провадження 2/712/110/16
справа № 712/8507/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого /судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О. за участю адвоката - Огороднього А.Б.

розглянувши в судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ Черкаське АТП 17127, треті особи кондуктор міського маршрутного транспорта № 4 ПАТ Черкаське АТП 17127 Тупчій Людмила Дмитрівна, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, Департамент житлово комунального комплексу Черкаської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ Черкаське АТП 17127, треті особи кондуктор міського маршрутного транспорта № 4 ПАТ Черкаське АТП 17127 Тупчій Людмила Дмитрівна, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, Департамент житлово комунального комплексу Черкаської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним, позивач є інвалідим 1 групи по зору безстроково. 22.06.2015 року він перебуваючи на зупинці «Обласна лікарня» з супроводжуючим близько 14 год. 00 хв. сіли в міський маршрутний транспорт № 4 в напрямку центру та пред'явив кондуктору посвідчення інваліда І групи по зору, яке дає йому право на безоплатний проїзд в даному транспорті, на що отримав відповідь від кондуктора про необхідність оплати за проїзд.

Під тиском кондуктора він був вимушений сплатити кошти за два квитка №035665 та №035666 в сумі 6 грн. за свій проїзд та проїзд супроводжуючого.

26.06.2015 року, перебуваючи на зупинці «Університет», він з супроводжуючим, намагаючись сісти в міський маршрутний транспорт № 4 д.н.з. НОМЕР_1, кондуктор почав перешкоджати заходити до транспорту, він пред'явив посвідчення інваліда І групи та повідомив кондуктору, що відповідно до діючого законодавства України пільги по даним категоріям інвалідів діють до 01 січня 2016 року, на що отримав від кондуктора на свою адресу слова, які принижували його честь та гідність. Вважає, що такими діями відповідача йому завдано матеріальної шкоди на суму 6 грн, за оплату проздного квитка та моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000 грн . Просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., а всього 1006 грн.

В судовому засіданні позивач та його адвокат Огородній А.Б. підтримали позовні вимоги та просили позов задоволити.

Представник відповідача генеральний директор ПАТ Черкаське АТП 17127 ОСОБА_1 та предстанвик ОСОБА_2. вимоги не визнали, надали письмове заперечння щодо позовних вимог. Вказували, що відповідно до ч. 4 ст. 37 ЗУ «Про автомобільний транспорт»,види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень. Черкаська міська рада зобов'язана укласти Договір державного замовлення на перевезення пільгових категорій громадян в якому чітко визначаються види та обсяги таких перевезень (Згідно ст..37 ЗУ «Про автомобільний транспорт»). Не зважаючи на те, що державою щорічно виділяються кошти на компенсацію збитків від пільгових перевезень для перевізників, які ці перевезення виконують, Замовник перевезень, а саме Черкаська міська рада, в порушення законодавства вже протягом 3-х років не укладає Договору державного замовлення на перевезення пільгових категорій громадян. Станом на червень 2015року у підприємства таке замовлення від Виконкому ЧМР відсутнє. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки вважають, що події, які виникли не є виною підприємства Черкаське АТП 17127.

Третя особи кондуктор міського маршрутного транспорта № 4 ПАТ Черкаське АТП 17127 Тупчій Людмила Дмитрівна в судове засідання не з»явилась, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутність.

Представник Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Тараненко К.О. в судове засідання не з»явилась, з письмових пояснень вбачається, що Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 № 76-VIII з 1 червня 2015 року скасовувалося право окремих категорій громадян на безоплатний проїзд у міському та приміському транспорті. Зазначені зміни стосувалися ветеранів праці, дітей війни, учасників війни, жертв нацистських переслідувань, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, інвалідів III групи та інших. Проте, за такою категорією осіб, як інвалід І групи по зору або з ураженням ОРА право на пільговий проїзд збереглося. Також зазначили, що Департамент соціальної політики не проводить компенсацію виплат за пільговий проїзд. Направили суду заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішення спору покладається на розсуд суду.

Представник Департаменту житлово комунального комплексу Черкаської міської ради Скляр В.І. зазначила, що за такою категорією осіб, як позивач, а саме інвалідів 1 групи по зору або з ураженням ОРА право на пільговий проїзд збереглося. Зазначила, що Департамент соціальної політики не проводить компенсацію виплат за пільговий проїзд. На сьогоднішній день головним розпорядником усіх компенсаційних виплат на пільговий проїзд являється Департамент житлово комунального комплексу Черкаської міської ради, яким укладаються договори з автоперевізниками на компенсації збитків від перевезення категорій громадян, які користуються безкоштовним проїздом в автобусах, що працюють в звичайному режимі. Державою кошти для покриття таких збитків було виділено ( в 2015 році близько 13 млн.гривень), але Замовник вирішив, що пільгові перевезення має виконувати лише Черкасиелектротранс і спрямував всі кошти цьому підприємству. Покладалися на розсуд суду при вирішенні даного спору.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, з'ясувавши обставини справи, обґрунтування позивачем своїх позовних вимог та заперечень проти позову представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У ході розгляду справи встановлено, що :

- позивач ОСОБА_3 відповідно до довідки серії НОМЕР_2 від 27.06.1968 року являється інвалідом першої групи інвалідності по зору безстроково.

- 22.06.2015 року, перебуваючи на зупинці «Обласна лікарня», позивач з супроводжуючим ОСОБА_11 близько 14 год. 00 хв. їхали в міському маршрутному транспорті № 4 в напрямку центру. Позивач пред'явив кондуктору посвідчення інваліда І групи по зору, яке дає йому право на безоплатний проїзд в даному транспорті, на що отримав відповідь від кондуктора , що пільги відмінено, і він був вимушений сплатити кошти за два квитка №035665 та №035666 в сумі 6 грн. за свій проїзд та проїзд супроводжуючого.

- 26.06.2015 року, перебуваючи на зупинці «Університет», позивач з супроводжуючим ОСОБА_11 також сіли для проїзду в міський маршрутний транспорт № 4 д.н.з. НОМЕР_1, да між позивачем та кондуктором ОСОБА_6, відбувся конфлікт, в ході якого кондуктор принизила честь та гідність позивача, висловлювала в його адресу образливі слова

- 02.07.2015 року у своєму листі відповіді № 8064-01-19 заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Ільченко О. А. підтвердив, що інваліди 1-ї та 2-ї групи по зору мають право на безоплатний проїзд у міському та приміському транспорті.

- позивач звернувся з листом до начальника управління соціального захисту населення Придніпровського району Бінусовій К.М. У листі відповіді від 02.07.2015 року № 2342/28-2/04 заступник директора департаменту - начальник управління Бінусова К.М. повідомила що позивач як інвалід 1-ї групи по зору, включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, а також те, що пільговий проїзд у громадському транспорті надається інвалідам 1 -ї та 2-ї групи та особам, які їх супроводжують.

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердила факт спричиення позивачу ОСОБА_3 кондуктором міського маршрутного транспорту № 4 д.н.з. НОМЕР_1 моральної шкоди, пояснивши, що вона 26.06.2015року була супроводжуваючою і разом з позивачем перебувала у маршруті № 4. Кондуктор висловлювала слова, які принижували честь та гідність позивача з причин неоплати їхнього проїзду в даному маршруті

Відповідно до ст. 38-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" "Інваліди І та II групи, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів І групи або дітей-інвалідів (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда І групи або дитину-інваліда), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі)".

Відповідно до ч. 4 ст. 37 ЗУ «Про автомобільний транспорт»,види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень. Черкаська міська рада зобов'язана укласти Договір державного замовлення на перевезення пільгових категорій громадян в якому чітко визначаються види та обсяги таких перевезень (Згідно ст..37 ЗУ «Про автомобільний транспорт»).

За ч. 2 ст. 29 ЗУ «Про автомобільний транспорт»,органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про автомобільний транспорт», забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту (у нашому випадку Виконавчий комітет Черкаської міської ради).

В судовому засіданні встановлено, що Черкаська міська рада зобов'язана укласти Договір державного замовлення на перевезення пільгових категорій громадян в якому чітко визначаються види та обсяги таких перевезень (Згідно ст..37 ЗУ «Про автомобільний транспорт»).

Станом на день виникнення конфлікту а саме 22 червня та 26 червня 2015року у відповідача Черкаського АТП 17127 таке замовлення від Виконкому ЧМР відсутнє, але на думку суду не позбавляє громадян що за такою категорією осіб, як позивач, а саме інвалідів 1 групи по зору або з ураженням ОРА право на пільговий проїзд.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що відповідач кондуктор Черкаського АТП 17127 неправомірно змусила позивача оплатит проїзд у міському маршрутному транспорті № 4 придбавши два квитка №035665 та №035666 в сумі 6 грн. за свій проїзд та проїзд супроводжуючого ОСОБА_11, чим порушила ЗУ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" , а тому позовні вимоги позивача в частині відшкодування на його користь матеріальної шкоди в сумі 6 грн за придбання проздного квитка підлягають до задоволення.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.2. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, завданих фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що 26.06.2015 року, перебуваючи в міському маршрутному транспорті № 4 д.н.з. НОМЕР_1, який належить відповідачу Черкаському АТП 17127 кондуктор ОСОБА_6. яка перебуває у трудових відносинах із відповідачем Черкаським АТП 17127 на зупинці «Університет», почала перешкоджати заходити до транспорту позивачу ОСОБА_3 з супроводжуючим гр.ОСОБА_11, висловлювала образливі слова на адресу позивача ОСОБА_3, які принижували його честь та гідність, чим завдано було моральної шкоди.

В даному випадку, приймаючи до уваги посилання позивача на спричинення йому моральної шкоди та враховуючи те, що у зв'язку із протиправними діями відповідача, а саме образи кондуктора на адресу позивача, що стало причиною його моральних страждань, суд погоджується з вимогами позивача про необхідність відшкодування такої моральної шкоди. В той же час суд вважає визначений позивачем розмір відшкодування такої шкоди завищеним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Відтак, дана вимога підлягає задоволенню частково, і суд вважає що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Згідно ст..60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ Черкаське АТП 17127 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., а всього 1006 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору, а тому суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ Черкаське АТП 17127 до спеціального фонду Державного бюджету судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 23,1167 ЦК України, ЗУ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" , ЗУ «Про автомобільний транспорт», Пленумом Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ Черкаське АТП 17127 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., а всього 1006 грн.

Стягнути з ПАТ Черкаське АТП 17127 до спеціального фонду Державного бюджету судовий збір в сумі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В.А.Кузьменко