Провадження № 22-ц/773/179/16 Категорія: 30 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Русинчука М. М., Осіпука В. В.,

з участю:

секретаря - Губарик К. А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Філюка П. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "СКФ Україна" про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства "СКФ Україна" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом Публічного акціонерного товариства "СКФ Україна" (далі - ПАТ "СКФ Україна") про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом.

Позов мотивовано тим, що 10.12.1986 р. перебуваючи на роботі позивач отримав травму 5-го пальця правої кисті, 18.11.1991 р. - отримав травму 5-го пальця лівої кисті руки. За результати розслідування нещасних випадків відповідачем було складено акти за формою Н-1. 25 березня 2010 р. висновком Луцької міської медико-соціальної експертної комісії позивачу було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 15% довічно. Вважав, що отриманим трудовим каліцтвом йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у важких фізичних, душевних, психічних стражданнях, які він постійно переживає. Отримане ним ушкодження здоров'я є незворотним. Відсотки втрати працездатності встановлені пожиттєво, що підтверджує неможливість відновлення попереднього стану здоров'я. Завдану моральну шкоду оцінив в 50 000 гривень, які просив суд стягнути з ПАТ "СКФ Україна" на його користь.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з Публічного акціонерного товариства "СКФ Україна" в користь ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн., стягнути, з врахуванням ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2015 р. про виправлення арифметичної помилки, з Публічного акціонерного товариства "СКФ Україна" в дохід держави 487,20 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач ПАТ "СКФ Україна" подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимоги позивача відмовити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача Філюк П. П. підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній наведених та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача не визнав та просив її відхилити.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 серпня 1986 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу автоматчиком третього розряду до роликового цеху 28-го державного підшипникового заводу, правонаступником якого на теперішній час є відповідач ПАТ "СКФ Україна" (а.с. 8-10).

10 грудня 1986 року під час виконання трудових обов'язків на підприємстві трапився нещасний випадок, в результаті якого він отримав травму 5 пальця правої кисті руки, а 18 листопада 1991 року отримав травму 5 пальця лівої кисті.

За результатами розслідування нещасних випадків, що трапились з ним під час виконання трудових обов'язків, підприємством було складено акти за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві від 11.12.1986 року та 21.11.1991 року (а.с. 3-4, 5-6).

25.03.2010 року Луцькою міською МСЕК ОСОБА_3 було встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 15% (а.с. 16).

Встановлено, що ОСОБА_3 будь-які грошові виплати у зв'язку з отриманням трудового каліцтва не отримував (а.с. 19).

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що право позивача на отримання страхових виплат та на виплату компенсації за моральну шкоду виникло з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності згідно висновку МСЕК.

Відповідно до вимог ст. 173 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 13 Закону України "Про охорону праці" визначено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання прав працівників у галузі охорони праці.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 27.01.2004 р. /п. 4.1/ зазначив, що ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіює йому моральні та фізичні страждання.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ушкодженням здоров'я, яке пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, йому заподіяно моральні та фізичні страждання, що обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у зв'язку з чим висновком МСЕК встановлені відповідні обмеження, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції врахував ступінь вини працівника та підприємства у настанні нещасних випадків, що вбачається з актів форми Н-1, які містяться в матеріалах справи, ступінь втрати позивачем професійної працездатності, а також те, що отримане ним ушкодження здоров'я є незворотнім, що призводить до тяжких моральних, а також до фізичних страждань позивача та підставно визначив розмір моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства "СКФ Україна" відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: