Провадження №2/760/1969/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди, суддя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить:

1.Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 8079,39 грн.

2.Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 21724,60 грн.

3.Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до чинного законодавства України, а саме ст. 119 ЦПК України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві, має міститись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо , зокрема, заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати. Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно ч. 6 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Так, в позовній заяві відсутнє обґрунтування в частині розгляду питання щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в порядку позовного провадження.

Крім того, позивачем не надано посилань на докази в підтвердження того, чи звертався останній до суду з заявою про видачу судового наказу та які результати відповідного звернення.

Враховуючи вищенаведене позивач має визначитися зі змістом позовних вимог та надати до суду нову редакцію позовної заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі та надати її копії з переліченими у ній додатками відповідно до кількості осіб залучених до участі у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: