АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/811/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2988/16Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Дряниці Ю.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2016 року позивачка звернулася до місцевого суду з позовом до Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 16.06.2000 року помер її чоловік ОСОБА_8. На момент його смерті вони перебували в шлюбі. 08 квітня 2002 року Диканською державною нотаріальною конторою Полтавської області спадкоємцям ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало спадкодавцю на момент смерті на праві власності. Спадкове майно розділено між спадкоємцями в рівних частках по 1/4.

Вважає, що свідоцтво не відповідає вимогам, оскільки видане за заповітом, однак заповіт спадкодавцем не складався. Окрім того, спадкове майно нотаріусом було розділено між спадкоємцями у рівних частках, що суперечить вимогам статей 60,70,71 СК України, так як спадкове майно є спільним сумісним майном подружжя, а тому спадщина повинна була ділитися між спадкоємцями виходячи з 1/2 частини, яка належала чоловіку.

З цих підстав просила визнати видане свідоцтво про право на спадщину недійсним.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2016 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог спадкоємців після смерті ОСОБА_8, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити в нове про повне задоволення її позовних вимог. Посилається на те, що при ухваленні рішення судом дана неправильна оцінка фактичних обставин по справі, порушені норми матеріального та процесуального права. Вважає, що судом безпідставно не враховано, що все майно, яке перебувало у власності спадкодавця на момент його смерті, враховуючи те, що на цей момент вона з чоловіком перебувала в шлюбі, було обєктом права спільної сумісної власності, як таке, що набуте подружжям за час шлюбу. Також зазначає, що судом залишено без уваги те, що нотаріусом безпідставно частки між спадкоємцями визначені в рівних долях по 1/4 частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з підстав, визначених п. 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2002 року державним нотаріусом Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_9 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за № 366 (а.с.3). Нотаріусом посвідчено, що на підставі ст. 529 ЦК України, спадкоємцями майна ОСОБА_8, померлого 16 червня 2000 року, є ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з :

-земельної частки (паю) розміром 5,73 умовних кадастрових гектарах, яка належала померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0210347, виданого Диканською райдержадміністрацією 26 грудня 1995 року на підставі рішення від 20 листопада 1996 року № 262. Вказана земельна частка (пай) розташована на території Великорудківської сільської ради, грошова оцінка якої становить 57298 грн.;

-автомобіля марки ВАЗ 21063 випуску 1985 року, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, держномерний знак НОМЕР_3, зареєстрований в ОРЕВ м. Полтави 07 лютого 1986 року. Вказаний автомобіль належав померлому на підставі техпаспорту АШ № 393275 виданого ОРЕВ м. Полтави 07.02.1986 року. Вартість складає 2922 грн.

Також зазначено, що свідоцтво підлягає реєстрації в органах МРЕВ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд, прийшов до висновку, що технічна помилка, яка була допущена державним нотаріусом при виготовленні свідоцтва про право на спадщину, де помилково було зазначено, що спадщина прийнята за заповітом, а не за законом, не вплинула на права спадкоємців, які мають право використовувати її за призначенням з моменту її державної реєстрації.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, так як матеріалами справи доведено, що нотаріусом була допущена саме технічна помилка під час виготовлення свідоцтва про право на спадщину.

Окрім того, підставами відмови в задоволенні позову, місцевий суд вважав те, що розмір часток спадкоємців у спадковому майні, визначений нотарісом, не може бути змінений, так як земельна частка (пай) не є обєктом спільної сумісної власності, а автомобіль є неподільною річчю, в звязку з чим необхідно було встановити порядок його набуття.

Колегія суддів не може погодитися з цими висновками місцевого суду, оскільки вони зроблені внаслідок невірної оцінки фактичних обставин по справі, допустивши порушення норм процесуального та матеріального права, виходячи з наступного.

Судом не надано належної оцінки змісту оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, не враховано момент виникнення спірних правовідносин, а відтак норми законодавства, які повинні застосовуватися.

Так, місцевий суд не звернув уваги на те, нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину не визначалися частки кожного із спадкоємців на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) та автомобіля.

Зі змісту виданого нотаріусом свідоцтва, вбачається, що спадкоємці набути право на спадщину без визначення часток, тобто набули спадкове майно у спільну сумісну власність.

За таких обставин, судом безпідставно здійснена оцінка тим обставинам чи відносилося спадкове майно до спільної сумісної власності подружжя, оскільки така оцінка повинна надаватися в разі предявлення вимог до інших співвласників набутого спадкового майна про виділ часток із майна, що є спільною сумісною власністю.

Однак, такі позовні вимоги не предявлялися та про наявність спору між спадкоємцями щодо визначенням часток у спільній сумісній власності позивачем не зазначається.

Враховуючи принцип диспозитивності, надані позивачем докази та встановлені апеляційним судом фактичні обставини, зокрема те, що нотаріусом частки спадкоємців у спадковому майні не визначалися, будь-які порушення нотаріусом з цього питання не було допущено, колегія суддів вважає, що позовні вимоги до нотаріальної контори предявлено безпідставно, а тому саме з цих підстав слід відмовити в задоволенні позову.

За обставин, викладених вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п.3,4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 частково задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним відмовити за безпідставністю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_10 (підпис) ОСОБА_11

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1