АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/5/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1291/16Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 16 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Полтаваголовпостач" про порушення прав акціонера.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 16 березня 2016 року закрито провадження з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування ухвали місцевого суду з підстав неправильного застосування норм процесуального права.

Апеляційний суд перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дійшов висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження, місцевий суд виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки із справи вбачається, що спір є корпоративним та виник між юридичною особою і її учасником ОСОБА_3

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися певним способом захисту свого права.

Так, Законами України «Про цінні папери та фондовий ринок» (Закон №3480 від 23.02.2006р), Про акціонерні товариства (Закон №514 від 17.09.2008р) регулюються правовідносини, які виникають з діяльності акціонерних товариств та прав акціонерів.

Згідно ст.6 вказаний закон визначає, що акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Дане положення знайшло своє відображення і в нормах Закон України «Про акціонерні товариства».

Так, згідно статті 20 вказаного Закону - акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.

Статтею 25 цього ж Закону конкретизовано права власників простих акцій- Кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на:

1) участь в управлінні акціонерним товариством;

2) отримання дивідендів;

3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства;

4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Позивачка зазначила про порушення прав акціонера внаслідок неправомірних ,на її думку, дій та правочинів, що дає підстави для висновку про виникнення спору з корпоративних правовідносин і відсутності спору про право цивільне, який підлягав би розгляду у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 12 ГПК України - господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником засновником, акціонером, у тому числі учасником який вибув, а також між учасниками засновниками, акціонерами господарських товариств, що пов»язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.167 Господарського Кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Колегія суддів вважає, що характер спірних правовідносин свідчить про виникнення спору між учасником товариства з приводу діяльності товариства, відповідно з приводу дій голови правління від імені товариства та порушених, на думку позивача такими діями прав позивача як акціонера на участь в управлінні товариством, отримання дивідендів, тобто з приводу порушення його корпоративних прав. Тому даний спір повинен розглядатись господарським судом.

Така позиція судової колегії ґрунтується на роз»ясненнях, що у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008 року, а також з роз»ясненнями, що у п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3.

Статтею 16 ЦПК України визначено, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи в сукупності доводи позивача: підстави звернення до суду, обставини яким обґрунтовує свої доводи, прохальну частину позовної заяви,а також в контексті норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції зробив вірний висновок про безпідставність вказаних вимог при розгляді справи в порядку цивільного судочинства позивача як акціонера відкритого акціонерного товариства, адже акціонер вправі отримати частину майна лише у випадку ліквідації товариства, а в інших випадках він наділений лише корпоративними правами та правом на отримання дивідендів, але не є захищеним від ризику збитків.

За таких обставин, апеляційни суд вважає, що ухвала суду від 16 березня 2016 року постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,304,п.1 ч.2 ст. 307,п. 1ч.1 ст. 312,315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

.

Головуючий у справі: С.Ю. МАРТЄВ

Судді : О.Ю. КУЗНЄЦОВА

Л.М. ХІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ