Справа № 377/1444/15-ц Головуючий у І інстанції Орел А. С.
Провадження № 22-ц/780/5486/16 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 47 08.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С.В.

суддів: Мельника Я.С.,

Олійника І.В.

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про повернення дитини та визначення місця проживання дитини з матір'ю за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 23 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з наведеним позовом та, з врахуванням уточнень, просила повернути їй сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити місце його проживання з нею.

Позов мотивувала тим, що усунула всі обставини, які були підставою для відібрання дитини за рішенням суду, одружилась і має належні житлово-побутові умови для виховання та утримання дитини.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 23 серпня 2016 року позов задоволено. Повернуто ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, його матері ОСОБА_3 та визначено з матір'ю його місце проживання.

ОСОБА_4 з рішенням суду в частині визначення місця проживання сина з матір'ю не погодився та подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду в цій частині скасувати через з неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням судом норм процесуального права, крім того вказує, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач, виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області, та третя особа - служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області рішення суду не оскаржили і в судове засідання не з'явилися. Про дату та час розгляду справи сповіщені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-головуючого, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було доведено, що причини, які перешкоджали належному вихованню нею дитину, відпали, що є підставою для повернення їй дитини, відібраної за рішенням суду, а також, що визначення місця проживання дитини з матір'ю забезпечить його належне виховання і буде якнайкраще відповідати її інтересам.

Розглядаючи даний спір, колегія суддів з даним висновком міського суду погоджується за такого.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі статтею 142 цього Кодексу, діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини .

Згідно з правилами статті 161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення .

Орган опіки піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до положень статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування .

Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується таке.

28 листопада 2013 року рішенням Славутицького міського суду Київської області у справі № 377/1269/13-ц, окрім іншого, відібрано ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 від його матері ОСОБА_3, без позбавлення її батьківських прав та передано його органу опіки і піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області для подальшого їх влаштування. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь органу опіки і піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області аліменти на утримання сина.

15 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області повторно видано свідоцтво про народження (серія НОМЕР_1), згідно якого ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Славутичі, про що зроблено відповідний актовий запис № 213 від 16.11.2005 р. Його батьки: батько - ОСОБА_4; мати - ОСОБА_3; обидва громадяни України.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 196 від 22 квітня 2015 року, у зв'язку із встановленням факту батьківства ОСОБА_4, з 24 квітня 2015 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 виведено із складу дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_10 «ІНФОРМАЦІЯ_2» і припинено опіку над ним.

29 листопада 2014 року між ОСОБА_9 і ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 182 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області. У зв'язку з цим дружина змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_3 .

Розглядаючи даний спір, колегія суддів прийшла до висновку, що міський суд, не зважаючи на доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку всім доказам у їх сукупності, в тому числі і тим, на які посилався апелянт, та обґрунтовано визначив з матір'ю ОСОБА_3 місце проживання малолітнього ОСОБА_6

Твердження апеляційної скарги проте, що дитина хоче проживати лише з батьком суперечать матеріалам справи.

В порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, апелянтом, не зважаючи на його позицію в апеляційній скарзі, не доведено належними та допустимими доказами фактів на які він посилається в обґрунтування своїх вимог.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, як такі, що не мають правового підґрунтя і висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів із дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: Я.С. Мельник

І.В. Олійник