Справа № 355/1340/16-ц
Провадження № 2/355/673/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Березанської міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: міський голова м. Березань ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з названим позовом стверджуючи, що із 25.06.2015 року він виконував обовязки в.о.начальника КП «Березанський комбінат комунальних підприємств». 01.10.2015 року міським головою м. Березань Київської області, з ним був укладений контракт № 78 згідно якого, ОСОБА_3 був прийнятий на посаду керівника вказаного підприємства строком на один рік.

12.07.2016 року листом виконавчого комітету Березанської міської ради його було проінформовано про те, що термін дії контракту закінчується 01.10.2016 року. Отримавши вказаного листа, 15.05.2016 року ОСОБА_3 звернувся до міського голови м. Березань з проханням продовжити строк дії контакту від 01.10.2015 року. Однак, розпорядженням Березанської міської ради від 03.10.2016 року за № 234-к, його було звільнено з займаної посади в звязку із закінченням терміну дії контракту.

Вважаючи своє звільнення незаконним, ОСОБА_3 просить суд постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської міської ради від 03.10.2016 року № 234-к « Про звільнення ОСОБА_3П.», визнати контракт від 01.10.2015 року № 78, безстроковим, поновити його на посаді начальника КП «Березанський комбінат комунальних підприємств» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Окрім того, просить суд стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 20000 грн. та сплачений ним судовий збір в розмірі 551 грн.21 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги свого довірителя підтримала повністю пояснивши, що 03.10.2016 року її довіритель ОСОБА_3, перебуваючи на робочому місці отримав розпорядження Березанської міської ради Київської області від 03.10.2016 року №234-к про своє звільнення із займаної посади в звязку із закінченням строку дії контракту. Того ж дня, а саме 03.10.2016 року він отримав трудову книжку з відповідними записами.

Дане розпорядження про звільнення, стало для ОСОБА_3 вкрай несподіваним так як він вважав, що укладений із ним 01.10.2015 року контракт, продовжено на невизначений термін оскільки в останній день його роботи, а саме в пятницю 30.09.2016 року, згідно з умовами Контракту, до трудової книжки не був внесений запис про його звільнення з посади керівника КП «Березанський комбінат комунальних підприємств».

Вважає, що відповідач, всупереч нормам чинного законодавства, безпідставно звільнив її довірителя з займаної посади в період дії Контракту, укладеного на невизначений строк.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 був звільнений незаконно, то йому заподіяна моральна шкода, яку її довіритель оцінює в розмірі 20000 грн. Моральна шкода полягає в порушенні його нормальних життєвих зв'язків та породило невпевненість у майбутньому. Внаслідок незаконного звільнення, її довірителю завдано глибоких душевних, моральних страждань та вимагає від нього додаткових зусиль для організації подальшого життя.

Посилаючись на положення ст. 235 КЗпП України, також просить суд стягнути із відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Заперечуючи проти предявленого позову, представник Березанської міської ради Київської області ОСОБА_2 суду пояснила, що 24 червня 2015 року розпорядженням №67-к ОСОБА_3 було призначено на посаду в. о. начальника «Березанського ККП», а з 01 жовтня 2015 року, розпорядженням №115-к Позивача призначено на посаду начальника терміном на 1 рік та відповідно укладений контракт №78.

12 липня 2016 року листом № 9-27-1618 Позивача повідомлено, що 01 жовтня 2016 року припиняється дія контракту №78 стосовно його роботи на посаді начальника КП «Березанський ККП» та 03 жовтня 2016 року розпорядженням №234-к ОСОБА_3 звільнено з займаної посади у зв'язку з закінченням терміну дії контракту №78 від 01.10.2016 року згідно п.2 ст.36 КЗпП України.

В обгрунтування своїх позивних вимог, ОСОБА_3 стверджує про те, що саме в п'ятницю, 30.09.2016 року до трудової книжки повинен бути внесений запис про звільнення останнього з посади керівника КП «Березанський комбінат комунальних підприємств».

Вказані твердження є хибними, так як в силу статті 254 ЦК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний (субота, неділя) чи святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Зважаючи на те, що закінчення дії контракту припадає на 01.10.2016 року - вихідний день суботу, а 02.10.2016 року є вихідним днем неділя, то розпорядження Березанського міського голови від 03.10.2016 року №234-к є правомірним, оскільки строк дії контракту закінчується у перший робочий день після вихідного чи святкового і звільнення проведено відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України ( у зв'язку з закінченням строку трудового договору (контракту).

Безпідставними є також твердження ОСОБА_3 про те, що він не отримував вимоги щодо припинення контракту. ОСОБА_5 від 12.07.2016 року №9-27-1618 його попередили про припинення дії контракту №78 на посаді начальника КП «Березанський ККП».

Просить суд в позові відмовити як заявлений безпідставно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно із ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

За правилами ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п. 3 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170, прийняття (наймання) на роботу працівників шляхом укладання з ними контракту власником або уповноваженим ним органом, громадянином може здійснюватись у випадках, прямо передбачених законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (Закон № 280/97-ВР від 21.05.1997 року із послідуючими змінами та доповненнями), система місцевого самоврядування, яка включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Частиною 4 ст. 42 Закону визначено повноваження сільського, селищного, міського голови.

Згідно із п. п. 10, 20 ч. 4 ст. 42 Закону сільський, селищний, міський голова, зокрема, призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 Закону сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Згідно із п. 8 ст. 59 Закону сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Судом встановлено, що 01.10.2015 року між Березанською міською радою Київської області в особі міського голови ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що наймався на посаду начальника КП «Березанський комбінат комунальних підприємств», яке є обєктом власності Березанської міської ради строком на один рік, тобто до 01.10.2016 року.

Підпунктом 1 пункту 25 Контракту передбачено, що підставою для припинення контракту, є закінчення терміну його дії. При цьому, відповідно до п.28 Контракту, сторони за взаємною згодою не пізніше як за два місяці повинні визначитися щодо припинення контракту чи його продовження, або укладення на новий термін.

ОСОБА_5 № 9-27-1618 від 12.07.2016 року виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області, ОСОБА_3 був проінформований про те, що термін дії контракту закінчується 01.10.2016 року ( а.с.40 ).

15.07.2016 року отримавши вказаного листа, ОСОБА_3 звернувся до міського голови ОСОБА_4 з проханням продовжити термін дії контракту на невизначений термін.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказаний контракт між сторонами не був переукладений в розумінні положень ч.2 ст.39-1 КЗпП України.

З врахуванням того, що Березанська міська рада не погодилася на продовження строку дії контракту чи його укладення на новий строк, то його дія припинилася 01.10.2016 року, а тому трудовий договір з працівником припинився відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Посилання представника позивача, що термін дії контракту із позивачем продовжився на невизначений строк, оскільки останнім днем роботи за контрактом було 01.10.2016 року і в цей день його не звільнили, а 03.10.2016 року він працював, тобто дія контракту продовжилася, на думку суду є помилковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці, умови розірвання договору встановлюються угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України, його можна застосовувати лише у випадках, прямо передбачених законами України. Контракт укладається у письмовій формі (п. 3 ст. 24 КЗпП) і підписується роботодавцем і працівником у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу і зберігаються у кожної зі сторін. Контракт набуває чинності з моменту його підписання або з дати, визначеної сторонами і зазначеної в тексті контракту.

Згідно п. 25 контракту він припиняється, зокрема, після закінчення строку дії контракту.

Пункт 30 Контракту встановлено, що він з 01.10.2015 по 01.10.2016 року, тобто на один рік. Таким чином, виходячи з положень ст. 241-1 КЗпП України строк його дії закінчувався 01.10.2016 року і цей день був останнім робочим днем працівника.

З огляду на викладене суд вважає, що не надходження від Березанської міської ради заяви щодо продовження строку дії контракту із позивачем, свідчить про припинення трудових відносин між сторонами та як наслідок, звільнення позивача у звязку із закінченням строку дії контракту, а саме за п.2 ст.36 КЗпП.

Пунктом 2 ст. 36 КЗпП передбачена можливість припинення трудового договору у зв'язку з закінченням його строку.

Оскільки припинення трудового договору після закінчення строку трудового договору можливе тільки протягом одного дня, а до закінчення строку трудового договору звільнення було б незаконним, то розпорядження міського голови від 03.10.2016 року про звільнення ОСОБА_3 з займаної посади грунтуються на законі, оскільки як 01.10. так і 02.10.2016 року були вихідними днями.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що контракт з позивачем ОСОБА_3 про призначення його на посаду керівника КП «Березанський комбінат комунальних підприємств» укладався ним за його згодою, ним особисто підписувався, строк дії контракту від 01.10.2015 року закінчився 01.10.2016 року, тому, відповідно до вимог п.2 ст.36 КЗпП позивача звільнено з посади.

Голова Березанської міської ради ОСОБА_4, видаючи розпорядження № 234-к від 03.10.2016 року про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади, діяв в межах повноважень як керівник органу місцевого самоврядування у період між сесіями Березанської міської ради, а тому підстави про задоволення позову, відсутні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи ту обставину, що позивачем, при подачі позовної заяви був сплачений судовий збір, то суд вважає за непотрібне повторно вирішувати дане питання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст.21,23,24, п.2 ст.36, ст. 241-1 КЗпП України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Березанської міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: міський голова м. Березань ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,- залишити без задоволення.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_5