УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Швидкій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни про визнання незаконними та скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органа державної виконавчої служби та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 50990731 про стягнення з Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» на користь ОСОБА_2 до середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 18 802,18 грн. на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2016 р. у справі № 755/4271/16-ц.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції Коломієць І.М. від 09.05.2016 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2016 р. про зобов'язання Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 18 802 гривні 18 копійок. Зазначена постанова разом з постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 09.05.2016 р. була отримана заявником лише 23.05.2016 р. в зв'язку з чим, строк для добровільного виконання виконавчого документу, який був встановлений державним виконавцем минув з причин не залежних від заявника.

Крім того, заявник зазначає, що повний текст рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року, підприємство отримало лише 25.05.2016 року, тому відповідно вони були позбавлені права на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду. 30.05.2016 року ДП «Український фармацевтичний інститут якості» звернувся із заявою про відкладення виконавчих дій по виконавчому провадженню, та було подано апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2016 р. у справі № 755/4271/16-ц, однак відповіді отримано не було.

Також заявник вказує, що 30.05.2016 року підприємство звернулось до відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві з клопотанням про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 50990731 та про повернення виконавчого документу та закінчення виконавчого провадження, однак будь якої відповіді не отримало.

В ході планової перевірки стану судових проваджень, зокрема і ходу виконання даного виконавчого провадження № 50990731, 06.06.2016 р. на мережевому ресурсі «Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень» виявлено, що відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, зокрема головним державним виконавцем Коломієць І.М. в порушення Закону України «Про виконавче провадження» проігноровано заяви та клопотання, які надсилалися заявником.

07.06.2016 р. ДП «Український фармацевтичний інститут якості» звернулося з листом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві з проханням провести перевірку законності виконавчого провадження № 50990731 про стягнення з Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2016 р. у справі № 755/4271/16-ц. Станом на 30.06.2016 р. ні відповідей, ні інформації про задоволення або відмову у задоволенні вказаних заяв, клопотань та листів не отримано як від Головного територіального управління юстиції у м. Києві, так і від Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. Також зазначив, що 22.06.2016 р. на адресу ДП «Український фармацевтичний інститут якості» простим листом надійшли копії постанови про відкриття виконавчого провадження і арешт коштів боржника від 01.06.2016 р. із зазначенням рахунків в банківських установах АТ «Прокредит Банк» та ПАТ КБ «Приват Банк», що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, 29.06.2016 р. на виконання постанови головного державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. рахунок ДП «Український фармацевтичний інститут якості» в ПАТ КБ «Приват Банк» було арештовано в межах суми постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 1880,21 грн., постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 270,32 грн. та суми середнього заробітку у розмірі 18 802,12 грн., який оскаржувався у Апеляційному суді м. Києва, а всього на загальну суму 20 952,65 грн.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що головним державним виконавцем Коломієць І.М. виконавчі дії проводяться упереджено, рішення приймаються та повідомляються сторонам виконавчого провадження несвоєчасно, чим порушуються права заявника, просили задовольнити вимоги скарги. Визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. від 01.06.2016 р., а саме постанову про стягнення виконавчого збору та невиконання рішення суду, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову про арешт коштів боржника. Зобов'язати уповноважених осіб Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві розглянути заяву про відкладення виконавчих дій по виконавчому провадженню від 30.05.2016 р., клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 30.05.2016р. та про повернення виконавчого документу та закінчення виконавчого провадження від 01.06.2016 та повідомити Боржника про результати розгляду вказаних звернень.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, викладені у скарзі частково та зазначив, що станом на день розгляду справи постанова про арешт коштів боржника скасована, а тому в цій частині вимоги скарги він не підтримує. Разом з тим, клопотання, які були надані 30.05.2016 року та 01.06.2016 року до Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві не розглянуті, будь-які рішення по ним не прийняті. Постанови про стягнення виконавчого збору за невиконання рішення суду та стягнення витрат за проведення виконавчих дій є неправомірними, оскільки боржник був позбавлений можливості самостійно виконати рішення суду, оскільки державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», несвоєчасно направив постанову про відкриття виконавчого провадження.

Представник особи, дії якої оскаржуються в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився, надав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнуто з Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 18 802 гривні 18 копійок та судовий збір в сумі 1 880 грн. 20 коп.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. від 09.05.2016 р. на підставі виконавчого листа виданого 27.04.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва № 755/4271/16 відкрито виконавче провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду протягом семи днів.

Постановою головного державного виконавця Коломієць І.М. від 09.05.2016 р. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ДП «Український фармацевтичний інститут якості» у межах суми стягнення 18 802.12 грн.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено обов'язок державних виконавців направляти боржникам постанови про відкритя виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Як убачається із матеріалів справи (а.с.12-16) постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт на все майно, що належить боржнику від 09.05.2016 року, були направлені державним виконавцем простою кореспонденцією та отримані заявником лише 23.05.2016 р.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, повний текст рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року, заявник отримав лише 25.05.2016 року. У зв»язку із чим, 30.05.2016 року звернувся із заявою до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про відкладення виконавчих дій по виконавчому провадженню, та клопотанням про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, які були отриманні Відділом.

01.06.2016 року представник заявника звернувся до Апеляційного суду м. Києва із апеляційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року та до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві із клопотанням про повернення виконавчого документу та закінчення виконавчого провадження, повідомивши про подану апеляційну скаргу на рішення суду.

Проте, головним державним виконавцем Коломієць І.М. в порушення Закону України «Про виконавче провадження» проігноровано заяви та клопотання, які надсилалися заявником та не повідомлено про результати розгляду поданих клопотань.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Зокрема, надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

А відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині неправомірності дій державного виконавця, щодо не забезпечення права сторони виконавчого провадження на ознайомлення з матеріалами справи та не повідомлення про результати розгляду заявлених боржником клопотань від 30.05.2016 року та 01.06.2016 року.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державноговиконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення

виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як убачається із матеріалів справи державним виконавцем винесено постанову від 01.06.2016 року про стягнення з ДП «Український фармацевтичний інститут якості» виконавчого збору у виконавчому провадженні № 50990731 у розмірі 1880,21 грн., оскільки боржником не виконано в самостійному порядку рішення суду в строк до 18.05.2016 року. Проте з таким висновком державного виконавця суд не погоджується, оскільки як було встановлено у судовому засіданні копію постанови про відкриття виконавчого провадження заявник отримав 23.05.2016 року, узв'язку з чим, строк для добровільного виконання виконавчого документу, який був встановлений державним виконавцем минув з причин не залежних від заявника.

Також державним виконавцем 01.06.2016 року винесено Постанову про стягнення з боржника витрат пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50990731.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року було витребувано з Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві належним чином завірені матеріали виконавчого провадження № 50990731 та зобов»язано надати означені матеріали в строк до 18.08.2016 року. Факт отримання 05.08.2016 року Відділом означеної ухвали суду, підтверджується даними повідомлення про вручення рекомендованого відправлення (а.с.68). Проте вимоги суду залишились без виконання.

Згідно зі ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються суду сторонами.

Доказів на спростування доводів, якими обґрунтовується скарга особою, дії якої оскаржуються суду не надано, письмових пояснень або заперечень до суду не надійшло, копії матеріалів виконавчого провадження № 50990731 суду також не направлено.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

З даною скаргою заявник звернувся до суду у строки передбачені ч.1 ст. 385 ЦПК.

Як зазначено у п. 18 Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Виходячи з наведеного та враховуючи те, що матеріали справи не містять жодних підтверджень про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.05.2016 року, де визначено строк для самостійного виконання рішення суду, отримана заявником вчасно з можливістю реалізувати право на самостійне виконання судового рішення, а також не встановлено відомостей про результати розгляду клопотань заявника від 30.05.2016 року та від 01.06.2016 року та порушено право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 50990731, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 10, 60, 209, 210, 223, 293, 294, 383, 384, 386-388 ЦПК України, ст. ст. ст. 6, 11, 22, 24, 25, 31, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни про визнання незаконними та скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 01.06.2016 р. про стягнення виконавчого збору.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 01.06.2016 р. про стягнення з боржника витрат на пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснити виконавчі дії у виконавчому провадженні № 50990731, а саме: надати представнику Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження № 50990731 на підставі поданої 30.05.2016р. заяви; розглянути заяви Державного підприємства «Український фармацевтичний інститут якості» про відкладення виконавчих дій по виконавчому провадженню від 30.05.2016 р. та про повернення виконавчого документу та закінчення виконавчого провадження від 01.06.2016 року.

Повідомити Державне підприємство «Український фармацевтичний інститут якості» про результати розгляду вказаних звернень.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я