Справа №577/5795/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/286/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Юрівської сільської ради Конотопського району Сумської області, третя особа Конотопська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове про задоволення його позову.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2015 року встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4, який помер 22 грудня 2001 року у с. Юрівка Конотопського району Сумської області, був батьком ОСОБА_3 (а. с. 4, 5).

З листа Конотопської районної державної нотаріальної контори слідує, що після померлого ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття чи про відмову до нотаріальної контори не звертались (а. с. 24).

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він був позбавлений можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька через поганий стан здоровя, на підтвердження якого він надав копії відповідних медичних документів (а. с. 1, 6-15, 17, 18).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абазом 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанова) передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зазначені розяснення узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі за № 6-1486цс15.

У даному ж випадку позивач усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не надав належних і допустимих засобів доказування на підтвердження того факту, що саме за станом свого здоровя він, дійсно, в силу конкретних вад не мав фізичної можливості своєчасно звернутися у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене та значну тривалість строку, протягом якого позивач не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, - наведені ним обставини не можна вважати поважними причинами в розумінні положень ст. 1272 ЦК, які були б підставою для задоволення позову.

Поряд із цим, колегія суддів враховує і те, що згідно з п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом же 1 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України (далі Постанова) передбачено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом (пункт 24 Постанови)

Звідси ЦК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, у тому числі й норми ч. 3 ст. 1272 щодо права суду визначати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

ЦК УРСР від 18 липня 1963 року у статті 550 передбачалося право суду на продовження строку на прийняття спадщини, а не на визначення додаткового строку.

За таких умов, суд першої інстанції повно і всебічно зясувавши обставини справи, права і обвязки сторін, правильно визначивши характер спірних правовідносин та їх юридичну кваліфікацію, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -