Справа № 303/7503/15-ц
Провадження № 2/303/250/16
Номер ряд. стат. звіту - 45
08 лютого 2016 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі одноособово:
головуючого - судді Іваницького Р.С.
при секретарі судового засідання Чудіній В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Мукачівський МВ ГУ ДМС у Закарпатській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -
ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Мукачівський МВ ГУ ДМС у Закарпатській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, але подала до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 23).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся відповідно до ст. 74 ч.5 абз. 3, 4 ЦПК України (а.с. 15, 38).
Представник третьої особи: Мукачівського МВ ГУ ДМС у Закарпатській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся.
Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви в яких просять провести розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову (а.с.21, 22).
Відповідно до заяви позивача, його згоди, та за ухвалою суду, проведено заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 27, 158 ч.2, 224, 225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів згідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.
Дослідженням матеріалів справи у судовому засіданні, встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві сумісної приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого від 17.01.2002 року № 06, записаного в реєстрову книгу під № 7715 від 23.01.2002 року (а.с.7-10). Відповідно до акту № 87 від 03.12.2015 року складеного ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» у вище вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, вже не проживає з жовтня 2012 року, тобто більше 3-х років (а.с. 11). Відповідно до довіреності від 10.11.2012 року відповідач надав позивачу згоду для зняття його з реєстрації за адресою: квартира АДРЕСА_1 дійсного до 10.11.2013 року (а.с. 24).
Відповідні правовідносини врегульовуються Житловим кодексом України та Цивільним законодавством України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.316 ЦК України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб, а у ст. 317 ЦК України наголошено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Керуючись ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні та вимогами ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 2 ст. 107 ЖК України, передбачено, що у разі вибуття на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, особа, яка вибула, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Абзацом 2 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Згідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Як вбачається з матеріалів справи, що відповідач в квартирі, яка належить позивачці не проживає більше одного року, заперечень чи доводів про неможливість визнання не проживання за вище вказаною адресою від відповідача до суду не надходило, отже позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є підставними та підлягають до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 27, 57-60, 74, 158, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявкою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Р. Іваницький