АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6752/16 Головуючий 1 інст. - Феленко Ю.А.
Справа № 610/2972/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

іменем України

09 листопада 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання видати довідку про заробітну плату, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася 23.08.2016 року до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (далі по тексту - Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС України в Харківській області) з позовом в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у видачі довідки про заробітну плату та зобов'язати Ізюмську ОДПІ ГУДФС України у Харківській області видати їй довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01 грудня 2015 року з визначенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та з урахуванням підвищення посадових окладів, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». В разі перейменування або відсутності посад, довідку для перерахунку пенсії видати відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики та Головного управління державної служби від 03 грудня 2003 року № 319/144. Спеціальне звання визначити у відповідності до Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів» від 23 жовтня 2013 року № 839.

Також ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача судові витрати у справі.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 вказувала, що 30.08.1994 вона була звільнена з посади старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу аудиту юридичних осіб управління аудит Державної податкової інспекції у Балаклійському районі у зв'язку з виходом на пенсію.

З 31.08.1994 їй призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993.

На підставі наказу ДФС України від 24.02.2016 №174 проведена реорганізація Державної податкової інспекції у Балаклійському районі ГУ ДФС у Харківській області шляхом приєднання до Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

19.07.2016 вона звернулась до відповідача із заявою про видачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, проте у видачі довідки їй було відмовлено з посиланням на відсутність відповідного порядок видачі довідок для перерахунку пенсії. Вважає дії відповідача протиправними, просить зобов'язати відповідача видати відповідну довідку.

У поданих суду запереченнях Ізюмська ОДПІ ГУ ДВСУ в Харківській області просила відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що з 01.12.2015, тобто після внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», відсутні підстави для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», та, відповідно, для видачі довідок про складові заробітної плати, що подаються для перерахунку пенсій непрацюючим державним службовцям

13 вересня 2016 року Балкклійський районний суд Харківської області постановив рішення про задоволення позову і вирішив:

- визнати незаконною відмову Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС України у Харківській області у видачі ОСОБА_4 довідки про заробітну плату;

- зобов'язати Ізюмську ОДПІ ГУ ДФС України у Харківській області видати ОСОБА_4 довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям станом на 01 грудня 2015 року з визначенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та з урахуванням підвищення посадових окладів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

- стягнути з Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС України у Харківській області на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.38-41).

В апеляційній скарзі Ізюмська ОДПІ ГУ ДФС України у Харківській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні її позовних вимог.

Обґрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що з 01 грудня 2015 року (з моменту набрання чинності постанови КМУ №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів») відсутні підстави для видачі довідок про складові заробітної плати.

В судове засідання апеляційного суду позивач та представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися, в поданій апеляційному суду заяві позивач просила розглядати справу без неї.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, з урахуванням їх доведеності та обґрунтованості.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

У відповідності до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_4 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про надання довідки про складові заробітної плати.

Трудові правовідносини - це відносини, що виникають у зв'язку із реалізацією права на працю. До трудових належать спори, що стосуються прийняття на роботу, укладення, зміни та припинення трудового договору, переведення, оплати праці, застосування дисциплінарних стягнень, притягнення до матеріальної відповідальності, реалізації пільг та гарантій права на працю.

Як вбачається з роз'яснень наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (стаття 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Статтею 3 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Крім того, в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» роз'яснено, зо за змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IVюрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить зобов'язати відповідача Ізюмську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Харківській області надати довідку про складові заробітної плати.

Зі змісту заявлених вимог та правових підстав їх обґрунтування вбачається, що спір щодо видачі вказаної довідки стосується управлінських функцій, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Ізюмська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області є суб'єктом владних повноважень, а видача довідки про складові заробітної плати пов'язана зі здійсненням суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Таким чином, спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з застосуванням наслідків, передбачених ст. 206 цього Кодексу.

У зв'язку з вищенаведеним колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1ч.1ст. 205, ч.1 ст. 310 ЦПК України.

Керуючись п.1ч.1 ст. 205, ст. 206, ст.ст. 303, 304, п.4 ч.1 ст. 307, ст. ст. 310, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргуІзюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року - скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Харківській області про надання довідки про складові заробітної плати.

Роз'яснити ОСОБА_4, що розгляд зазначеної справи віднесено законом до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський