Справа № 171/2616/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чумак Т.А.,

за участю секретаря - Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

14.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком сина записаний ОСОБА_2, з котрим позивачка не перебувала у зареєстрованому шлюбі, але за спільною згодою відповідач записаний батьком дитини. Від сина відповідач не відмовляється. З вересня 2015 року вони припинили шлюбні стосунки, так як відповідач став зраджувати, зловживати спиртними напоями, перестав надавати та приділяти увагу та займатись вихованням сина, надавати будь-яку матеріальну допомогу. Позивачка зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина та сплачувати аліменти, так як вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а син проживає разом з позивачкою, однак відповідач відхилив пропозицію позивачки підтримувати їх матеріально без будь-яких пояснень. На підставі зазначеного просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку та 1600 грн, у відшкодування матеріальної шкоди, за надання юридичних послуг та 2000 грн. - моральної шкоди, а всього - 3600 грн.

Відповідачем надано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги просив задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 450 гривень щомісяця, в задоволені інших позовних вимог відмовити. Відповідач обґрунтував свої заперечення тим, що в своїй позовній заяві ОСОБА_1 описала його як людину з відсутністю батьківського та родинного обов'язку, але він не може погодитись з цим, так як вказані позивачкою факти не відповідають дійсним обставинам справи. Позивачка навмисно не зазначає, з чиєї провини їх стосунки припинили своє існування. Після появи дитини відповідач всіляко намагався надавати матеріальну допомогу або особисто, або через свою матір. Позивачці відомо, що відповідач офіційно не працює та не має стабільного заробітку. Його батьки працюють на Криворізькій ТЕС і отримують хорошу заробітну платню по відношенню до середнього розміру заробітної платні для нашого регіону проживання. Інколи вони надають і матеріальну допомогу, так як відповідач не має офіційного працевлаштування. На цей час відповідач перебуває на обліку як безробітний в Апостолівському РЦЗ, тому вимоги позивачки про стягнення з нього 1/3 частки від доходу не можуть бути задоволені судом, так як, не отримуючи доходу, з нього не можливо тримати частку. На цей час, за допомогою своїх батьків відповідач має змогу сплачувати періодично допомогу позивачці на утримання дитини, середній розмір матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість сплачувати позивачці вчасно на утримання дитини, складає приблизно 400 - 450 гривень.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав частково у відповідності до наданих заперечень, просив справу слухати у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.05.2015 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

З довідки Зеленодольської міської ради від 09.12.2015 року № 1624 встановлено, що ОСОБА_1 має на утриманні дитину ОСОБА_3, який проживає разом з нею (а.с. 6).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, відповідач працездатний, на диспансерному обліку не перебуває, отримує мінливий, не регулярний дохід, тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Суд вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі з часу звернення до суду, тобто з 14.12.2015 року.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд вважає за необхідне визначити розмір 600 грн., що буде відповідати інтересам дитини.

З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі по 551 гр. 20 коп. на користь держави.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 2 000 грн. суд зазначає, що стягнення моральної шкоди у даних правовідносинах не передбачено законом.

Понесенні позивачем витрати за юридичні послуги в сумі 1600 грн. стягненню не підлягають, оскільки відповідно до ст.. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» компенсація витрат особі, яка надавала правову допомогу, сплачується за участь вказаної особи у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Компенсація витрат за інші юридичні послуги чинним законодавством не передбачена.

На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженца м. Зеленодольськ Апостолівського району, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 600 грн., щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 14.12.2015 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь УДКСУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області (, МФО 805012, рахунок отримувача 0036) в сумі 551 гр. 20 коп.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.А.Чумак