Справа № 310/9202/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Бердянської міської ради, третя особа управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Бердянської міської ради про захист цивільного права, зобов'язання виконати певні дії, ,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який уточнила і вказала, що вона має на праві власності 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, іншими співвласниками є ОСОБА_4 - 1/3 частка, ОСОБА_2 - 1/12 частка, ОСОБА_3 - 1/12 частка.

Земельна ділянка під домоволодінням приватизована у відповідності до часток співвласників у праві власності.

Між нею та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виник спір щодо користування спільного майна - житлового будинку з господарськими спорудами, у зв'язку з чим вона зверталася до суду з відповідним позовом, але визначити порядок користування жилим будинком виявилося неможливим у зв'язку з неможливістю виділити кожному із співвласників окрему житлову кімнату.

Бажаючи вирішити питання про можливість спільного користування кожним із співвласників нерухомим майном, вона звернулася до управління містобудування та архітектури з проханням розглянути її заяву стосовно надання дозволу на переведення господарської будівлі «Б» із нежилого приміщення в житлову прибудову до існуючого будинку без зміни її зовнішньої конфігурації.

Переведення літньої кухні «Б» у житлове приміщення збільшить житлову площу у будинку, що надасть їй можливість ставити питання про виділ своєї частки або визначити порядок користування своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Вона, маючи у власності 1/2 частку, не може нею користуватися, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджають їй у цьому, заявляють, що не бажають жити з нею під одним дахом, тому не дають своєї згоди на переведення нежитлового приміщення в жиле.

За таких підстав вона вимушена звернутися до суду з проханням, щоб виконком Бердянської міської ради розглянув її заяву про переведення господарської будівлі «Б» - літньої кухні під житлову прибудову без згоди інших співвласників - ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а інший співвласник - ОСОБА_4 не заперечує проти такого переведення.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 з представником за договором і свідоцтвом адвокатом ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги і просить задовольнити. Пояснила, що незаконними діями відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які перешкоджають їй користуватися своєю власністю, порушується її право на безперешкодне користування належним їй на праві власності майном, і звернення до суду - це єдиний спосіб захисту свого порушеного права.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні з представником за договором і свідоцтвом адвокатом Полянчук С. О. заперечує проти позову на тих підставах, що позивачка вибрала невірний спосіб захисту свого права, взагалі, предмет позову відсутній, оскільки з відповіді управління містобудування і архітектури вбачається, що у її випадку не потрібно отримувати містобудівні умови, оскільки забудови земельної ділянки не здійснюється. Відмови міської ради на вказане переведення із нежилого приміщення у житлове позивач не отримувала, бо з таким звернення до виконкому міської ради не зверталася. Враховуючи, що ОСОБА_1 фактично просить про реконструкцію нежитлової прибудови, то таке питання вирішується в іншому порядку, необхідно звернення до ДАБК, а позивачкою цього зроблено не було.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пояснили суду, що вони заперечують проти того, щоб їх сестра ОСОБА_1 переводила літню кухню в жиле приміщення, оскільки це єдина літня кухня, яка є в житловому будинку, її будував, ремонтував, встановлював газове опалення ОСОБА_2, і у разі якщо позивачці буде надано дозвіл на такий перевід, вони можуть позбавитися також і своєї власності.

Представник відповідача - виконкому Бердянської міської ради за довіреністю Замета Н. О. в судовому засіданні проти позову заперечує, оскільки у виконавчого комітету міської ради відсутні повноваження щодо переведення нежитлового приміщення, яке знаходиться у приватній власності, у житлове. ОСОБА_1 з відповідною заявою до міської ради не зверталася взагалі, вона тільки просила в управлінні містобудування надати їй містобудівні умови для реконструкції літньої кухні, але цього в даному випадку не вимагається, оскільки нового будівництва на земельній ділянці не відбувається.

Відповідачка ОСОБА_4 до суду не явилася, про день слухання справи сповіщена, в заяві просить розглядати справу за її відсутності, проти позову ОСОБА_1 не заперечує і не проти того, щоб ОСОБА_1 збільшила житлову площу в житловому будинку, і співвласники могли би вирішити питання стосовно спільного користування будинком.

Представник 3-ї особи - управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Бердянської міської ради до суду не явився, про день слухання справи повідомлений, у поясненнях вказав на те, що ОСОБА_1 подала в управління звернення на отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 без згоди інших співвласників на реконструкцію господарських споруд, їй було запропоновано підготувати документи у відповідності до вимог діючого законодавства, а саме - ст. 88 Земельного кодексу України та ст. 358 ЦК України, де зазначається, що право спільної часткової власності здійснюється власниками за їх згодою.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_1 має на праві власності 1/2 частину житлового будинку, ОСОБА_4 належить 1/3 частка, ОСОБА_2 - 1/12 частка, ОСОБА_3 - 1/12 частка.

Визначити порядок користування домоволодінням між співвласниками виявилося не можливим, цей факт сторонами не оспорюється.

12. 01. 2016 року ОСОБА_1 подала начальнику управління містобудування та архітектури заяву про надання їй містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 для проектування переводу із нежилого приміщення в жиле без зміни внутрішньої конфігурації.

18. 01. 2016 року вона отримала відповідь начальника управління містобудування та архітектури головного архітектора міста, з якої вбачається, що для проектування реконструкції літньої кухні під житлову прибудову до існуючого житлового будинку без зміни її зовнішньої конфігурації містобудівні умови та обмеження не надаються, тому пакет документів було їй повернуто.

На підставі неможливості користування своєю часткою в будинку у зв'язку з перешкоджанням цьому з боку відповідачів, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист порушеного цивільного права, який просить поновити шляхом зобов»язання виконкому Бердянської міської ради розглянути її заяву про переведення господарської будівлі - літньої кухні «Б» із нежитлове приміщення у житлове без згоди співвласників - ОСОБА_2 і ОСОБА_3, пояснюючи, що таким чином вона збільшить житлову площу жилого будинку, що дасть їй змогу виділити свою частку.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст.. 16 ЦК України, яка передбачає вичерпний перелік способів захисту немайнових або майнових прав та інтересів, а саме - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, оглану влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказаний позивачкою спосіб захисту свого права не відповідає жодному із перелічених у законі.

Крім того, позивачка не врахувала вимоги ст.. 358 ЦК України, яка передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Судом встановлено, що житлові та господарські приміщення у домоволодінні АДРЕСА_1 перебувають у спільній частковій власності сторін по справі без визначення права користування окремими житловими та господарськими приміщеннями, тобто літня кухня «Б», яку ОСОБА_1 бажає реконструювати у житлове приміщення, є спільною частковою власністю усіх співвласників. Проте вона хоче вирішити долю спільної власності без згоди інших власників, що неприпустимо, і позивачка не вказала, яким саме нормативним актом регулюється така можливість, інакше складеться така ситуація, при якій будуть поновлятися права позивача за рахунок порушення прав співвласників нерухомого майна.

Позивачка не врахувала, що законом регулюються випадки, коли неможливе виділення своєї частки із спільного майна, і частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачена можливість отримання компенсації своєї частки від інших співвласників.

Суд вважає за неможливе примусової зміни статусу приміщення за відсутності згоди усіх його власників.

Крім того, суд вважає, що позивачка не вичерпала усіх позасудових можливостей вирішення спору, і тому звернення з цим позовом є передчасним.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Полянчук С. О зауважила в судовому засіданні, що подання уточненого позову ОСОБА_1 здійснено з порушенням ст.. 31 ЦПК України, оскільки після початку розгляду справи було змінено підставу звернення до суду - позивачка стала посилатися на відповідь начальника управління містобудування та архітектури від 18. 01. 2016 року.

Суд, вирішуючи питання про розгляд справи по суті, прийшов до висновку, що фактично підстава звернення до суду змінилася, проте це не змінило правового обгрунтування позовних вимог і фактичних обставин справи, а тому не вплинуло на остаточний висновок суду щодо долі позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 16,358 ЦК України, ст. ст. 10,31, 60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяТ. А. Троценко