АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представник позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ПАТ «Київгаз» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 932,68 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.11.2015 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Київгаз» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 697,10 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову, а саме стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 187,06 грн. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, висновки не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального і процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом не було взято до уваги всіх заяв до позивача про проведення перерахунку за послуги. Зазначила, що її син знятий з реєстраційного обліку в квартирі, а тому не користується послугами з газопостачання

Справа № 752/13341/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/893/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не сплачує послуги за спожитий газ, але надала суду докази на підтвердження її тимчасової відсутності у вказаній квартирі у зв'язку з перебуванням у лікувальних закладах.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 05.07.1973, яка розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку. Вказана квартира складається із трьох кімнат, житлова площа 40,50 кв.м., загальна площа 60,62 кв.м. В останній, відповідно до довідки ф. №3 КП «Житлово-експлуатаційної організації №319» від 04.02.2015 до 05.09.2013 в спірній квартирі також був зареєстрований та проживав син відповідача - ОСОБА_6 (т. 1, а. с. 72). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2011 ОСОБА_6 визнано обмежено дієздатним, а ОСОБА_2 призначено його піклувальником (т. 1, а. с. 31-32). Згідно з талону зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання (т. 1, а. с. 33) ОСОБА_6 був зареєстрований в Пуща-Водицькому психоневрологічному інтернаті за адресою установи: м. Київ, вул. Міська, 2 з 06.09.2013 відповідно до довідки установи від 08.12.2014 (т. 1, а. с. 34). Відповідач ОСОБА_2 є споживачем природного газу, постачання якого здійснює ПАТ «Київгаз». В квартирі відповідача відсутній газовий лічильник. Починаючи з квітня 2012 року відповідач не сплачує позивачу послуги за спожитий газ. Підставою несплати вказаних коштів зазначає надання позивачем неякісні послуги, відмову позивача безкоштовно встановити в квартирі відповідача газову колонку, несвоєчасне прибуття працівників ПАТ «Київгаз» за її викликами. 22.04.2013 відповідач зверталась до ПАТ «Київгаз» із заявою про проведення перерахунку за надані послуги з газопостачання за період знаходження її на стаціонарному лікуванні з 16.03.2012 по 02.04.2012, з 11.12.2012 по 29.12.2012, з 18.02.2013 по 16.03.2013, з 03.04.2013 по 12.04.2013, та її сина ОСОБА_6 - з 13.01.2012 по 22.02.2012, з 12.03.2012 по 25.04.2012, з 13.07.2012 по 28.12.2012 (т. 1, а. с. 235). До заяви було додано довідки з лікувальних закладів, що підтверджують факт перебування на стаціонарному лікуванні відповідача ОСОБА_2 з 11.12.2012 по 29.12.2012, з 18.02.2013 по 16.03.2013, з 03.04.2013 по 12.04.2013, з 16.03.2012 по 02.04.2012, та факт перебування на стаціонарному лікуванні відповідача ОСОБА_6 з 13.07.2012 по 28.12.2012 (т. 1, а. с. 236-237).Позивачем неодноразово направлялись претензії відповідачу про наявність заборгованості за спожитий газ та необхідність її погашення (т. 1, а. с. 6-8), однак вони були залишені без належного реагування, тому ПАТ «Київгаз» звернулося до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» газопостачання належить до комунальних послуг.

Відповідно до п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності за нормами споживання природного газу.

Пунктом 17 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вносяться не пізніше 10-го числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Окрім того, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що при розгляді справи було встановлено, що відповідач з березня 2012 року не сплачувала позивачу кошти за використані послуги, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог правильними.

Крім того, приймаючи таке рішення, колегія суддів враховує те, що відповідач не надала суду першої інстанції доказів, які б свідчили, що вона використала значно менший об'єм газу, чим зазначив позивач у своїх розрахунках.

Колегія суддів звертає увагу на процесуальні порушення судом першої інстанції, але вважає, що вони не є підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції з урахуванням вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, оскільки порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення суду, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції суд не прийняв до уваги те, що позивач надавав відповідачу вказані послуги неякісно, колегія суддів також вважає такими, що не тягнуть за собою зміну або скасування рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування вказаних вимог відповідач посилається на неякісне технічне обслуговування газових мереж, отримання інформації щодо тарифів, несвоєчасне проведення перерахунків сум, які підлягають до оплати за використаний газ, відмову в безоплатному встановленні позивачу газової колонки, як інваліду.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, відповідач не надала належних доказів на підтвердження вказаних обставин, більш того, вказані обставини не були предметом розгляду в даному судовому засіданні, хоча відповідач не була позбавлена можливості звернення з зустрічними позовними вимогами при розгляді цієї справи.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції, суд їх досліджував і дав їм оцінку у своєму рішенні з якою погоджується і колегія суддів.

Отже, рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

О.І. Шкоріна