Справа №642/7275/15-ц
Провадження №2/642/102/16
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 лютого 2016 року

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря Пшеничної Т.М.;

За участю представника позивача ОСОБА_1, відсутності відповідача ОСОБА_2, який заявив про розгляд справи за його відсутності, за відсутності третьої особи: Службу у справах дітей Ленінського району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, повідомленої про день та час розгляду справи:

розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2. третя особа Службу у справах дітей Ленінського району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон дитині, надання дозволу на оформлення документів,

В С Т А Н О В И В:

В мотивуванні вимог позивачка вказала, вона з відповідачем у період з 14 червня 2008р. по 15 жовтня 2010р. перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 26.11.2010р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ, та свідоцтвом про народження дитинини, виданим повторно 04.06.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ.

Після розірвання шлюбу між сторонами, малолітня дитина проживає разом із матір'ю буває на її утриманні.

Відповідачка з метою відпочинку, інтелектуального розвитку доньки має намір виїхати разом зі своєю донькою до Китаю на період - 2 роки, отримала там роботу викладача англійської мови у міжнародній школі м. Шаосін за контрактом.

За умовами контракту (підпункт «а» пункту 7 контракту) малолітня дитина позивача буде мати можливість отримання безоплатного навчання у місцевій школі.

Відповідач всіляко цьому заважає, без будь-якої аргументованої причини відмовляється надати дозвіл для виїзду дитині за кордон, чим порушує, насамперед, права дитини на отримання кращих умов життя та навчання.

Згідно ч. 2 ст. 154 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до ту за захистом прав та інтересів дитини.

Тому позивачка вимагає:

- надати дозвіл на виїзд з України громадянки ОСОБА_4, року народження, яка не досягла 16-річного віку, без згоди батька ОСОБА_2, 1981 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до Кітайської Народної Республіки для навчання в Міжнародній школі міста Шаосін у зв'язку з укладеним контрактом матері, як викладача англійської мови у цій школі, до досягнення нею повноліття.

- дозволити ОСОБА_3 без згоди батька дитини ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межи України, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в наданих запереченнях суду вказав: Зо він заперечує проти надання дозволу виїзду дитини за кордон, т.я. це вплине на культурний розвиток дитини та її виховання. Крім того, дитина не буде забезпечена безпекою в Китаї.

Представник позивачки на позові наполягав. В пояснені вказали, обставини викладені в мотивуванні позову.

Відповідач позовні вимоги не визнав. В письмових поясненнях наданих суду відповідач не заперечує проти надання дозволу про виїзд його дитини за кордон.

Допитані в судовому засіданні свідки у вільних поясненнях наданих суду вказали, що відповідач не виконує своїх батьківських щодо виховання малолітньої дитини. Виховання дитини займається тільки мати та вони як батьки та дядько.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази справи, суд дійшов наступному:

Судом встановлені наступні факти, позивачка з відповідачем у період з 14 червня 2008р. по 15 жовтня 2010р. перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 26.11.2010р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ, та свідоцтвом про народження дитинини, виданим повторно 04.06.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ.

Після розірвання шлюбу між сторонами, малолітня дитина проживає разом із матір'ю буває на її утриманні. Вказані обставини не спростовані відповідачем а тому не потребують доказуванню.

Відповідачка отримала роботу на підставі контракту в Кітайської народної республіки у якості викладача англійської мови у міжнародній школі м. Шаосін.

За умовами контракту (підпункт «а» пункту 7 контракту) малолітня дитина позивача буде мати можливість отримання безоплатного навчання у місцевій школі.

Відповідач всіляко цьому заважає, без будь-якої аргументованої причини відмовляється надати дозвіл для виїзду дитині за кордон, чим порушує, насамперед, права дитини на спільне проживання та утримання від матері. Ці обставини суд вважає також доведеними, т.я. відповідачем під час пояснень наданих суду при розгляді справи заперечувалось можливість з його сторони надання такого дозволу.

Статтею 3 ЦПК України визначено: Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмова відповідача в наданні дозволу на виїзд дитини за кордон порушує право дитини на навчання на проживання за місцем проживання батьків, в даному випадку позивачки.

Згідно ч. 2 ст. 154 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до ту за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачені рівні права батьків, що до виховання дітей.

Згідно з ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має-право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.

Таким чином, вимоги позивачки про надання дозволу на виїзд дитини, до досягнення дитиною 18 річного віку безпідставні. Проте суд вважає, можливим тимчасовий виїзд дитини за кордон терміном визначеним часом навчання, що в свою чергу не порушить права відповідача як батька в частині прийняття участі у вихованні дитини та відповідатиме поясненням представника позивача в частині терміну виїзду. Крім того, виїзд дитини за кордон за містом праці матері буте відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України": За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Отже, з аналізу доказів яки підтвердили обставини на яки посилається представник позивача та відповідають положенням закону.

Керуючись ст.6, 7, 10, 11, 14, 88, 212-215, ЦПК України, ст.4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2. третя особа Службу у справах дітей Ленінського району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон дитині, надання дозволу на оформлення документів, задовольнити частково.

Надати дозвіл на виїзд з України громадянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, 1981 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до Китайської Народної Республіки для навчання в Міжнародній школі міста Шаосін у зв'язку з укладеним контрактом матері - ОСОБА_3, як викладача англійської мови у цій школі, на час навчання в вказаної школі.

Дозволити ОСОБА_3 без згоди батька дитини ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, на час навчання в Міжнародній школі міста Шаосін у зв'язку з укладеним контрактом матері - ОСОБА_3, як викладача англійської мови у цій школі, на час навчання в вказаної школі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 судові витрати 720грн. 80коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв