АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1267/16 Справа № 202/5028/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому зазначила, що 22 жовтня 2014 року Постановою Індустріального районного суду ОСОБА_6 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля на 30 жовтня 2014 року склала 107 500 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», позивачка звернулася до останнього за виплатою страхового відшкодування, однак у визначений законом строк така виплата здійснена не була.

Позивачка вважає, що має право на компенсацію матеріального збитку у розмірі 107500 грн., який дорівнює вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, з яких 49 000 грн. має відшкодувати страхова компанія, а 58 500 грн. ОСОБА_6 як винуватиця ДТП. Оскільки, за час який минув після ДТП грошові кошти значно знецінились, вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_6 зазначену вище суму з урахуванням рівня інфляції в Україні, яка за 2014 рік склала 2 866,5 грн., за 2015 рік 20 943 грн.

Оскільки ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» прострочило виплату страхового відшкодування, за твердженням позивачки останнє має сплатити їй пеню у розмірі 13 103,42 грн. Крім того, позивачу було завдано моральних страждань, які вона оцінює у 30 000 грн. та просить стягнути з ОСОБА_6

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року Позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_6, Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 58500 (пятдесят вісім тисяч пятсот) грн. 00 коп. в якості відшкодування матеріальних збитків.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 62103 (шістдесят дві тисячі сто три) грн. 42 коп. в якості відшкодування матеріальних збитків, з яких: страхове відшкодування - 49000 (сорок девять тисяч) гривень; пеня за прострочення виплати страхового відшкодування 13103 (тринадцять тисяч сто три) грн. 42 коп.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6., посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошових коштів, в якості відшкодування матеріальних збитків, та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині стягнення страхового відшкодування за шкоду з ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідачка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобовязана сплати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Така позиція районного суду правильна.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 вересня 2014 року близько 20 год. 20 хв., на перехресті вул. Набережна Леніна та вул. Ливарна у м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху, змінила напрямок руху праворуч, не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого зіткнулась з автомобілем ОСОБА_9. н/з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_10, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_6 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником пошкодженого автомобіля ОСОБА_9 н/з НОМЕР_2 є ОСОБА_7

Сторонами не оспорюється той факт, що ОСОБА_6 на момент ДТП володіла автомобілем НОМЕР_1 на відповідній правовій підставі.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За наведених обставин, позивачка ОСОБА_7 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188, ч. 1 ст. 1166 ЦК України має право на відшкодування завданої їй під час ДТП шкоди в повному обсязі.

Згідно копії полісу № АС/8312803 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» була застрахована цивільно - правова відповідальність особи, яка експлуатує забезпечений транспортний засіб Міцубісі н/з НОМЕР_3, на законних підставах. Зазначений поліс був чинним на момент ДТП.

18 лютого 2015 року березня 2015 року ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було прийнято рішення по справі №ГО2623-14-м про визнання ДТП страховим випадком та прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_7 страхового відшкодування в розмірі 49000 грн.

Сторонами визнаний той факт, що на час розгляду справи в суді страхове відшкодування позивачці не виплачене.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до роз'яснень, викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних спав за позовами про відшкодування шкоди», за якими відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. При цьому, у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів.

Позивачка до завданої майнової шкоди відносить вартість відновлювального ремонту її автомобіля.

Разом з тим, згідно акту виконаних робіт №99032859 та копії квитанції до прибуткового касового ордеру №140 від 30 жовтня 2014 року, наданих представником позивача в якості доказів проведення відновлювального ремонту, сума відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 107 500 грн.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки

На підставі п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у зв'язку з настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов'язане відшкодувати позивачці оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її майну, яка визначається вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу.

Полісом № АС/8312803 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду завдану майну визначений в 50000 грн.

При цьому, суд враховує вимоги п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якими страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно ст. 1194 ЦК України та з урахуванням приписів п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_6, як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов'язана сплатити потерпілій різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка в частині вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 58500 грн. (107500 грн. 49000 грн.).

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому апеляційною інстанцією, відповідно до ст. 303 ЦПК України, не переглядається.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: