У х в а л а

іменем україни

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нікчемним,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», поданою уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіною Мариною Анатоліївною, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»; банк) звернулося до суду з позовом, який уточнило в процесі розгляду справи, та остаточно просило визнати нікчемним договір купівлі-продажу квартири, укладений 10 вересня 2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. за № 3278, та визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за банком.

На обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що за рішенням від 20 листопада 2014 року призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіну М.А., при проведенні перевірки укладених правочинів банком останньою було встановлено нікчемність вказаного вище договору купівлі-продажу від 18 вересня 2014 року, оскільки правочин здійснено за суттєво заниженою ціною без здійснення розрахунку за договором, внаслідок чого банк зазнав збитків.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» відхилено, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» СлавкінаМ.А., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог; при цьому апеляційний суд також дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання спірного договору нікчемним відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 березня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Електротех» (далі - TOB«Електротех») та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено договір про погашення боргу, за умовами якого товариство передало банку в рахунок погашення боргу належні йому на підставі договору підряду від 16 лютого 2005 року №с16/02 з товариством з обмеженою відповідальністю «Столична будівельно-інвестиційна компанія» (далі - TOB «Столична будівельно-інвестиційна компанія») майнові права на квартири в офісно-житловому комплексі з влаштуванням підземного паркінгу за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 у Голосіївському районі м. Києва (а. с. 6-7).

03 вересня 2013 року ТОВ «Електротех» та ПАТ «ВіЕйБі Банк» підписали акт приймання-передачі квартир на виконання договору про погашення боргу від 15 березня 2011 року, згідно з яким позивач прийняв квартири, що розташовані у будинку АДРЕСА_1, зокрема і квартиру № 23 (будівельний номер 1508), загальною ціною з ПДВ у розмірі 3 277 312 грн 72 коп. (а. с. 10).

10 вересня 2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3278 (а. с. 11-14).

Згідно з п. 3.1 договору продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 1 926 265 грн 60 коп.

На виконання умов цього договору 10 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено акт приймання-передачі спірної квартири (а. с. 15).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у банку до 20 березня 2015 року включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Так, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Відповідно до положень чч. 1, 2 ст. 38 Закону Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Частиною 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами.

З огляду на вказане доводи ОСОБА_4 з приводу неналежного позивача у цій справі є безпідставними.

Погодившись із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання спірного договору нікчемним за заявлених підстав, апеляційний суд вдався до оцінки висновку експертного дослідження ринкової вартості квартири, проте не врахував, що під час проведення уповноваженою особою Фонду перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) ПАТ «ВіЕйБі Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було виявлено, що банк здійснив відчуження спірної квартири за суттєво зниженою ціною, у зв'язку з чим поніс прямі збитки.

Відповідно до п. 3.3 договору купівлі-продажу квартири обов'язок покупця щодо перерахування продавцю суми договору вважається виконаним з моменту її зарахування на рахунок продавця, вказаний у цьому договорі.

Окрім того, п. 3.2 договору передбачено, що розрахунок за придбання квартири за цим договором проводиться покупцем (відповідачем) у безготівковій формі, в сумі, зазначеній в п. 3.1 договору, на рахунок продавця № 361048002, відкритий у ПАТ «ВіЕйБі Банк», шляхом надання покупцем до банку платіжного доручення на перерахування коштів з поточного рахунку покупця, відкритого в ПАТ «ВіЕйБі Банк», грошових коштів в сумі заборгованості за цим договором протягом шести банківських днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно із ч. 3 акта приймання-передачі від 10 вересня 2014 року підписанням цього акта сторони підтверджують, що ними здійснено остаточний розрахунок за договором купівлі-продажу квартири.

Проте розрахунок між сторонами було проведено 12 вересня 2014 року, при цьому оплата за квартиру здійснювалась в безготівковій формі за рахунок коштів, розміщених не на поточному рахунку покупця, як передбачено в договорі, а за рахунок коштів, розміщених на вкладних (депозитних) рахунках інших клієнтів ПАТ «ВіЕйБі Банк» - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що підтверджується виписками про рух коштів по рахунках (а. с. 53-56).

Таким чином, відповідач та клієнти банку здійснили дроблення коштів з метою подальшої оплати за квартиру позивача, що надало можливість власникам вкладів, розміри яких перевищують гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму 200 тис. грн., отримати суми вкладів повністю, без будь-яких обмежень, що є наданням переваг цим вкладникам перед іншими кредиторами та підставою для визнання нікчемності правочину.

Проте суди попередніх інстанцій у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України на зазначені вище обставини справи уваги не звернули; зазначених вимог закону не врахували; не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; не надали належного правового обґрунтування позиції позивача та не дослідили усіх доказів, що містяться у справі, в їх сукупності, у зв'язку з чим дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіною Мариною Анатоліївною, задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана