АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2726/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1711/К/16 суддя Леонідова О.В.
Категорія 27 ( І ) Суддя - доповідач Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

за участю секретаря: Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Дельта-Банк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Дельта-Банк" ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Дельта-Банк» (надалі ПАТ «Дельта-Банк») про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту.

В обґрунтування свої вимог позивач посилався на те, що 21.08.2013 року між ним та ПАТ «Дельта-Банк» з метою подальшого отримання споживчого кредиту підписано Заяву № 005-26031-210813, ОСОБА_5 на обслуговування платіжних карток та Умови надання кредитної картки. Вважає, що в момент вчинення правочину відповідачем не було дотримано вимог чинного законодавства, оскільки зазначені вище документи сформовані на підставі Правил обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк", які неможливо розглядати як норму закону. Крім того, вказує, що Заява № 005-26031-210813 містить посилання на такий документ як "Пропозиція", однак зазначений документ він не підписував. Зазначає, що в п. 1.5 укладеного договіру міститься посилання на договір добровільного страхування, а не кредитний договір. Відповідачем не надано повного обсягу інформації щодо основних умов споживчого кредитування відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", заява надрукована дуже дрібним шрифтом, відповіді на пропозицію укладення договору та кредитні кошти до теперішнього часу він не отримав.

Просив визнати кредитний договір № 005-26031-210813 від 21.08.2013р., укладений між ним та відповідачем, недійсним.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не взято до уваги, що в момент вчинення правочину сторонами недотримано вимог, які встановлені законодавством України. При цьому, Заява №005-26031-210813, ОСОБА_5 на обслуговування платіжних карток до Тарифного пакету та Умови надання кредитної картки було укладено із застосуванням Розділу 7 Правил банкіського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», які не є актом цивільного законодавства України. Позивач не був ознайомлений із Умовами надання кредитної картки та не отримував кредитних коштів по Заяві №005-26031-210813, оскільки підписанням вищезазначиних документів, останній лише висловив своє бажання на отримання кредитних коштів. Договір споживчого кредиту містить незрозумілі терміни, а саме у п. 1 Заяви №005-26031-210813: «… на умовах, визначеній в цій Пропозиції, та відповідно до Правил і ОСОБА_5 цієї Пропозиції …», тоді як жодного документу із назвою «Пропозиція» йому не надавалося.

Також зазначає, що при підписанні ним заяви-пропозиції на одержання кредитних коштів йому було видано інформацію про погашення кредиту по картці із зразком квитанції з посилання на номер у договорі із зазначенням призначення платежу на поповнення карткового рахунку за договором №005-2631-210813 від 21 серпня 2013 року, хоча в п. 1.5. підписаної ним заяві цей договір зазначено як договір добровільного страхування, що, на думку представника позивача, свідчить про те, що між позивачем та відповідачем не укладався договір споживчого кредиту.

Також, зазначає, що позивачу не було надано необхідної, доступної та своєчасної інформації про кредитні умови, що порушили його права як споживача. Надана ж інформації викладена наскільки дрібним шрифтом, що свідчить про нечесну підприємницьку практику відповідача, який вводить в оману, оскільки на час пропонування продукції позивачу, як споживачу, інформацію не було надано або ж надано у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб.

З огляду на те, що договір повинен містити реквізити сторін, умови відкриття і закриття рахунків, види послуг, що надаються банком, обовязки сторін та відповідальність за їх невиконання, а також умови припинення договору, вважає що договірні відносини між сторонами відсутні, оскільки ОСОБА_1 жодним чином не був повідомлений про укладення договору та не підписував його.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка підтьримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника відповідача ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_4, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та прсоила її відхилити, еревіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.08.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ "Дельта Банк" укладено кредитний договір № 005-26031-210813, відповідно до якого позивач пропонує на умовах, визначених в цій Пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ОСОБА_3 акціонерному товаристві "Дельта Банк", затверджених рішенням Ради Директорів ОСОБА_5 від 20 березня 2013 р. Протокол № 14 (надалі - Правила) і ОСОБА_5, зазначених в п. 2.6 Частини 2 цієї Пропозиції, що є невід'ємною частиною цієї Пропозиції укласти договір на невизначений строк, в рамках якого згідно п.1.1. відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки, відповідно до п.2.1. Частини 2 цієї Пропозиції.

Згідно з п.1.2. оформити платіжну картку платіжної системи, визначеної у п.2.5 Частини 2 цієї Пропозиції, згідно з п.1.3. встановити ліміт Кредитної лінії на Рахунку у сумі та на строк, відповідно до умов, визначених у пунктах 2.3 та 2.4 Частини цієї Пропозиції. згідно п.1.4. прийняти в заставу майнові права на заробітну плату позивача (як на нараховану, отриману та/або ще не отриману, так і на таку, що буде нарахована і отримана позивачем в майбутньому) та на інші види доходів позивача (надалі - Доходи).

Згідно з п.1.5. Позивач доручає ОСОБА_5 здійснювати з відкритого Рахунку (п.2.1 частини 2 цієї Пропозиції) договірне списання грошових коштів, які складають сплату страхових платежів на користь страхової компанії, з якою позивач уклав договір добровільного страхування № 005-26031-210813 від 21 серпня 2013 року.

Відповідно до п. 2.1 договору момент прийняття (акцепту) ОСОБА_5 пропозиції позивача щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання ОСОБА_5 цієї пропозиції та скріплення її печаткою або дата відкриття ОСОБА_5 Рахунку, визначеного у п.2.1 частини 2 цієї Пропозиції.

Згідно із п. 2.5 договору до підписання позивачем цієї Пропозиції він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення ліміту Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України, відповідно до п. 5 договору позивач повідомлений, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщенні на Офіційному сайті ОСОБА_5, і він зобов'язаний періодично ознайомлюватися з ними, з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них, а також перевіряти правильність здійснення операцій за Рахунком, у спосіб та в порядку, визначеними у Правилах.

Як убачається з п. 7.1 договору складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та ОСОБА_5, з якими позивач був попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє й положення яких він неухильно зобов'язується дотримуватися, підтвердив, що отримав від ОСОБА_5 інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та отримав від ОСОБА_5 примірник Правил та Тарифів в дату підписання ним цієї Пропозиції, що підтверджується його підписом внизу цієї Пропозиції (п. 8, 9 договору).

Договором встановлено ліміт кредитної лінії 33900 грн., рахунок перерахування коштів № 9770 (а.с. 7, 190).

Також 21.08.2013р. позивачем підписано тарифи на обслуговування платіжних карток та умови надання кредитної картки, дозвіл на збирання персональних даних, засвідчена копія паспорту (а.с. 191-195).

Факт відкриття рахунку № 9770 підтверджується випискою по рахунку (а.с. 195).

З виписки по рахунку приватного клієнта № /0520 вбачається, що 21.08.2016р. по номеру основного рахунку 9770 проведено операцію по рахунку збільшення зобов'язань на 33900 грн., до 2015р. за цим рахунком проводилось погашення кредиту, зняття готівки, оплата товару (а.с. 195-197).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що момент прийняття (акцепту) ОСОБА_5 пропозиції позивача щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата відкриття ОСОБА_5 Рахунку, визначеного у п.2.1 частини 2 цієї Пропозиції. (а.с. 7, 190).

В п. 2.5 договору зазначено, що позивач до підписання Пропозиції був ознайомлений письмово з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення ліміту Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України, в п. 8 підвердив, що отримав від банку інформацію зазначену в частині другій статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-ІІІ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (а.с. 7, 190).

Звертаючись до суду позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він не укладав кредитний договір № 005-26031-210813 від 21.08.2013 року, а лише підписав документи спрямовані на його укладення, але не отримував від ОСОБА_5 відповіді на його пропозицію та кредитними коштами не користувався, що є підставою для визнання договору недійсним.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності та необгрунтованості.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Частиною 3 ст. 10, ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування полягає не лише в подані до суду доказів, а й у доведеності їх переконливості та допустимості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі у контрагентів та визначенні умов договору тощо (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом цієї норми закону ніхто не може бути примушений до укладення договору, що не відповідає його волі.

Згідно зі ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтами регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В той же час, згідно ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Належною формою кредитного договору на підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК України є письмова форма. Наслідком недодержання письмової форми такого договору є його нікчемність (ч. 1 ст. 218, ч. 2 ст. 1055 ЦК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 21.08.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладено кредитний договір № 005-26031-210813, який складається із Заяви-пропозиції ОСОБА_1, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ОСОБА_3 акціонерному товаристві "Дельта Банк", затверджених рішенням Ради Директорів ОСОБА_5 від 20 березня 2013 р. протокол № 14 і ОСОБА_5.

При цьому, заява ОСОБА_1 № 005-26031-210813 від 21.08.2013 року є офертою та за погодженням сторін в тексті вона зазначається як «Пропозиція», а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щордо незрозумілих термінів у тексті договору.

Згідно п. 2.1 договору момент прийняття ПАТ «Дельта Банк» акцепту, тобто пропозиції пропозиції позивача щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору вважатиметься дата підписання ПАТ «Дельта Банк» цієї пропозиції та скріплення її печаткою або дата відкриття рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 серпня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» було підписано та скріплено печаткою Заяву ОСОБА_1 № 005-26031-210813 від 21.08.2013 року та відкрито рахунок № 9770 (а.с. 7, 195), тобто договір є укладеним та посилання в апеляційній скарзі на те, що кредитний договір сторонами не укладався є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до п. 2ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» еред укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

За змістом ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15.

Згідно з текстом укладеного сторонами кредитного договору такі умови договором передбачені. В договорі передбачені усі істотні умови договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

При цьому, кредитний договір був укладений в належній письмовій формі та підписаний особисто сторонами (а.с. 7), а пункт 2.3. цього Договору викладено у наступній редакції: «до підписання мною (тобто ОСОБА_6А.) цієї Пропозиції я був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України».

Крім того, 21.08.2013р. позивачем підписано тарифи на обслуговування платіжних карток та умови надання кредитної картки, дозвіл на збирання персональних даних, засвідчена копія паспорту (а.с. 191-195).

Отже, на момент укладення договору позичальнику була надана повна та вичерпна інформація, необхідна та достатня для прийняття ним зваженого та свідомого рішення щодо отримання кредиту.

Таким чином, ОСОБА_1 до підписання договору ознайомився з його умовами та мав можливість не погодитись чи відмовитись від укладання договору, проте договір був підписаний та виконувався сторонами.

При цьому, ОСОБА_1 не звертався до ПАТ «Дельта Банк» із заявами про надання додаткової інформації або розяснення певних положень кредитного договору, а тому колегією суддів відхиляються й доводи апеляційної скарги щодо надання інформації занадто дрібним та нечітким шрифтом.

Вказані обставини свідчать, що укладений сторонами кредитний договір відповідає положенням статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що договір укладений з обмеженням права позивача на одержання необхідної інформації про умови кредитування.

Доводи апеляційної скарги про те, що при підписанні позивачем заяви-пропозиції на одержання кредитних коштів йому було видано інформацію про погашення кредиту по картці із зразком квитанції з посилання на номер договору із зазначенням призначення платежу на поповнення карткового рахунку по договором №005-2631-210813 від 21 серпня 2013 року, хоча в п. 1.5. підписаної ним заяві цей договір зазначено як договір добровільного страхування, що, на думку представника позивача, свідчить про те, що між позивачем та відповідачем не укладався договір споживчого кредиту, колегією суддів відхиляються як такі, що зводяться до довільного тлумачення спірного кредитного договору.

Так, згідно умов зазначено кредитного договору, ПАТ «Дельта Банк» відкрив ОСОБА_1 кредитну лінією у розмірі 33 900,00 грн., погашення заборгованості за якою має здійснюватися на розрахунковий рахунок, який було зазначено у квитанції на погашення кредиту (а.с. 8)

В пункті 1.5. Заяви ОСОБА_1 № 005-26031-210813 від 21.08.2013 року зазначено, що ОСОБА_1 доручає ПАТ «Дельта Банк» здійснювати із його рахунку договірне списання грошових коштів, які складають сплату страхових платежів на користь страхової компанії, з якою він уклав договір добровільного страхування №005-2631-210813 від 21 серпня 2013 року (а.с. 7), що не стосується повернення кредитних коштів та жодним чином не спростовує факту укладення кредитного договору.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На думку колегії суддів, позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження недійсності спірного договору.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, а інші доводи апеляційної скарги доводів суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 308, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: