Провадження № 2/521/1817/16
21 січня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання - Варналій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Одеська універсальна біржа «Витязь» про визнання дійсною біржової угоди,-
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Одеська універсальна біржа «Витязь» про визнання дійсною біржової угоди.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 15.12.1999 року між ним та ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та представляла інтереси неповнолітнього на той час ОСОБА_3, було укладено договір №99-1063М купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1. Договір був укладений на Одеській товарній біржі «Витязь».
Як вказує позивач, умови укладеного Договору купівлі-продажу були повністю виконані ним, як покупцем, а відповідачами, як продавцями. Після звільнення квартири відповідачами та реєстрації квартири в МБТІ та РОН м. Одеси, позивач вселився до спірної квартири, постійно в ній проживає, сплачує комунальні послуги.
Позивач посилається на те, що на момент укладення зазначеного договору на біржі, його нотаріальне посвідчення не було обов'язковим.
У зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу на Одеській товарній біржі був укладений з порушенням закону, а саме нотаріально не посвідчений, позивач не має змоги вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати дійсним договір № 99-1063М купівлі-продажу нерухомого майна - квартири № 12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та представляла інтереси неповнолітнього на той час ОСОБА_3 з другої сторони на Одеській товарній біржі «Витязь» в Малиновському філіалі, зареєстрованого в «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості» 15 грудня 1999 року, реєстраційний № 99-1063М.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про явку до суду третя особа повідомлялась належним чином.
У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №99-1063М від 15.12.1999 року, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та представляла інтереси неповнолітнього на той час ОСОБА_3, квартиру №12 за адресою: АДРЕСА_1. (6-7)
Зазначений договір був, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, зареєстрований на Одеській товарній біржі «Витязь» в Малиновському філіалі за № 99-1063М із зазначенням, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.(а.с. 7)
ОСОБА_1 став власником квартири АДРЕСА_1, оформивши постійну реєстрацію за вказаною адресою, що підтверджується штемпелем в паспорті.(зворот. а.с. 9)
Наразі, позивач позбавлений можливості розпорядження квартирою АДРЕСА_1, оскільки йому стало відомо, що угода купівлі-продажу квартири була оформлена з порушенням вимог закону, в частині її нотаріального посвідчення.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного, за здійсненням угоди, дня. Угода вважається укладеною, з моменту її реєстрації на біржі.
Враховуючи, що спірний договір купівлі-продажу був укладений в 2000 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України, в редакції 1963 року.
Згідно ст. 224 ЦК УРСР, 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР, 1963 року, право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 227 ЦК України, в редакції 1963 року, нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов'язковою.
За ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» визначено, що суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора, вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності, передбачені законом обмеження.
Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
При аналізі спірного договору та наявних у справі доказів, судом встановлено, що позивач виконав умови угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, передав відповідачам оплату за майно, вселився у спірну квартиру, утримував майно, а відповідачі, в свою чергу, отримали грошові кошти за продаж квартири, відповідно до договору та виселилися з неї.
Оскільки, згода щодо істотних умов договору між його сторонами була досягнута, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 47, ст. 227 ЦК України, в редакції 1963 року, угода купівлі-продажу спірного нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована на товарній біржі, за якою ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та представляла інтереси неповнолітнього на той час ОСОБА_3, продала його, а ОСОБА_1 придбав, може бути визнана судом дійсною.
Керуючись ч. 2 ст. 47, 227 ЦК України, в редакції 1963 року, ст.ст. 60, 61, 202, 203, 209-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Одеська універсальна біржа «Витязь» про визнання дійсною біржової угоди,- задовольнити.
Визнати дійсним договір № 99-1063М купівлі-продажу нерухомого майна - квартири №12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та представляла інтереси неповнолітнього на той час ОСОБА_3 з другої сторони, на Одеській товарній біржі «Витязь» в Малиновському філіалі, зареєстрованого в «Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості» 15 грудня 1999 року, реєстраційний № 99-1063М.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційному суду, через суд першої інстанції, апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Мирончук