказаних обставин справи відповідачем не оспорюється.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль являвся спільною сумісною власністю подружжя, а тому, на підставі норм ст. ст. 69 71 та ст. 372 ЦК України, позивач має право на грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль. Крім того, суд вважав, що автомобіль був проданий не в інтересах сім ї, що дає їх право вимагати відповідної грошової компенсації.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду у справі, яка переглядається не відповідає цим вимогам.

Суд першої інстанції невірно визначився з предметом спору. Суд вважав, що спірним майном подружжя, яке підлягало поділу, був автомобіль MITSUBISHI Outlander 2.4 Sport, 2005 року, проданий відповідачем не в інтересах сім ї.

Проте суд не врахував заперечення відповідача на позов та надані на їх підтвердження докази.

Зокрема, суд не врахував, що сторони проживали однією сімєю до серпня 2011 року. Цей факт встановлено рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 листопада 2011 року, яке має преюдиція значення для суду при розгляді цієї справи, а отже не підлягає доведенню. Натомість суд взяв до уваги пояснення позивача про те, що стосунки між нею і відповідачем припинилися у травні 2011 року.

Відповідач розпорядився спільним майном, автомобілем, 27 травня 2011 року, коли зняв його з реєстраційного обліку та передав право розпорядження ним ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, надавши цим особам довіреність. На підставі цієї довіреності 26 липня 2011 року автомобіль був проданий ОСОБА_8, що встановлено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 8 квітня 2015 року, тобто до припинення сторонами сімейних стосунків.

Таким чином спільним майном подружжя на час припинення шлюбних відносин був не автомобіль, а кошти отримані від його продажу.

Саме грошові кошти, які відповідають розміру частки у спільному майні подружжя, і є предметом спору у даній справі.

Суд тож не врахував, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в тому числі спірного автомобіля, встановлено, що автомобіль продано з відома та згоди ОСОБА_2, а коштами від його реалізації подружжя розпорядилося за взаємною згодою.

В силу приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню у справі, яка розглядається.

Крім того, суд не врахував, що до розірвання шлюбу сторони дійшли домовленості про розподіл їх спільного майна, в тому числі коштів на рахунку, уклали в письмовій формі договір від 19 вересня 2011 року (а.с. 10). При цьому вони не вказали про наявність у них інших спільних коштів, отриманих від продажу автомобіля.

Отже висновок суду першої інстанції, що продаж відповідачем спільного автомобіля був вчинений, а отримані кошти використані не в інтересах сім ї, не відповідає обставинам справи.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п. 23 розяснив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Враховуючи, що у справі встановлено, що коштами від здійсненого в період шлюбу продажу автомобіля подружжя розпорядилося за взаємною, колегія суддів дійшла висновку про відсутність предмету спору, а отже позов задоволенню не підлягає у звязку з його безпідставністю.

Суд першої інстанції не дотримався загальних вимог процесуального права, не перевірив доводів відповідача, зробив хибні висновки та позбавив себе можливості правильно застосувати норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації частки у спільному майні відмовити повністю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: