АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року,

встановила:

у листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за своїм місцем реєстрації до Деснянського районного суду м.Києва, посилаючись на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики, виконання якого можливе тільки за місцем реєстрації позивача, оскільки договір укладено у вигляді розписки, яка не містить інформації про місце реєстрації відповідача.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна Деснянському районному суду м.Києва. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що вказаний позов виникає із договору, виконувати який через його особливість можна тільки в певному місці - за місцем реєстрації позивача. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості за розпискою. Позивачем при зверненні до суду було зазначено місце реєстрації відповідача - АДРЕСА_1, а тому посилання на те, що розписка не містить інформації щодо місця реєстрації ОСОБА_2 є безпідставними.

Договором позики, за яким позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, не визначено місце його виконання. Крім того, договір позики не є таким, виконувати який через його особливість можна тільки в певному місці, а тому посилання апелянта на положення п. 8 ст. 110 ЦПК України є помилковим.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 754/15892/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2185/2016

Головуючий у суді першої інстанції:Панченко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.