Дата документу 05.10.2016 Справа № 554/3647/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/3647/16-ц

Іменем України Провадження № 2/554/2035/2016

05 жовтня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді Шевської О.І.,

при секретарі Козаренко М.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Перша полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю, як чоловіка та дружини та визнання спадкоємцем за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Перша полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю, як чоловіка та дружини та визнання спадкоємцем за законом та просить суд встановити суд факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сімєю, як чоловіка та дружини, починаючи з листопада 1993 року по день смерті померлого ОСОБА_4, визнати ОСОБА_1 спадкоємцем всього наявного рухомого та нерухомого майна ОСОБА_4 за законом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним, 06.04.2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 294155 від 06.04.2015 року, актовий запис №312. З ОСОБА_4 позивачка познайомилася в 1993 році та в цьому ж році почали підтримувати дружні стосунки та проживати спільно, створивши цивільну сімю. Позивачка з померлим проживали у його квартирі за адресою АДРЕСА_1, належній померлому на праві власності. Проживаючи з ОСОБА_4 позивач вела спільно з ним вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільний побут. Отримували пенсію, час від часу підробляли та за спільно зароблені гроші утримували квартиру в якій проживали. Вважали шлюб повноцінним, незважаючи на відсутність реєстрації, ставилися один до одного як чоловік та дружини. У померлого є син ОСОБА_3, який проживав окремо, стосунки із батьком не підтримував, фінансової допомоги батьку не надавав. Лікування та догляд за ОСОБА_4 лягло на плечі позивача. Позивачка самостійно організовувала поховання та поминки померлого, відшкодувала після смерті померлого усі його борги сусідам та знайомим. Після смерті ОСОБА_4 знаходяться на зберіганні у позивачки.

Позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Також в судовому засіданні подала додаткові пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні при вирішення питання поклалася на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 06.04.2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 294155 від 06.04.2015 року, актовий запис №312.

З ОСОБА_4 позивачка познайомилася в 1993 році та в цьому ж році почали підтримувати дружні стосунки та проживати спільно, створивши цивільну сімю. Позивачка з померлим проживали у його квартирі за адресою АДРЕСА_1, належній померлому на праві власності. Проживаючи з ОСОБА_4 позивач вела спільно з ним спільне господарство, мали спільний бюджет та спільний побут.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили факт спільного проживання позивача з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви ОСОБА_1 щодо встановлення спільного проживання з померлим ОСОБА_4 з 1993 року є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст 1264 ЦК Украни у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до р.2 ч.4 п.2 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщини та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя при отриманні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, якщо вона є первинним документом для відкриття спадкової справи, нотаріус в обов'язковому порядку перевіряє за даними Спадкового реєстру наявність спадкової справи, заповіту та спадкового договору, встановлює коло спадкоємців за законом, а при спадкуванні за заповітом - з'ясовує коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. Заява підлягає реєстрації в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ у день надходження.

Щодо вимоги позивача про визнання її спадкоємцем всього наявного рухомого та нерухомого майна ОСОБА_4 за законом, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення даної вимоги, так як коло спадкоємців та їх черговість встановлюється нотаріусом у відповідності з нормами встановленими цивільним законодавством, тому суд вважає за можливе визнати ОСОБА_1 спадкоємцем після померлого ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сімєю, як чоловіка та дружини, починаючи з листопада 1993 року по день смерті померлого ОСОБА_4.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем після померлого ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська