У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5, який незадовго до смерті придбав квартиру АДРЕСА_1. 12 червня 2013 року він звернувся до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на квартиру за вказаною адресою, проте 27 січня 2014 року отримав відмову, на підставі того, що право власності на вищезазначену квартиру на підставі договору купівлі - продажу від 6 липня 2013 року перейшло від ОСОБА_5 до ОСОБА_4, тобто після смерті останнього. Отже, невстановлені особи, здійснили відчуження квартири через півроку після смерті її власника - його батька, та через півмісяця після відкриття спадкової справи.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 6 липня 2013 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, недійсним.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 6 липня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кіряк С.А. за реєстровим № 1353. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що станом на 6 липня 2013 року ОСОБА_5, факт смерті якого ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується відповідним свідоцтвом, не міг укласти оспорюваний правочин, крім того, оскільки його право власності на квартиру було припинено внаслідок смерті.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові ОСОБА_3, виходив із того, що у позивача, як спадкоємця, відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру й станом на 6 липня 2013 року квартира зареєстрована за ОСОБА_4, який є добросовісним набувачем. При цьому судом не витребувано та не досліджено матеріали спадкової справи та підстави відмови у видачі свідоцтва про право спадкування, правові підстави заперечень проти позову щодо добросовісності набуття права власності на квартиру та докази, на які посилався відповідач, не надано роз'яснень позивачу стосовно заявлення до суду вимог про визнання за ним права власності в порядку спадкування.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Померлому спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 6 грудня 2012 року на праві власності належала квартира АДРЕСА_1.

На підставі договору купівлі-продажу від 6 липня 2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло від ОСОБА_5 до ОСОБА_4

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене конституційне положення кореспондується з положеннями ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом з тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

У ч. 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями чч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі, зокрема, припинення юридичної особи чи смерті власника.

Таким чином, право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 припинилося ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Отже, в розумінні ст. ст. 1218, 1220 ЦК України на момент відкриття спадщини після померлого ОСОБА_5 до складу спадщини входило й право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Судом також установлено, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після померлого батька, ОСОБА_5, шляхом подання до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Проте суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК України на зазначені вище положення закону та на доводи позивача уваги не звернув, не встановив фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик