У х в а л а

іменем україни

26 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_5, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», банк) звернулось до суду з указаним позовом, який уточнило в процесі розгляду справи, та остаточно просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 449 487, 61 доларів США, а також 5 363 276 грн 59 коп. нарахованих штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору.

На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 19 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 355 000,00 доларів США строком до 18 травня 2018 року зі сплатою 13,5 % річних.

Цього ж дня на забезпечення виконання умов договору між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно умов якого ОСОБА_4 взяв на себе обов'язки солідарного поручителя за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_3

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 належним чином не виконувала своїх зобов'язань, у зв'язку із чим станом на 04 березня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 449 487,61 доларів США та 5 363 276 грн 59 коп. штрафних санкцій, банк просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 рокупозов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» 499 487,61 дол. США, що еквівалентно станом на 04 березня 2015 року 11 873 451 грн 34 коп. заборгованості за кредитним договором № 130/08/14-CLNv від 19 травня 2008 року, яка складається із: 190 170 дол. США, що еквівалентно 4 520 581 грн 08 коп. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 164 830 дол. США, що еквівалентно 3 918 217 грн 28 коп. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 144 487,61 дол. США, що еквівалентно 3 434 652 грн 98 коп. - прострочена заборгованість по нарахованих процентах, а також штрафні санкції: 225 409,84 дол. США, що еквівалентно 5 358 276 грн 59 коп. - сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами, 5 000 грн - порушення умов п. 3.3.7 договору.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилено, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, виходили з того, що у зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість у визначеному позивачем розмірі, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів, як боржника та поручителя.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 травня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 355 000,00 доларів США строком до 18 травня 2018 року зі сплатою 13,5 % річних.

Цього ж дня на забезпечення виконання умов договору між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно умов якого ОСОБА_4 взяв на себе обов'язки солідарного поручителя за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_3

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк посилався на те, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 04 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 449 487,61 доларів США, з яких: 190 170 дол. США, що еквівалентно 4 520 581 грн 08 коп. - прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів; 164 830,00 дол. США, що еквівалентно 3 918 217 грн 28 коп. - поточна заборгованість з повернення кредитних коштів; 144 487,61 дол. США, що еквівалентно 3 434 652 грн 98 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також штрафні санкції: 225 409,84 дол. США, що еквівалентно 5 358 276 грн 59 коп. - сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами, 5 000 грн - порушення умов п. 3.3.7 договору.

Відповідно до статті 192 ЦК Українизаконним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК Українигрошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 3-29гс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Отже, пеня може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України - гривні. При цьому саме у гривні вона повинна обчислюватись на момент прострочення зобов'язання, а не визначенням гривневого еквіваленту на час ухвалення рішення чи звернення з позовом до суду.

Разом з тим суди попередніх інстанцій вказаного не врахували та не звернули увагу, що позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентамиу розмірі 225 409,84 дол. США із зазначенням еквіваленту у розмірі 5 358 276 грн 59 коп., тобто пеню обчислено у доларах США та переведено в еквівалент у гривні за курсом Національного банку України станом на 04 березня 2015 року.

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що судами попередніх інстанцій не перевірено порядок нарахування пені та залишено поза увагою зміст вимог закону про те, що пеня повинна обчислюватись у національній валюті за кожен місяць прострочення і переводитись у гривню на час прострочення, а не на кінцевий строк нарахування пені, що значно впливає на кінцеву суму у зв'язку із зміною курсу іноземної валюти.

Оскільки в судовому рішенні про стягнення кредитної заборгованості складові цієї заборгованості не визначені, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню у повному обсязі із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції помилково стягнуто судовий збір з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Проте, переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вказану помилку суду першої інстанції не виправив.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович