справа № 285/3115/16-ц
провадження у справі № 2/0285/1668/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09.11.2016 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс»

про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати недійсним Договір фінансового лізингу №01/14-00549, укладений між ним та відповідачем 27.10.2014 року, та стягнути з останнього на його користь сплачені за договором кошти в сумі 63 000 грн.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не додано до неї документу, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року (далі Закон), норми якого є спеціальними, і він є пріоритетним відносно інших законів.

Статтею ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»передбачено звільнення особи (споживача), від сплати судового збору, за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, проте Закон у новій редакції таких пільг вказаній особі не надає.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон, то саме правові приписи, закріплені в наведеному Законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону. За змістом змін до статті 5 Закону, які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі не відносяться до субєктів, які звільняються від сплати судового збору.

Оскільки в даному позові обєднані дві вимоги: немайнового характеру визнання договору недійсним та майнового характеру стягнення коштів сплачених за договором, судовий збір повинен бути сплачений за кожну вимогу окремо.

Згідно ст. 4 Закону встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, майнового характеру ставка судового збору складає 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1 378 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який має бути сплачено за подання даної позовної заяви позивачем становить 1 181, 20 грн. (551, 20 грн. за вимогу немайнового характеру, 630 грн. за вимогу майнового характеру).

На думку суду, визначення позивачу розміру судового збору не є перешкодою йому в доступі до правосуддя, оскільки останній в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами чинного законодавства, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту предявлення позову до суду.

Окрім того, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у звязку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

На підтвердження оплати судового збору до Новоград-Волинського міськрайонного суду необхідно подати оригінал квитанції про оплату.

Сплата судового збору згідно закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення звязку за рахунок платника.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись статтями 80, 119-121, 209 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном пять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків (доплати судового збору в сумі 1 181, 20 грн.) та розяснити йому, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута.

Розяснити ОСОБА_1, що оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору, має бути поданий безпосередньо до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя О.О.Літвин