Справа №584/612/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Данік Я. І.
Номер провадження 22-ц/788/30/16 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Гагіна М. В. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 25 вересня 2015 року

у справі за позовом Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей», третя особа - Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, про визнання ордеру недійсним та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні приміщенням в гуртожитку шляхом його звільнення

та за зустрічним позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області, третя особа - комунальне підприємство «Путивльська житлово-експлуатаційна контора», про визнання права користування житловим приміщенням та зобов'язання укласти договір найму житла,

в с т а н о в и л а:

15 червня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який остаточно уточнив 24 вересня 2015 року (т. 1 а.с. 227-228), та обґрунтовував тим, що ОСОБА_3 разом з дітьми на підставі ордеру № 9 від 20 червня 2011 року, виданого без спільного рішення профспілкового комітету та адміністрації ДПТНЗ «Путивльський професійний ліцей» поселилась у кімнаті АДРЕСА_1. При цьому у трудових відносинах з ліцеєм не перебувала і не навчалась, на обліку для поліпшення житлових умов не перебувала. Вказує, що адміністрацією ліцею при видачі ордеру порушено порядок його видачі та видано на нежитлове приміщення гуртожитку. Просить визнати зазначений ордер недійсним та зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні спірним приміщенням шляхом його звільнення. Крім того, просить поновити строк позовної давності, посилаючись на виникнення права комунальної власності на гуртожиток №1 з 08 липня 2014 року, тобто з часу, коли новий власник дізнався про порушення своїх прав.

07 липня 2015 року ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулась із зустрічним позовом до Путивльської міської ради, в якому посилається на те, що на законних підставах поселилася у спірну кімнату гуртожитку, зареєстрована в ній, проживає і сплачує кошти за комунальні послуги. Новий власник гуртожитку - Путивльська міська рада, відмовляється укладати з нею договір, який би надавав право на законне проживання у кімнаті, тому просить визнати за нею право користування жилим приміщенням та зобов'язати відповідача укласти з нею договір найму жилої кімнати.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 25 вересня 2015 року позов Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області задоволено.

Поновлено строк позовної давності.

Визнано недійсним ордер № 9 від 20 червня 2011 року, виданий ОСОБА_3 на кімнату АДРЕСА_1 адміністрацією Державного професійно-технічного навчального закладу «Путивльський професійний ліцей».

Зобов'язано ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні кімнатою АДРЕСА_1, шляхом звільнення кімнати НОМЕР_1 площею 108,8 кв.м, що складається з приміщень №20 - 29, гуртожитку по АДРЕСА_1

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області 243,60 грн. в рахунок повернення сплаченого судового збору.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 23 жовтня 2015 року виправлено описку у вказаному вище рішенні та на аркуші справи 236 (том 1) в абзаці першому цього рішення вказано вірну дату - 06 серпня 2015 року.

ОСОБА_3 не погодилась з рішенням суду та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на його незаконність, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Зазначає, що законні підстави для задоволення позову відсутні, оскільки визнання ордеру недійсним та виселення передбачає обов'язкове вирішення питання про надання іншого житлового приміщення, яке Путивльська міська рада не ставила, на що суд увагу не звернув. Вважає, що підстав для поновлення трирічного строку позовної давності не було, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався з моменту прийняття на баланс гуртожитку у січні 2012 року, в якому розташована спірна кімната. Крім того, з моменту передачі гуртожитку у комунальну власність виселення з нього без надання іншого житлового приміщення забороняється Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Вважає, що має право на користування жилим приміщенням гуртожитку та на укладення договору найму житла.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника позивача ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи в задоволенні зустрічного, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка разом зі своїми дітьми незаконно проживає в гуртожитку, оскільки не було дотримано порядку надання жилої площі в гуртожитку та вселення, а саме, ордер видано за відсутності спільного рішення профспілкового комітету та адміністрації ДПТНЗ «Путивльський професійний ліцей» та на приміщення, яке за своїм цільовим призначенням є допоміжним, а не житловим.

Однак, повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, а також яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Згідно з ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що по АДРЕСА_1 розташований гуртожиток № 2, який був об'єктом державної власності та перебував в оперативному управлінні Путивльського СПТУ-42, а після ліквідації цього училища в 1990 році, переданий на баланс Путивльському СПТУ-9 (нині Державний професійно-технічний навчальний заклад «Путивльський професійний ліцей»). Чисельність учнів ліцею дозволяла розміщати їх в належному йому гуртожитку №1, що знаходиться по АДРЕСА_2 в зв'язку з чим мала місце наявність вільних приміщень та житлових кімнат у гуртожитках.

Порядок надання жилої площі в гуртожитках №1 та №2, користування ними та їх утримання встановлений Положенням про учнівський гуртожиток Путивльського професійного ліцею (далі - Положення), погодженого головою профспілки та затвердженого директором ліцею 01.09.2006 року (т.1 а.с.172).

Пунктом 14 цього Положення передбачено надання приміщень для проживання в гуртожитку працівників інших навчальних закладів, установ, організацій, та інших людей на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №38 від 20.01.1997 року «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами» та загального наказу навчального закладу, погодженого з профспілковим комітетом, з укладенням угоди на проживання і видачею ордера, або тимчасового надання приміщення для проживання з укладенням угоди.

Наказом директора ліцею від 01.09.2006 року №98, погодженого 11.09.2006 року з профкомом ліцею, продовжено в зв'язку зі зменшенням чисельності учнів надання послуг співробітникам та іншим громадянам для тимчасового проживання в гуртожитках №1, №2 згідно з вище зазначеною Постановою КМУ №38 від 20.01.1997 року (т.1 а.с.88-92).

У липні 2011 року директору Путивльського професійного ліцею надійшло від голови ССК «Ярославна» відношення про поселення ОСОБА_3 разом із її дітьми до вказаного вище гуртожитку (т. 1 а.с. 11).

14.06.2011 року ОСОБА_3 знялася з реєстрації місця проживання в с. Скуносове Путивльського району Сумської області, де з 05.10.2005 року була зареєстрована. За цією адресою також зареєстроване ПСП агрофірма «Луч», директором якого вона є (т.1 а.с. 6 на зв., 12, 152-156).

20 червня 2011 року на склад сім'ї: ОСОБА_3 - наймач, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - донька, Путивльським професійним ліцеєм видано ордер № 9 на право зайняття сім'єю з 3 осіб жилої площі розміром 108,8 кв.м, кімната НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 63).

ОСОБА_3 не навчалась і не перебувала з Путивльським професійним ліцеєм у трудових відносинах, на обліку як така, що потребує поліпшення житлових умов не перебувала (т.1 а.с.118, 131).

19 липня 2011 року вона зареєструвала місце проживання в кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку № 2 по АДРЕСА_1.

Рішенням Путивльської міської ради від 25 січня 2013 року надано згоду на прийняття у комунальну власність територіальної громади гуртожитку № 2 по АДРЕСА_1.

25 липня 2013 року між ОСОБА_3 та Путивльським професійним ліцеєм укладено договір про надання житлово-комунальних послуг № 66, за умовами якого споживач має право на проживання, опалення, водопостачання, водовідведення та електропостачання в житловому приміщенні загальною площею 108,8 кв.м у гуртожитку по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 13).

Додатковою угодою № 1 від 01 жовтня 2013 року до вказаного договору сторони передбачили, що основний договір діє до 15 квітня 2014 року і набирає чинності з моменту його підписання та у разі відчуження гуртожитку постачальником договір зберігає свою чинність і права та обов'язки наймодавця переходять до нового власника (т. 1 а.с. 14).

На підставі акту-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 28.10.2013 року, затвердженого рішенням Путивльської міської ради від 31 жовтня 2013 року, гуртожиток №2 переданий з державної в комунальну власність територіальної громади м. Путивль (т. 1 а.с. 17, 22-23).

08 липня 2014 року здійснена державна реєстрація гуртожитку як об'єкта комунальної власності (т. 1 а.с. 15).

08 червня 2015 року ОСОБА_3 уклала договори з Путивльською житлово-експлуатаційною конторою про надання комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку (гуртожитку) АДРЕСА_1 строком дії до 31 травня 2018 року та з комунальним підприємством «Путивльміськводоканал», предметом якого є постачання питної води і водовідведення за вказаною вище адресою зі строком дії до 08 червня 2016 року (а.с. 71,72).

Після зміни форми власності та балансоутримувача гуртожитку № 2 по АДРЕСА_1, ОСОБА_3 продовжує користуватися кімнатою та сплачувати відповідні комунальні послуги за тарифами, виходячи з житлової площі, яку вона винаймає.

Вказані всі договори в передбаченому законом порядку недійсними не визнавалися.

Відповідно до ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 814 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

За таких обставин суд першої інстанції, врахувавши, що ОСОБА_3 не навчається в ліцеї та не перебуває з ним в трудових відносинах, прийшов до правильного висновку, що спірне приміщення надане їй в користування не у відповідності з положеннями гл.4 ЖК України, а на підставі цивільно-правової угоди - договору про надання житлово-комунальних послуг, який за своїм змістом є договором строкового найму житла.

Проте, з висновком суду в частині вирішення вимог про визнання ордеру недійсним погодитись не можна з таких підстав.

Як вбачається з вимог ст.15 ЦК України ст.3, 15 ЦПК України захисту в порядку цивільного судочинства підлягають порушені, невизнані, оспорювані права, свободи, інтереси, що випливають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вселилася в спірне приміщення на підставі ордеру, але в послідуючому між нею та ліцеєм був укладений договір строкового найму житла, в зв'язку з чим виданий їй ордер втратив юридичне значення й не порушує прав та інтересів позивача, підстави для їх захисту відсутні.

Не можливо погодитись і з висновком суду в частині вирішення вимог про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні спірним приміщенням шляхом його звільнення.

Матеріалами справи підтверджується, що кімната НОМЕР_1, якою користується відповідачка, складається з приміщень №20-29, а саме: 20,22,23,26-28 - кабінети; 21, 29 - кладови, 25 - коридор, 24 - туалет (т.1 а.с.129). На момент надання цих приміщень в тимчасове користування вони були вільними та тимчасово не використовувалися у освітній, навчально-виховній та навчально-виробничій діяльності ліцею.

Підпунктом 3 пункту 7 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 р. № 796, з внесеними змінами та доповненнями, яка діяла на момент укладення між сторонами договору найму житла, передбачена можливість у сфері житлово-комунальних послуг надання спеціально облаштованих приміщень гуртожитків навчальних закладів для проживання працівників інших навчальних закладів, установ та організацій.

Спеціально облаштовані будинки і приміщення - це будинки і приміщення, що перебувають у належному технічному та санітарно-гігієнічному стані і в яких створено належні умови для проживання та відпочинку.

Отже, об'єктом надання послуг можуть бути не лише жилі кімнати, а й спеціально облаштовані приміщення.

Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що приміщення, яке надано ОСОБА_3 для тимчасового проживання в гуртожитку, перебуває в неналежному технічному та санітарно-гігієнічному стані і в ньому не створені належні умови для проживання та відпочинку, чим не довів, що користуванням спірним приміщенням, відповідачка чинить йому перешкоди.

З огляду на зазначене, підстав для звільнення цього приміщення за наведених позивачем обставин, не вбачається.

За фактично встановлених обставин та вимог закону відсутні підстави вважати порушеним право позивача за зустрічним позовом на користування спірним приміщенням, а тому позовні вимоги обґрунтовано залишені судом без задоволення.

За таких обставин, рішення місцевого суду, в частині вирішення позовних вимог за первісним позовом, на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог, а в частині вирішення зустрічного позову - без змін.

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України з позивача за первісним позовом на користь відповідачки слід стягнути 535 грн. 92 коп. судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 25 вересня 2015 року, в частині вирішення вимог Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області про визнання ордеру недійсним та зобов'язання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні приміщенням в гуртожитку шляхом його звільнення, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області на користь ОСОБА_3 535 грн. 92 коп. судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: