Справа № 344/7783/16-ц
Провадження № 2/344/3886/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

07 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Польської М.В.

при секретарі c/з Дзюбак Х.Б..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 27 484.22грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в червні 2016р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 27 484.22грн., судових витрат.

Позивач позов підтримала, просила його задовольнити, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судові засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.04.2015 року відповідач, в присутності 4 свідків, надала розписку про отримання нею від позивача грошових коштів на суму 1100 доларів США., терміном повернення всієї суми до 15.05.2015 року (а.с.35).

За вимогами ст.1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Факт укладання договору від 28.04.2015 року свідчить про отримання ОСОБА_3 всієї грошової суми.

Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Даючи оцінку наданим позивачем на підтвердження укладення договору позики письмових доказів (оригіналу розписки), суд дійшов висновку, що ці докази є підтвердженням факту укладення сторонами договору позики, а саме того, що між ними виникли правовідносини з підстав, передбачених ч.2 ст.11 ЦК України.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договорів позики й розписки свідчать про їх укладення відповідно до вимог ст..1046 ЦК України.

Статтею 527 ЦК України передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Оскільки, примірник оригіналу договору позики позикодавець надав до справи як доказ неповернення позики в повному обсязі, суд дійшов висновку, що кошти в сумі 1100 доларів США не повернуто повністю, а по курсу НБУ на 07.06.2016 року дана сума складає 27 484.22грн..

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання, оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення кожної особи до суду за захистом свого особистого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики підтвердженого розпискою є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 15, 16, 625, 1046-1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60,88, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, заборгованість за договором позики в розмірі 27484 грн. 22 коп (двадцять сім тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні 22 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Польська М.В.