Провадження № 2/234/5589/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року

м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Бакуменко А.В.,

при секретарі Кісточка І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясногірської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 12.02.1997 року померла її бабуся ОСОБА_2, на час її смерті було два спадкоємця, а саме її діти донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_4. По смерті бабусі була заведена спадкова справа № 334/97, зареєстрована в реєстрі за № 1066. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі на ? частку жилого будинку № 130 з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Багратіона у місті Краматорську. Таким чином, її мати та дядько були співвласниками будинку. Право власності було зареєстроване у встановленому законодавством України порядку. Її мати, ОСОБА_3, померла 19.12.2014 року , 16.03.2015 р. за її заявою була заведена спадкова справа. Її дядько ОСОБА_4 помер 13.12.2006 року. На момент його смерті в нього було два спадкоємця першої черги:

син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий помер 11.07.2006 року;

дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, котра померла 01.04.2013 року.

Жоден зі спадкоємців першої черги спадщину не прийняв.

На момент смерті спадкодавця вона мешкала та працювала у місті Донецьку, із сім`єю дядька не спілкувалася, так як приїжджала до Краматорська виключно для вирішення питань по утриманню та лікуванню матері.

Її мати як співвласниця будинку № 130 по вул. Багратіона, спадкоємиця другої черги спадкоємців по закону, не мала можливості звернутися до нотаріуса, поки були живі родичі померлого дядька, а , коли вони померли, з причини захворювання вже була нездатною звертатися до суду, а, після визнання матері недієздатною незабаром померла.

Про спадкоємців померлих ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, нічого не відомо.

Просить суд, визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 130 з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Багратіона у місті Краматорську, яка належала померлому ОСОБА_4.

У судове засідання позивач та її представник не з?явились, надали суду заяву, у відповідності до котрої позов підтримують просять його задовольнити та справу слухати за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, надали заяву про розгляд справи за ї відсутності не заперечували проти задоволення заявлених позивачкою вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі на ? частку жилого будинку № 130 з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Багратіона у місті Краматорську.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 26.05.2014 року по справі № 234/1362/14 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, було визнано недієздатною, встановлена опіка, мене призначено опікуном.

У серпні 2014 року позивачка зверталася до Краматорського міського суду з вимогою про вселення ОСОБА_3 до її будинку, так як в ньому оселилися чужі люди, справа 234/7778/15.

З весни 2015 року фактично вступила у володіння вказаним будинком.

Зверталася до Першої краматорської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за фактом смерті моєї матері, була відкрита спадкова справа.

Також, зверталася і з приводу смерті ОСОБА_4 , але нотаріус відмовив у прийнятті заяви, так як в мене немає документів про смерть усіх родичів та самого дядька ОСОБА_4, свідоцтв про смерть тощо, нотаріус поставив під сумнів родинні звязки між мною та дядьком. Крім того, пропущений строк на прийняття спадщини 6 місяців.

Отже, є перешкоди в отриманні спадщини через нотаріуса, а, саме, потрібно визнавати моє право на спадщину шляхом встановлення родинних звязків з померлим, визнавати поважними причини пропуску строку на звернення до нотаріуса для отримання спадщини та отримувати рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік майна, що не включається до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦК України, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

В силу ч. 3 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

За умови вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги

Керуючись ст.ст. 8, 14, 22, 41 Конституції України, ст.ст. 12, 15, 16, 1216, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 14, 15, 57, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ясногірської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку № 130 з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Багратіона у місті Краматорську, яка належала померлому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя

Краматорського міського суду ОСОБА_7