Провадження № 4-с/752/166/16
У Х В А Л А

Іменем України

31.10.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

при секретарі Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у суд зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві Бабкової Т.І.

В обгрунтування скарги зазначає, що 28 липня 2016 року заявник звернулася до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про зняття арешту зі спірної квартири на підставі рішення суду від 11.04.2016 р., посилаючись на ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Проте, постановою від 08 серпня 2016 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бабкової Т.І. відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки рішення суду не є виконавчим документом.

Такі дії державного виконавця заявник вважає незаконними, тому звернулася у суд з даною скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бабкової Т.І. щодо ненадіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення заявнику постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, а також щодо незняття арешту та заборони на відчуження з квартири АДРЕСА_1 Зобов"язати ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві зняти арешт та заборону на відчуження з усього майна, що належить ОСОБА_4, в тому числі спірної квартири, та скасувати інші заходи примусового виконання, накладені постановою від 17.01.2006 р., зобов"язати винести постанову про зняття арешту та заборони на відчуження належного ОСОБА_4 майна, а також зобов"язати вилучити з Єдиного державного реєстру обтяжень об"єктів нерухомого майна обтяження № 2818415 від 26 січня 2006 року вказаної квартири. Крім того, визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бабкової Т.І. щодо винесення постанови від 08.08.2016 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та скасувати вказану постанову державного виконавця.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги скарги та просила суд задовольнити скаргу з вищевказаних підстав.

Державний виконавець в судове засідання надіслала письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2004 року задоволено позов ТОВ "Квартет ЛТД". Постанволено стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Квартет ЛТД" заборгованість за комунальні послуги в сумі 1 792 грн. 03 коп. та 51 грн. державного мита. (а.с. 14)

Згодом державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження та 17 січня 2006 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 15)

Станом на 01 грудня 2014 року вказана заборгованість відсутня, що підтверджується довідкою від 20.12.2014 р., виданою ТОВ "Квартет ЛТД". (а.с. 16)

Заявник зазначає, що ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було завершено виконавче провадження, проте державним виконавцем не було вирішено питання щодо зняття арешту з майна.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 Заявник звернулася у Другу київську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, де їй повідомили про наявність арешту.

Листом від 23.12.2014 р. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відмовлено заявнику у знятті арешту у зв"язку зі знищенням виконавчого провадження та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. (а.с. 17)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_1 Постановлено скасувати арешт, накладений на спірну квартиру на підставі постанови від 17 січня 2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві. (а.с. 19)

28 липня 2016 року заявник звернулася до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про зняття арешту зі спірної квартири на підставі рішення суду від 11.04.2016 р., посилаючись на ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. (а.с. 26)

Проте, постановою від 08 серпня 2016 року державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бабкової Т.І. відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки рішення суду не є виконавчим документом. (а.с. 27)

Скаржник зазначає, що державним виконавцем неправомірно винесено зазначену постанову, оскільки відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 звернулася з заявою про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 До заяви вона додала рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року щодо зняття арешту, яке набрало законної сили.

Згідно з 2. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 вказаного Закону.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець посилався на те, що в пакеті документів відсутній виконавчий документ відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд вважає, що така підстава ґрунтується на законі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів , уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" .

Доводи заявника не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки положення ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" щодо повноважень державного виконавця на зняття арешту на підставі рішення суду стосуються незавершеного виконавчого провадження. Проте, з рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року вбачається, що виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ТОВ "Квартет" ЛТД" закінчено, після чого його матеріали були передані до архіву та знищені у зв"язку із закінченням строку зберігання.

За таких обставин, у діях державного виконавця відсутні ознаки неправомірності.

Доводи скарги про те, що державним виконавцем порушені вимоги чинного законодавства щодо строків та порядку надсилання документів виконавчого провадження, чим порушені права заявника, судом відхиляються, оскільки несвоєчасне отримання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для її скасування.

З огляду на наведене, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 57-60, 209, 212-214, 221, 383-386 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя