Справа № 2/489/192/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 січня 2016 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Коденко К.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи - приватний нотаріус ОСОБА_7 міського нотаріального округу ОСОБА_11, Універсальна товарна біржа «ОСОБА_7 нерухомість 2000», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивачі вказують на те, 26 грудня 2014 року померла ОСОБА_12 мати позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, та дружина позивача ОСОБА_1. Після смерті померлої відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2.

Позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_12. Батьки померлої відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовились від спадщини. 13 серпня 2015 року позивачами отримані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 на відповідні частки на квартиру АДРЕСА_1. У видачі свідоцтва про право на спадщину щодо квартири АДРЕСА_2, оскільки на момент смерті спадкодавці був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначену квартиру.

Посилаючись на те, що квартиру АДРЕСА_2 померла ОСОБА_12 за свого життя придбала у ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2001 року, який був зареєстрований в МБТІ, проте, від нотаріального посвідчення договору сторони відмовились, просили суд задовольнити позов, визнати договір купівлі-продажу вказаної квартири дійсним, та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частку квартири № 64 по пр.. Миру,70-В у м. Миколаєві після смерті ОСОБА_12, за ОСОБА_5 на 3/5 частки зазначеної квартири, за ОСОБА_6 на 1/5 частки спірної квартири.

Ухвалою суду від 22 січня 2016 року до участі у справі залучено співвідповідача ОСОБА_10.

В судовому засіданні позивачі та їх представник вимоги позову підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_7 міської ради надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2014 року померла ОСОБА_12.

Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входить квартира АДРЕСА_1, що належить померлій на підставі договору купівлі-продажу від 6 жовтня 1995 року, нотаріально посвідченого за номером 2-6099, а також квартира № 64 по пр.. Миру,70-В у м. Миколаєві, що належить померлій на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2001 року.

Позивач ОСОБА_1 чоловік померлої, позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діти померлої ОСОБА_12, а також відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 батьки померлої, є її спадкоємцями.

Згідно матеріалів заведеної після смерті ОСОБА_12 спадкової справи № 6/2015, позивачі звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_12. Відповідачі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї доньки ОСОБА_12 та користь ОСОБА_5.

13 серпня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 міського нотаріального округу ОСОБА_11 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, а саме на імя ОСОБА_1 на 1/5 частку даної квартири, ОСОБА_6 на 1/5 частку, ОСОБА_5 на 3/5 частку квартири.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 постановою нотаріуса від 14 серпня 2015 року позивачам було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на це нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 грудня 2001 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_10 продала, а ОСОБА_12 купила квартиру АДРЕСА_2. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким ОСОБА_10 передала зазначену квартиру у власність ОСОБА_12, а остання прийняла нерухоме майно і сплатила за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано на УТБ «ОСОБА_7 нерухомість 2000» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном 20 грудня 2001 року за № 4-117.

Придбану за договором квартиру АДРЕСА_3 Н.Д. зареєструвала на праві власності в ОСОБА_7 міжміському бюро технічної інвентаризації 5 лютого 2002 року (реєстровий № 16552).

У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил Глави 85 ЦК України.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно статей 1268 - 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене,суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладений 20 грудня 2001 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_13, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «ОСОБА_7 нерухомість 2000» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном 20 грудня 2001 року за № 4-117, та в ММБТІ 5 лютого 2002 року за реєстровим № 16552, реєстрова книга № 92.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частку квартири АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_12, яка померла 26 грудня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 3/5 частки квартири АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_12, яка померла 26 грудня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частки квартири АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_12, яка померла 26 грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська