Єдиний унікальний номер 235/4748/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1824/2016
Головуючий у 1 інстанції Данилів С.В. Єдиний унікальний номер 235/4748/16-ц
Доповідач Постолова В.Г Номер провадження 22-ц/775/1824/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Постолової В.Г.

суддів : Канурної О.Д. , Санікової О.С.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача. Вказувала, що відповідач є її сусідом, між їхніми ділянками є спільна межа , яка дорівнює 19,30 м. Проте відповідач переніс свої ворота на 2,69 м вперед і приєднав їх до її паркану, через що вона не може відремонтувати свій паркан на відстані 2,69 м, тому що він опинився на подвір*ї відповідача. При приватизаціїї нею її земельної ділянки з*ясувалося, що вона має спільну межу з відповідачем в розмірі 19,30 м.+2,69 м. Вважає, що це є порушенням, а вона жодних порушень робити не хоче і вказує, що повинно бути так як зазначено в технічному паспорті. Крім того вона вказувала, що відповідач не здійснює догляд за конваліями та бузком, які посадила його матір, а також насаджує хрін та інші рослини, внаслідок чого вони почали рости біля її паркану. Просила зобов*язати відповідача встановити його ворота на попереднє місце та прибрати всі рослини біля її паркану.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 вересня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, порушення прав та її законних інтересів.

Позивачка ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не явився, просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача , пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає , що апеляційна скарга пілягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень допущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розглядаючи справу, суд повно, всебічно і об*єктивно перевірив доводи сторін, надані ними докази і дійшов до правильного висновку про недоведенність позовних вимог.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є землекористувачем земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2, а відповідач ОСОБА_2 є її сусідом та проживає за адресою АДРЕСА_1, між їхніми ділянками є спільна межа.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивачка посилалась на те, що відповідач переніс свої ворота на 2,69 метрів уперед і приєднав їх до її паркану таким чином, що вона не може відремонтувати свій паркан на вказаній відстані, тому, що він опинився на подвір*ї відповідача, а також останній не здійснює догляд за конваліями та бузком, які посадила його матір та насаджує інші рослини, які ростуть біля її паркану, що порушує її права.

Доказів в обґрунтування вказаних позовних вимог позивачкою не надано.

Посилання позивачки на план зовнішніх меж земельної ділянки (а.с.4), який містить опис суміжних ділянок, зокрема земель Родинської міської ради, домоволодіння АДРЕСА_3 , домоволодіння АДРЕСА_4, домоволодіння АДРЕСА_1 як на доказ порушення її прав в користуванні саме її земельною ділянкою безпідставні, оскільки вказаний план не є свідченням спричинення відповідачем позивачці перешкод в користуванні її земельною ділянкою.

Крім того, як вбачається з вказаного плану зовнішніх меж земельної ділянки позивачка з обмірами та площею земельної ділянки була згодна, про що свідчить її підпис.

Інші документи, які були надані позивачкою в обґрунтування її позовних вимог, зокрема копія схематичного плану земельної ділянки(а.с.3) та ксерокопія особистого аркушу (а.с2)в якому йдеться про події 22 вересня 1987 року, ксерокопія її генерального плану (а.с37) та додана до апеляційної скарги ксерокопія генерального плану відповідача також не свідчать про порушення відповідачем прав позивачки при користуванні суміжною земельною ділянкою.

Крім того, в суді апеляційної інстанції позивачка вказувала, що фактично відповідач переніс свої ворота вперед не на її земельну ділянку, а на землю, яка належить раді.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачкою факту порушення відповідачем її прав як суміжного землекористувача та та про те, що біля її паркану ростуть рослини відповідача є правильними.

Доводи скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст.303,307,308,314-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: