Справа № 534/1799/15-ц
№ 2/534/2/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі Крикливого В.В. Клімовій С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Комсомольськ справу за цивільним позовом Управління пенсійного фонду України в м.Комсомольську до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплачених пенсійних виплат,
В серпні 2015 року до суду звернулося Управління пенсійного фонду України в м.Комсомольську із позовом, в якому прохає стягнути з ОСОБА_3 надмірно виплачених сум пенсійних виплат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на обліку в управління Пенсійного фонду України в м.Комсомольську (далі - Управління) перебуває ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій в жовтні 2014 року поновлено виплату пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку із тим, що вона навчається в Полтавському комерційному технікумі.
В ході перевірки підстав призначення ОСОБА_3 пенсії було встановлено, що 15.12.2014 року останню відраховано з вказаного навчального закладу, проте, вона не повідомила про це Управління і тому їй було безпідставно виплачено пенсію по втраті годувальника за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2015 року у розмірі 5245 грн., які Управління прохає стягнути з відповідачки.
Будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідачка та представник позивача до залу суду не з'явилися, останній звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачка ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ст.ст.224-226 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються законодавством про пенсійне забезпечення.
Відповідно до ст.36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Підпунктом 2 частини 2 вищезазначеної статті передбачено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.
Відповідно до ст.38 Закону №1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
Пунктом 3 частини 2 ст.16 Закону №1058-IV визначено, що Застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.
Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Відповідно до ч.1 ст.50 Закону №1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Дослідивши приєднані до справи докази, судом встановлено, що в жовтні 2014 року ОСОБА_3 надано до Управління довідку Полтавського комерційного технікуму №227 від 01.10.2014 року, відповідно до якої її зараховано до технікуму на державну основу навчання (а.с.56). На підставі згаданої довідки ОСОБА_3 було поновлено виплату пенсії по втраті годувальника (а.с.55).
Згідно відповіді Полтавського комерційного технікуму від 23 червня 2015 року №119, ОСОБА_3 відрахована з вказаного навчального закладу 15 грудня 2014 року (а.с.57).
З наведеного вбачається, що відповідачка втратила право на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з моменту відрахування з навчального закладу, проте, про вказану обставину до Управління не повідомила, внаслідок чого їй було надмірно виплачено пенсійні виплати за січень-травень 2015 року загальною сумою 5245 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с.59).
З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що Управління немає можливості стягнути надміру виплачену суму пенсійних виплат, оскільки відповідачка не отримує пенсію, зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_3 у судовому порядку (ст.50 Закону №1058-IV).
З огляду на викладене, позовні вимоги Управління пенсійного фонду України в м.Комсомольську підлягають до задоволення у повному обсязі.
Питання про судові витрати вирішено у відповідності до ст.88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, ст.213 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м.Комсомольську - задовольни повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Комсомольську надмірно виплачених пенсійних виплат у розмірі 5245 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Комсомольський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий