Провадження № 2/522/7394/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

03 листопада 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси,у складі:

головуючого - судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря - Ткаченко О.О.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» 29.08.2016 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначаючи, що 19.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, в забезпечення боргових зобовязань позичальника за кредитним договором між вказаними сторонами було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Боржник свої зобовязання перед банком не виконує. Позивачу стало відомо, що згідно договору купівлі-продажу власником зазначеної спірної квартири на сьогоднішній день є ОСОБА_2, однак, позивач зазначає, що згоди на відчуження предмету іпотеки не надавав, коштів від реалізації майна не отримував. У звязку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом та просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «УкрСиббанк» звернути стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру, загальною площею 35,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Під час судового засідання представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на обєкт нерухомого майна, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, зазначаючи, що позивачу стало відомо, що згідно договору купівлі-продажу власником зазначеної спірної квартири на сьогоднішній день є ОСОБА_2,однак, ПАТ «УкрСиббанк» згоди на відчуження предмету іпотеки не надавав, коштів від реалізації майна не отримував. Отже, іпотечна нерухомість реалізовувалась безперешкодно, оскільки на даній квартирі відсутні будь-які заборони на відчуження. Тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену квартиру, що належить відповідачеві, може зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши подане клопотання, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Так, згідно змісту позовних вимог, позивач в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «УкрСиббанк» просить звернути стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру, загальною площею 35,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, а предмет обтяження за поданою заявою співпадає з предметом спору за позовною заявою.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 10.08.2016 рокуАДРЕСА_4, що розташована в будинку № 15 по провулку Нечипуренко у м. Одеса належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.08.2014 року, реєстровий номер № 4-1188.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При задоволені заяви про забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що відчуження предмету спору на користь інших осіб стане підставою для включення третіх осіб до виниклих правовідносин, що ускладнить вирішення справи та порушить права інших осіб.

Таким чином, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити представник позивача, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру № 47, що знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок Нечипуренко, 15, до вирішення спору по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», строк предявлення ухвали до виконання становить один рік, який обчислюється з наступного дня після її постановлення, тобто з «04» листопада 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.В. Тарасов

03.11.2016