Номер провадження: 22-ц/785/885/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Мартинової К.П.,

суддів Процик М.В., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі, припинення права спільної часткової власності, встановлення факту знищення частки домоволодіння, а також за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, усунення перешкод у відновлюванні частини будинку за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі, припинення права спільної власності, встановлення факту знищення частки домоволодіння.

Позивач посилався на те, що він є власником 1/4 частки домоволодіння №30 по вул. Мацієвської (Войкова) Островського б.31 м. Одесі (кв.№1) на підставі договору дарування від 11.04.2006 року, зареєстрованому в КП «ОМБТІ та РОН» 06.05.2006 року. Власником 1/2 частки домоволодіння є ОСОБА_5 (кватира №3,4).

Крім того, право власності на 1/4 частку домоволодіння (квартира № 2) зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за ОСОБА_6, який загинув 02.11.2000 року.

Після смерті ОСОБА_6 рішенням Ленінського райсуду м. Одеси від 18.09.2002 року право власності на вказану частку визнано за його дочкою ОСОБА_4.

Позивач стверджує, що фактично з 1957 року склався певний порядок користування домоволодінням.

01.11.2007 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було підписано акт про встановлення фактичного користування будівлями та спорудами в домоволодінні, з якого убачається, що: ОСОБА_5 належать всі будівлі під літ.«Б», гараж літ «В»; ОСОБА_2 - в літ. «А» приміщення під № 1; ОСОБА_7 - в літ.А приміщення під № 2.

Позивач стверджує, що приміщення під №2 в літ. «А» були знищені пожежею ще в 80-х роках, що в 2007 році цього приміщення, яке належить ОСОБА_4, не існувало.

Позивач вважає, що відповідачка ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6 не набула права власності на 1/4 частку шляхом належної реєстрації в порядку ст.1299 ЦК України. Крім того, вона не брала участь в заходах по охороні та утримуванні території загального користування і спільної власності.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2012 року ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 і до ОСОБА_5 про вселення її в домоволодіння, про визначення порядку користування домоволодінням і земельною ділянкою, про усунення перешкод в користуванні її частиною домоволодіння.

Ухвалою суду від 06.02.2015 року проведена заміна відповідача ОСОБА_5 на ОСОБА_3, яка набула права власності на частину спірного домоволодіння після ОСОБА_5

Позивач бажає виділити свою частку в натурі, а також припинити спільну часткову власність на спірне домоволодіння та остаточно просив: здійснити поділ домоволодіння по вул. Мацієвської (Войкова) 3/вул. Островського б.31 в м. Одесі в натурі між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно експертного висновку № 076/2014 судової будівельно-технічної експертизи від 25.07.2014 року, проведеної ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.»; визнати за позивачем право власності на домоволодіння № 31 по вул. Островського в м. Одесі, що складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 21,1 кв.м., загальною площею 39, 1 кв.м., навісу літ. «М», розташованих на земельній ділянці площею 220 кв.м. в межах, виписаних експертом у висновку; визнати за ОСОБА_8 право власності на домоволодіння №30 по вул. Мацієвської (Войкова) в м. Одесі, що складається з житлового будинку літ.Б, житловою площею 28, 2 кв.м., загальною площею 67, 9 кв.м., гаражу літ. «В», розташованих на земельній ділянці площею 209 кв.м.; припинити право спільної часткової власності на домоволодіння по вул.Мацієвської (Войкова)б.30/Островського б.31 в м. Одесі.

Встановити факт повного знищення 1/4 частки домоволодіння по вул. Мацієвської (Войкова) б.30 вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка належить ОСОБА_4 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2002 року, що складалась з приміщень під № 2 в житловому будинку літ. А та літньої кухні літ.Ж..

ОСОБА_4 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, усунення перешкод у відновлюванні частини будинку, посилаючись на те, що вона є власником 1/4 частки домоволодіння по вул. Войкова (Мацієвської), 30 Островського, 31 у м. Одесі на підставі рішення Ленінського районного суду м. Одеси від 18.09.2002 року після померлого ОСОБА_7.

ОСОБА_2, отримавши право власності на свою частку у домоволодінні, вигнав її з батьківського будинку, зруйнував її будівлі, та протягом 8 років перешкоджає їй у користуванні власністю і здійсненні реєстрації права власності в ОМБТІ та РОН, оскільки не впускав у двір співробітників ОМБТІ для замірів і виготовлення техпаспорту, необхідного для реєстрації.

ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 160000 гривень, зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати їй у відновленні 1/4 частки домоволодіння, а саме в житловому будинку літ. «А» приміщень : 2-1 кухня пл. 6,9 кв.м., 2-2 житлова кімната пл. 9,08 кв.м., житлового будинку літ. «Жж».

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі, припинення права спільної власності, встановлення факту знищення частки домоволодіння задоволено частково.

Встановлено факт повного знищення 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка належала ОСОБА_4 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2002 року, що складалась з приміщень: в літ. «А» приміщень : 2-1 кухня пл.6,9 кв.м., 2-2 житлова кімната пл. 9,08 кв.м., будинку літ. «Жж».

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 21, 1 кв.м., загальною площею 39, 1 кв.м., навісу літ. «М», що фактично відповідає 25/100 частин будинку.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_3 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка складається з житловий будинок літ. «Б», житловою площею 28, 2 кв.м., загальною площею 67, 9 кв.м., гаражу літ. «В», інвентаризаційної вартістю 22 796 грн., що фактично відповідає 75/100 частинам будинку.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на виділені в натурі 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 21, 1 кв.м., загальною площею 39, 1 кв.м., навісу літ. «М».

Визнано за ОСОБА_3 право власності на виділені в натурі 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка складається з житловий будинок літ. «Б», житловою площею 28, 2 кв.м., загальною площею 67, 9 кв.м., гаражу літ. «В».

Вищевказане рішення суду є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_2 на виділені в натурі 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 21, 1 кв.м., загальною площею 39, 1 кв.м., навісу літ. «М», за ОСОБА_3 на виділені в натурі 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка складається з житловий будинок літ. «Б», житловою площею 28, 2 кв.м., загальною площею 67, 9 кв.м., гаражу літ. «В» як на самостійні одиниці за адресами, на підставі відповідних рішень (розпорядження) органів місцевого самоврядування м. Одеси.

Припинено спільну часткову власності між ОСОБА_2, ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, площею 0,0429 га по вул. Мацієвської (Войкова) б.30/вул.Островського б.31 в м. Одесі між ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, усунення перешкод у відновлюванні частину будинку залишено без задоволення.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзіОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 суд першої інстанції посилався на доведеність позовних вимог ОСОБА_2 та відсутністю нерухомого майна у ОСОБА_4 в спірному домоволодінні.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що, відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковими підставами для скасування рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У відповідності до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є власником 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами № 30 по вул. Мацієвської (Войкова)Островського б.31 м. Одесі на підставі договору дарування від 11.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 у реєстрі за №330, що складалось в цілому з двох житлових будинків, житловою площею 58,4 кв.м., зазначених на схематичному плані піл літ. «А,Б», та надвірних споруд: літ. «В»-гаражу, №2-6 огорожа, І-ІІ мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 434 кв.м.

За відповідачкою ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/2 частку будинку на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2014 року.

Право власності на ? частку вказаного домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 01.11.1989 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 18.09.2002 року за ОСОБА_7 було визнано право власності на 1/4 частку в спірному домоволодінні в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Актом від 01.11.2007 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 домовились про встановлення фактичного користування будівлями та спорудами в спірному домоволодінні, з якого убачається, що: ОСОБА_5 належать всі будівлі під літ.«Б», гараж літ «В»; ОСОБА_2 - в літ. «А» приміщення під № 1; ОСОБА_7 - в літ.А приміщення під № 2 /т. 1 а.с. 25/.

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі та припинення права спільної власності на домоволодіння № 30 по вул. Мацієвського /Войкова/ Островського б. 31 в м. Одесі / т. 1 а.с. 1/.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2 уточнив остаточно свої позовні вимоги та просив:здійснити поділ домоволодіння по вул. Мацієвської (Войкова) 3/вул. Островського б.31 в м. Одесі в натурі між співвласниками домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_10 згідно експертного висновку № 076/2014 судової будівельно-технічної експертизи від 25.07.2014 року, проведеної ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.»; визнати за позивачем право власності на домоволодіння № 31 по вул. Островського в м. Одесі, що складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 21,1 кв.м., загальною площею 39, 1 кв.м., навісу літ. «М», розташованих на земельній ділянці площею 220 кв.м. в межах, виписаних експертом у висновку; визнати за ОСОБА_8 право власності на домоволодіння №30 по вул. Мацієвської (Войкова) в м. Одесі, що складається з житлового будинку літ.Б, житловою площею 28, 2 кв.м., загальною площею 67, 9 кв.м., гаражу літ. «В», розташованих на земельній ділянці площею 209 кв.м.; припинити право спільної часткової власності на домоволодіння по вул.Мацієвської (Войкова)б.30/Островського б.31 в м. Одесі; встановити факт повного знищення 1/4 частки домоволодіння по вул. Мацієвської (Войкова) б.30 вул.Островського б.31 в м. Одесі, яка належить ОСОБА_4 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2002 року, що складалась з приміщень під № 2 в житловому будинку літ. А та літньої кухні літ.Ж. / т. 2 а.с. 25/.

Відповідно до вимог ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Позовні вимоги про припинення права власності ОСОБА_4 на ? частку спірного домоволодіння, яка належить їй на підставі рішення Ленінського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2002 року, ОСОБА_2 не заявлялися.

Рішення суду про припинення права власності ОСОБА_4 на належну їй 1/4 частину домоволодіння відсутнє.

Задовольнивши позовні вимоги про поділ спірного домоволодіння в натурі, припинення права спільної часткової власності між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд першої інстанції не звернув уваги на те, що право власності ОСОБА_4 на ? частку в цьому домоволодінні не скасовано, не припинено та поділив домоволодіння тільки між двома співвласниками.

Крім того, при розгляді справи суд вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2 та визначив порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться спірне домоволодіння, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при відсутності таких позовних вимог як зі сторони ОСОБА_2 так і ОСОБА_3.

Необхідно також зазначити, що ОСОБА_3, як співвласник спірного домоволодіння, позовні вимоги щодо поділу в натурі домоволодіння, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою в установленому законом порядку не заявляла і такі позовні вимоги від неї не були предметом судового розгляду.

При встановлених обставинах рішення суду про задоволення позову ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні його позову як безпідставного, а позовні вимоги щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою взагалі не були заявлені тому і рішення про встановлення порядку користування земельною ділянкою не повинно бути.

Доводи апеляційної скарги в частині неправильності рішення суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 є безпідставними.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції правомірно посилався на відсутність доказів в підтвердження своїх вимог про стягнення матеріальної шкоди та усунення перешкод.

ОСОБА_4, яка є власником ? частини домоволодіння № 30 по вул. Мацієвської /Войкова/ Островського, б.31 в м. Одесі і право власності якої на її частку не припинено, не надала доказів причинення їй матеріальної шкоди з боку ОСОБА_2

Крім того, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна дійсно має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. ОСОБА_4 не заявлено в чому саме полягає перешкода з боку ОСОБА_2 у здійсненні нею свого права власності на належну їй ? частку в спірному домоволодінні та яким шляхом необхідно усунути перешкоди.

Сторони не позбавлені права заявити в майбутньому позовні вимоги відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п. 3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2015 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_2 та встановлення порядку користування земельною ділянкою, та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ домоволодіння в натурі, припинення права спільної часткової власності, встановлення факту знищення частки домоволодіння.

В решті рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді М.В. Процик

ОСОБА_11