Номер провадження 2/243/4367/2016
Номер справи 243/8922/16-ц
«16» листопада 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю: секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
01 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював у відповідача в період з 07 січня 1983 року по 20 червня 2000 року.
При його звільненні з підприємства відповідач був зобовязаний провести з ним повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем.
Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області, справа № 243/2173/16-ц від 22 квітня 2016 року вирішено стягнути з ВАТ «Содовий завод» на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3028,64 грн..

Виконавчий лист за Рішенням суду був своєчасно наданий до ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод». Але до цього часу Рішення суду не виконане.

Він отримав довідку ліквідатора про те, що Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області щодо виплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 неможливо виконати, оскільки в цілому заборгованість по заробітній платі станом на 01 жовтня 2016 року становить 4071,0 тис.грн.

24 січня 2013 року одержано листа № 11-05-00801 Фонду Державного майна України в Донецькій області. В листі йдеться проте, що станом на 01 січня 2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутному капіталу Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод».

10 вересня 2013 року колектив працівників Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» звернувся із скаргою на невиконання Рішень Словянського міськрайонного суду Донецької області до Президента України.

07 жовтня 2013 року отримана відповідь з Прокуратури в Донецькій області. В ній йдеться про те, що їхня колективна скарга направлена до Головного Управління юстиції в Донецькій області за належністю.

18 жовтня 2013 року одержано лист № К-326-3992 Державної виконавчої служби України на імя ОСОБА_2 (для інформування інших). Постановою господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року 5/174Б Відкрите акціонерне товариство «Содовий завод» визнано банкрутом.

Керуючись п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Відділу винесені Постанови про закінчення виконавчих проваджень.

У відповідності до ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 08 листопада 2011 року) всі виконавчі документи, згідно Акту передачі виконавчих документів від 21 березня 2013 року, передані арбітражному керуючому Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод».

Додає, що позовна давність не повинна застосовуватись за вимогами про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні робітника за нормами чинного законодавства України.

За весь час державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості із заробітної плати та виконання рішення суду, не припинили порушення його прав протягом тривалого часу.

Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави.

Тривалість виконання остаточного рішення він чекає більше десятиліття.

Оскільки Відкрите акціонерне товариство «Содовий завод» на 100% є державним підприємством, то згідно ст. 619 ЦК України «Субсидіарна відповідальність» п. 1 …законом передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи, якою є Фонд державного майна України.

Просить суд стягнути з Фонду державного майна України на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3028,64 грн..

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 16 листопада 2016 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі та задовольнити його позовні вимоги. ( а.с. 15).

Представник відповідача Фонду державного майна України до судового засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.13), у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Про причини своєї неявки в суд не повідомив.

У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

- юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців;

- фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку».

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Представник відповідача Фонду державного майна України своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07 січня 1983 року по 20 червня 2000 року працював у Відкритому акціонерному товаристві «Содовий завод».

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області, справа № 243/2173/16-ц від 22 квітня 2016 року вирішено стягнути з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 3028,64 грн. (а.с. 7-8).

Згідно повідомлення Фонду державного майна України в Донецькій області № 11-05-00801 вбачається, що станом на 01 січня 2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» (а.с. 5).

Відповідно до повідомлення Головного Управління Юстиції у Донецькій області № К-326-3992 від 18 жовтня 2013 року вбачається, що Постановою господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року 5/174Б Відкрите акціонерне товариство «Содовий завод» визнано банкрутом (а.с. 3).

Виконавче провадження у відповідності з ст. 34 ч. 8 Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті ліквідаційної процедури передається для виконання ліквідатору Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод».

Рішення судів, які прийняті в частині стягнення дійсної заборгованості по заробітній платі, яка обліковується за даними бухгалтерського обліку у Відкритому акціонерному товаристві «Содовий завод» визнаються, в іншій частині не визнаються.

У складеній ситуації Рішення судів у ліквідаційній процедурі по справі про банкрутство можуть бути прийняті до виконання тільки після проведення аукціону про продаж майна, яке в теперішній час готується до проведення продажу майна за частинами Товарної Біржі «Феміда», яка уповноважена проводити торги.

Крім цього, з 04 вересня 2003 року у відношенні Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» відкрита ліквідаційна процедура, у відповідності із ст. 23 (старий закон), ст. 38 (новий закон) і перехідними положеннями Закону України «Про поновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який має пріоритет перед іншими законодавчими актами, забороняється у відношенні підприємства Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» приймати любі економічні санкції, що може призвести до збільшення дійсних вимог у ліквідаційній процедурі.

Відповідно, Відкрите акціонерне товариство «Содовий завод» після проведення аукціону (торгів) може приймати які-небудь міри за погашенню боргів і тільки по дійсним вимогам, як це передбачено законом, яким у ліквідаційній процедурі керується Відкрите акціонерне товариство «Содовий завод».

Враховуючи викладене, на теперішній час виконати Рішення суду по справі у відношенні ОСОБА_1 не вдається можливим.

Суд не може погодитися з доводами позивача щодо того, що відповідач має нести субсидіарну відповідальність за дії Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Як зазначено у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у звязку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обовязків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у звязку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у звязку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування.

Отже, ч. 2 ст. 152 ЦК України, а також ч. 2 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватись будь-які санкції, що обмежують їх права у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами.

Посилання позивача на ст. 619 ЦК України є безпідставним, оскільки до спірних правовідносин має застосовуватись трудове законодавство, зокрема КЗпП, а додаткова (субсидіарна) відповідальність не може застосовуватись до трудових правовідносин, оскільки виникає лише у разі порушення зобов'язання, якого між сторонами не існувало.

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління обєктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо обєктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. До повноважень Фонду державного майна України належить погодження мирових угод, планів санації і переліків ліквідаційних мас та змін і доповнень до них у справах про банкрутство господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу, які перебувають у процесі приватизації.

Враховуючи відсутність правових підстав для субсидіарної відповідальності Фонду державного майна України в результаті діяльності Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод», суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України «У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 23, 152, 237-1, 619, 1167 ЦК України, ст.ст. 3, 9 Закону України «Про акціонерні товариства», ст.ст. 38, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 1, 5 Закону України «Про Фонд державного майна України», п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3