Справа № 541/938/16-ц
Номер провадження 2/541/548/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 травня 2016 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Гриб М.В.

при секретарі - Непокупній Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

Встановив:

14.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом та просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після свого брата, ОСОБА_2, який проживав та помер в м. Миргороді Полтавської області ІНФОРМАЦІЯ_1

В своїй позовній заяві та в судовому засіданні позивач мотивував тим, що він є єдиним спадкоємцем після смерті брата, оскільки на день смерті останнього з ним ніхто не проживав і з відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався. На день своєї смерті його брат мав право на земельну ділянку площею 2,19 га, розташовану на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району. Із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата в строки, визначені діючим законодавством, він не звертався, оскільки не знав місце знаходження державного акту на права власності на згадану земельну ділянку. Вважаючи вказану причину поважною, позивач просив суд визначити йому додатковий трьохмісячний строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник відповідача, Шахворостівської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду із листом (а.с.32), яким просив справу розглянути за його відсутності.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Миргород помер ОСОБА_2 (а.с.9), в зв'язку з чим відкрилася спадщина на його майно, зокрема і на земельну ділянку, площею 2,19 га, розташовану на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.12), копій актових записів про народження (а.с.25-26), є братом померлого ОСОБА_2.

Із листа в.о. завідувача 1 Миргородської державної нотаріальної контори(а.с.27) вбачається, що після смерті ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався і спадкова справа після його смерті не заводилася.

Із пояснень позивача в судовому засіданні також вбачається , що на момент смерті його брата з ним ніхто не проживав.

Таким чином судом встановлено, що в порядку, встановленому ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, в строки визначені ст. 1270 ЦК України, спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не приймав.

За свого життя ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку, площею 2,19 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шахворостівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 30.05.2006 року (а.с.6), довідкою Шахворостівської сільської ради від 11.04.2016 року (а.с.13).

Про таке право брата позивачу було відомо ще за його життя, що позивач підтверджував у судовому засіданні, а отже вказана обставина згідно положень ст. 61 ч.1 ЦПК України доказуванню не підлягає.

30.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_2, але отримав відмову, викладену в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11) у зв'язку з пропуском, визначеного законом 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці причини визнані судом поважними.

Якщо у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позивач ні в своїй позовній заяві, ні в судовому засіданні не навів і не надав суду будь-яких доказів в підтвердження існування об'єктивних причин, які б були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання ним заяви про прийняття спадщини в строки, передбачені ст. 1270 ЦК України. Тому у задоволенні позову суд вважає необхідним відмовити.

Посилання позивача на те, що йому не було відомо про місце знаходження державного акту, який посвідчував право власності спадкодавця на належну йому земельну ділянку, не може прийнято судом до уваги, оскільки вказана причини ніяким чином не перешкоджала позивачу вчасно подати нотаріусу заяву про прийняття ним спадщини.

При цьому суд також бере до уваги те, що з часу відкриття спадщини до часу звернення позивача в нотаріальну контору та до суду сплинуло більше 5 років.

За таких обставин суд вважає необхідним повністю відмовити ОСОБА_2 в задоволенні йому позову.

Крім цього, в судовому засіданні позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що зазначений ним відповідач, Шахворостівська сільська рада Миргородського району Полтавської області, порушила, не визнала чи оспорила його права, свободи чи інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховеого суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно положень ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Останнім місцем проживання спадкодавця було АДРЕСА_1 що також підтверджував в судовому засіданні позивач.

В судовому засіданні суд в порядку ст. 10 ч.4 ЦПК України роз'яснював право позивачу заявити клопотання про заміну обраного ним відповідача на Миргородську міську раду або залучення останньої до участі в справі в якості співвідповідача, та роз'янено йому можливі наслідки не вчинення такої процесуальної дії. Однак позивач таким правом в судовому засіданні скористатися відмовився.

При викладених обставинах Шахворостівська сільська рада Миргородського району Полтавської області не є належним відповідачем за позовом ОСОБА_2, а відтак в задоволенні заявленого до неї позову суд вважає необхідним відмовити також і з цих підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 13, 14, 60, 174, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1262, 1272 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Миргородський міськрайонний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. В. Гриб