Номер провадження 2/754/4290/16
Справа №754/8053/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2016 року Деснянського районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Галась І.А.,

секретаря - Ленської Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 30.08.2013р. по 03.07.2015р., від якого мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Майже відразу після народження дитини позивачка з відповідачем стали проживати окремо, він жодного разу не цікавився особистим життям їхнього спільного неповнолітнього сина ОСОБА_2, не приймав участі у вихованні та належному матеріальному забезпеченні дитини. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виховання та навчання своєї дитини, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров'ям дитини.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до заяви відповідача, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дикою Ю.В. від 10.06.2016 року, зазначив, що він, батько, ОСОБА_3 - не виховує та не утримує свого малолітнього сина громадянина України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (який проживає з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3), за адресою: АДРЕСА_1). Просить суд розглянути справу про позбавлення його батьківський прав стосовно його малолітнього сина, ОСОБА_2, за його відсутності.

Представник 3-тої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялись належним чином, в наданій суду заяві від 05.09.2016 року № 01-04-2774 зазначили, що підтримують позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, а також підтримують висновок органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.07.2016 року №102/03/31-6256 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Керуючись ст.ст. 27, 158 ЦПК України просять розглядати справу за відсутністю представника третьої особи та прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача та представника третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, враховуючи, що про розгляд справи вони були повідомлені належним чином та подані ними заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 28 лютого 2014 року серії НОМЕР_1. (а.с.8)

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.07.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 30 серпня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 2106 розірвано. (а.с.9)

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2014 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 жовтня 2014 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2014 року до досягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років. (а.с.10)

Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією надано висновок № 102/03/31-6256 від 11.07.2016р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №12 від 07.07.2016р.)

Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно сина не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги дитині з боку батька, небажання займатися вихованням дитини та його матеріально забезпечувати, спілкуватися з ним, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитину», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя