Справа № 344/8521/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2217/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Фединяка В.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю представників: апелянта-Стельмаха С.Л., скаржника - Якубовського О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ПАТ "Банк Золоті Ворота"в особі представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк Золоті Ворота", заінтересовані особи - ОСОБА_4, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Кравчук Іван Васильович, начальник відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Пахолік Ростислав Васильович, про визнання протиправними дії державного виконавця Кравчука І.В. щодо зменшення суми коштів, яка підлягає перерахуванню стягувачу в рахунок задоволення його вимог, зобов'язання перерахувати стягувачу додатково 22 500 грн. в рахунок задоволення вимог стягувача за судовим наказом №2н-3694/2009, виданим 03.04.2009 року за апеляційною скаргою Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року представник уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Золоті Ворота" звернувся в суд із зазначеною скаргою та просив зобов'язати перерахувати стягувачу додатково кошти в рахунок задоволення вимог стягувача за судовим наказом.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2016 року скаргу задоволено.

Визнано протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Кравчука І.В. щодо зменшення суми коштів, яка підлягає перерахуванню стягувачу в рахунок задоволення його вимог.

Зобов'язано ВДВС Івано-Франківського МУЮ перерахувати стягувачу АКБ "Банк Золоті Ворота" додатково 22 500 грн. в рахунок задоволення вимог стягувача за судовим наказом №2н-3694/2009, виданим 03.04.2009 року Івано-Франківським міським судом.

На дану ухвалу представник ВДВС Івано-Франківського МУЮ подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що державним виконавцем проведено розподіл стягнутих грошових сум за виконавчим провадженням відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а суми, зазначені в мотивувальній частині оскарженої ухвали є помилковими.

Апелянт також вказує, що після отримання переможцем торгів ОСОБА_7, зберігачем майна виставлено рахунок-фактуру за 900 днів на суму 22500грн. Твердження, що майно не перебувало на зберіганні у виконавця, згідно договору з ПП ОСОБА_8 є безпідставними та необґрунтованими скаржником, які суд першої інстанції взяв до уваги.

Вважає, що при розгляді скарги на дії державного виконавця, встановлено порушення останнім інструкції з примусового виконання рішення та притягнуто його до дисциплінарної відповідальності, однак це не є підставою для задоволення скарги.

На думку апелянта, суд даним обставинам не дав належної оцінки та постановив ухвалу з порушенням вимог закону.

З вище наведених підстав просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні скарги відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав, просив про їх задоволення.

Представник скаржника апеляційної скарги не визнав, погодився з рішенням суду першої інстанції й просив залишити його без змін.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції визнав договір №8228 про надання послуг зі зберігання та охорони від 28.11.2012 року неукладеним і як наслідок дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Кравчука І.В. щодо зменшення суми коштів, яка підлягає перерахуванню стягувачу в рахунок задоволення його вимог протиправними та зобов"язав відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції перерахувати стягувачу АКБ "Банк Золоті Ворота" додатково 22 500 грн. в рахунок задоволення вимог стягувача за судовим наказом №2н-3694/2009, виданим 03.04.2009 року Івано-Франківським міським судом

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03.04.2009 р.Івано-Франківським міським судом було видано судовий наказ №2н-3694/2009 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ « Банк Золоті Ворота» заборгованості в сумі 204 420,45 грн., 850 грн. витрат по сплаті судового збору та 15 грн. витрат по сплаті інформаційного-технічного забезпечення розгляду справи.

12.07.2012 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Кравчуком І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вищезазначеного судового наказу.

17.07.2012 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Кравчуком І.В. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. На виконання вказаної постанови 22.10.2012 року було складено акт опису та арешту майна, описано та арештовано: автомобіль МАN 19.403 1998 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 та причіп бортовий LACINENA 265 1999 року випуску (а.с. 56-60).

Відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» 28.11.2012 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна на відповідальне зберігання ПП ОСОБА_8 та укладено договір про надання послуг зі зберігання та охорони (а.с.53-55).

Згідно протоколу по проведенню аукціону по реалізації арештованого рухомого майна, від 27.08.2014 року, вищезазначені транспортні засоби були реалізовані, переможцем аукціону став ОСОБА_7 Від реалізації даних транспортних засобів на рахунок відділу ДВС надійшло 50 136 грн. 40 коп. (а.с. 45, 46).

Відповідності до ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми;

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені державним виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

2. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється по мірі їх стягнення.

3. Сума, що залишилася після сплати штрафів, повертається боржнику.

У відповідності до п.п.2,3 ч.1 ст.43 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем перераховано виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутої суми, що становить 5 013 грн. 64 коп. та витрати пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, згідно договору про надання послуг зі зберігання та охорони від 28.11.2012 року, що становить 22 500 грн. та підтверджується копією рахунку-фактури №Ку-0000001від 18.05.2015 року, копією виписки по рахунках, копіями платіжних доручень №1254 та №1255 від 20.05.2015 року та копіями розпоряджень(а.с. 44, 84-86, 89, 90).

Кошти в розмірі 22 500 грн. були перераховані на рахунок ПП ОСОБА_8 за зберігання майна на протязі 900 днів за період з 28.11.2012 року по 17.05.2015 року, в той час, як згідно договору №0914098 від 11.03.2014 року, тобто уже на 468 день з часу укладення договору з ПП ОСОБА_8, арештоване майно було передано на реалізацію ПП "Нива-В.Ш." (а.с. 102-108).

27.08.2014 року, тобто на 637 день з часу укладення договору з ПП ОСОБА_8, майно боржника було реалізовано з аукціону, що підтверджується копіями протоколів №№0914099, відповідно до яких ПП "Нива-В.Ш." отримало від суми продажу винагороду за зберігання та реалізацію майна за два лоти в загальному розмірі 8 847,60 грн. (а.с.45, 46).

Із інформаціного повідомлення ПП "Нива-В.Ш.", опублікованого 13.03.2014 року вбачається, що майно, яке підлягає реалізації знаходиться по АДРЕСА_1. Об"єкт нерухомого майна по вказаній адресі належав стягувачу на праві власності і використовувався для розміщення ЦРВ АТ "Банк Золоті Ворота" в м.Івано-Франківську, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 06.12.2012 року (а.с. 102-110).

Отже, у період з 11.03.2014 року по 27.08.2014 року майно не перебувало на зберіганні у ПП ОСОБА_8, а тому нарахування за вказаний період коштів по оплаті послуг ПП ОСОБА_8 є безпідставним.

Також є неправомірним нарахування оплати ПП ОСОБА_8 за період з 27.08.2014 року по 17.05.2015 року, оскільки, з цього часу власником реалізованого майна є переможець аукціону - ОСОБА_7, який і повинен нести витрати по його збереженню.

Крім цього, як вбачається із копії листа начальника управління ДВС Кульбанського В.М. адресованому представнику АТ "Банк Залоті Ворота", при проведенні перевірки виконавчого провадження виявлено порушення абз.2 п.3.13.1, п.3.13.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме кошти в сумі 22 500 грн. сплачені без зарахування до спеціального фонду, без здійснення перерахунку з депозитного рахунку на спеціальний реєстраційний рахунок для обліку коштів, отриманих, як оплату за послуги. Зазначено, що вирішується питання про притягнення державного виконавця до відповідальності за виявлені порушення чинного законодавства (а.с.123).

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо визнання договору №8228 про надання послуг зі зберігання та охорони від 28.11.2012 року неукладеним.

У відповідності до п.8 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року »Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не є укладеними правочини(договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення(відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не дотримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Наведені ж підстави судом першої інстанції не є зазначеними вище у постанові пленуму й не можуть слугувати приводом для визнання спірного договору неукладеним, тим більше, що така вимога скаржника в матеріалах скарги до суду не заявлялася.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно вимог зазначеної статті суд першої інстанції мав визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Кравчука І.В., а тому з рішення суду першої інстанції слід виключити формулювання «протиправними» , як таке, що суперечить вимогам Закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судом постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає зміні в частині зобов'язання відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції перерахувати стягувачу ПАТ "Банк Золоті Ворота" додатково в рахунок задоволення вимог стягувача за судовим наказом №2н-3694/2009, виданим 03.04.2009 року Івано-Франківським міським судом, зменшивши суму коштів з 22500 грн. до суми 11700 грн. В решті ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317, 387 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2016 року змінити в частині зобов'язання відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції перерахувати стягувачу ПАТ "Банк Золоті Ворота" додатково в рахунок задоволення вимог стягувача за судовим наказом №2н-3694/2009, виданим 03.04.2009 року Івано-Франківським міським судом, зменшивши суму коштів з 22500 грн. до суми 11700 грн.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: В.Д.Фединяк

Р.Й. Матківський