У Х В А Л А

16 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня

2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: виконавчий комітет Артемівської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівський земельно-кадастровий центр», про усунення перешкод у користуванні власністю, розпорядження парканом, поновлення меж земельної ділянки та відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и л а :

Артемівський міськрайонний суд Донецької області рішенням від

3 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 5 серпня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 24 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 3 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 5 серпня

2015 року залишила без змін.

7 березня 2016 року до Верховного Суду України звернувся

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року з підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи свої доводи заявник послався на ухвалу Верховного Суду України від 14 вересня 2011 року постановлену ним, як судом касаційної інстанції, а також ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого й 19 вересня 2012 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 суд першої інстанції, з вимогами якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з відсутності доказів становлення меж земельних ділянок, що належать сторонам та відсутності рішення органу місцевого самоврядування про вирішення земельного спору в межах населеного пункту щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності сторін, а також відсутності доказів того, що ОСОБА_5 чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні парканом.

Наданими для порівняння ухвалами від 14 вересня 2011 року й

19 вересня 2012 року суди касаційної інстанції скасували ухвалені у справах рішення і направили справи на новий розгляд з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справ.

Ухвалою від 15 лютого 2012 року суд касаційної інстанції залишив без змін рішення суду першої інстанції, яким визначено порядок користування земельною ділянкою між її співвласниками відповідно до висновку експерта.

Порівняння зазначених судових рішень, наданих заявником на підтвердження вимог, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосували норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4, обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: виконавчий комітет Артемівської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівський земельно-кадастровий центр», про усунення перешкод у користуванні власністю, розпорядження парканом, поновлення меж земельної ділянки та відшкодування майнової шкоди за заявою

ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко