У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МазурЛ.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петрова ІринаГригорівна, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_10, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 2 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також увійшли - земельна ділянка та садовий будинок АДРЕСА_1. Ним, як батьком померлого, подана заява про прийняття спадщини. При оформленні спадкових прав, йому стало відомо про те, що 15 жовтня 2014 року ОСОБА_11 видав довіреність на ім'я ОСОБА_6, у тому числі і на розпорядження земельною ділянкою та садовим будинком АДРЕСА_1. На підставі даної довіреності ОСОБА_6 27 травня 2015 року уклала договори купівлі-продажу нерухомого майна з ОСОБА_5

Позивач зазначав, що дані договори є недійсними, оскільки укладені вже після смерті його власника ОСОБА_11 та на підставі довіреності, яка відповідно була вже припинена. Про смерть ОСОБА_11 відповідачу ОСОБА_6 було відомо, оскільки остання була присутня на його похоронах. Отже позивач вважав, що дані договори є незаконними та порушують його права як спадкоємця майна померлого.

У зв'язку з цим позивач ОСОБА_4 просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0509 га, яка розташована на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, садівниче товариство «Нивка», кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 27 травня 2015 року між ОСОБА_11, від імені якого діяв представник ОСОБА_6, та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою І.Г., реєстраційний номер в реєстрі 1267, номер запису про право власності 9820375, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24; визнати недійсним договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1, укладений 27 травня 2015 року між ОСОБА_11, від імені якого діяв представник ОСОБА_6, таОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою І.Г., реєстраційний номер в реєстрі 1264, номер запису про право власності 9820269, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 2 грудня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0509 га, яка розташована на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, садівниче товариство «Нивка», кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 27 травня 2015 року між ОСОБА_11, від імені якого діяв представник ОСОБА_6, та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою І.Г., реєстраційний номер в реєстрі 1267, номер запису про право власності 9820375, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24. Визнано недійсним договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1, укладений 27 травня 2015 року між ОСОБА_11, від імені якого діяв представник ОСОБА_6, та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою І.Г., реєстраційний номер в реєстрі 1264, номер запису про право власності 9820269, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 247, ст. 248 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Представництво за довіреністю припиняється у разі:1) закінчення строку довіреності; 2) скасування довіреності обою, яка її видала; 3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; 4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність; 5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність; 6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності; 7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та встановивши, що оспорювані договори були укладені після смерті довірителя, тобто після припинення довіреності та договору доручення, дійшли обґрунтованого висновку про доведеність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог.

Такий висновок судів відповідає встановленим у справі обставинам та наявним доказам, яким суди у відповідності до ст. ст. 60, 212, 303, 315 ЦПК України, надали належну оцінку.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_10, відхилити, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 2 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур В.А. Нагорняк

Колегія суддів: