Справа № 396/1523/16-ц
Провадження № 2/396/708/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області про зняття заборони відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про зняття заборони відчуження нерухомого майна. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25 серпня 2015 року в м. Новоукраїнка Кіровоградської області у віці 69 років померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 210367, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції кіровоградської області 26.08.2015 року, після смерті вказаної особи відкрилась спадщина за заповітом на земельну ділянку № 591 площею 4,46 га, яка розташована на території Новоєгорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом серії КР № 108643, який видано 13.04.2009 року Новоукраїнською РДА. На випадок смерті ОСОБА_2 07.06.2010 року в нотаріальному порядку склала заповіт, яким вказану земельну ділянку заповіла позивачу ОСОБА_1. Позивач у справі пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк подачі заяви до нотаріуса за місцем відкриття спадщини щодо її прийняття, рішенням Новоукраїнського районного суду від 27.07.2016 року у справі № 396/1140/16-ц було визначено для позивача додатковий строк тривалістю два місяці для подачі вказаної заяви. З відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 позивач звернулась до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом було виявлено наявний арешт на все майно ОСОБА_2 Тому позивач просить скасувати арешт всього майна за реєстраційним номером обтяження 8024926, зареєстровано 06.10.2008 року реєстратором Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори, підстава обтяження постанова АА 957142, 23.01.2004 року, Новоукраїнська державна виконавча служба, об'єкт обтяження невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_2.

Представник позивача в судове засідання не з"явилась. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав.

Відповідач в судове засідання не з"явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його представника.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 за заповітом має право на спадкування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Новоєгорівка, після смерті ОСОБА_2, яка померла 25 серпня 2015 року (а.с.7).

Позивач має намір реалізувати своє право на спадкування та в подальшому розпорядитися своїм майном, однак, їй стало відомо про наявність обтяження на земельну ділянку.

Відповідно до копії витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 30.08.2016 року (а.с.10), - на земельну ділянку, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Новоєгорівка, власником якого є ОСОБА_2, зареєстровано обтяження арешт.

Відповідно до листа головного територіального управління у Кіровоградській області Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби від 06.09.2016 року № 5052, згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» п. 9.9. строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню, тому відсутня можливість надати уточнені відомості щодо накладеного арешту на майно боржника соколовської ОСОБА_4 (а.с. 5).

Відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначили додатковий строк тривалістю два місяці із дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 25 серпня 2015 року у віці 69 років що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 210367 виданого 26 серпня 2016 року (а.с. 6,8).

Вирішуючи спір по суті суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Встановлено, що даний факт наявної заборони відчуження майна, належного спадкодавцю, вчиняє позивачу перешкоди у здійсненні прав власника (отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та подальшого розпорядження своїм успадкованим майном), що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 21 від 07.09.2016 року (а.с. 11).

Згідно вимог до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимаги усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що 06.09.2016 року за вих. № 5052 відділом ДВС Новоукраїнського РУЮ було надано відповідь, з якої вбачається неможливість державної виконавчої служби зняти заборону з майна ОСОБА_2 та неможливості уточнення відомостей щодо накладеного арешту в зв'язку із завершенням строку зберігання, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, в зв"язку з чим підлягають задоволенню..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319,391 ЦК України, ст.ст. 73, 74 Закону України "Про нотаріат", п.п. 2,74,75,78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 № 868, п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області про зняття заборони відчуження нерухомого майна, - задовольнити повністю.

Скасувати арешт всього майна за реєстраційним номером обтяження 8024926, зареєстрованого 06.10.2008 року о 10:35:26 реєстратором Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження постанова АА 957142 від 23.01.2004 року, Новоукраїнська державна виконавча служба, об'єкт обтяження невизначене майно, все майно, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Новоегорівка, власник ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Н. А. Кухарська