У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 5 березня 2010 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір дарування 7/10 частини будинку АДРЕСА_1. Зазначала, що вказаний правочин вчинено нею під впливом обману з боку обдарованого, оскільки вона є інвалідом по зору і не могла прочитати договір, а при підписанні документа у нотаріуса мова йшла про довіреність на оформлення договорів про надання комунальних послуг, а не про договір дарування. Таким чином, просила визнати вказаний договір дарування недійсним.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 22 вересня 2015 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 4 серпня 2015 року скасовано. Позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір дарування 7/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 5 березня 2010 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивачем не було доведено, що відповідач навмисно ввів її в оману при укладенні договору дарування, що вона на час укладення спірного договору дарування була сліпою або майже повністю втратила зір, а також те, що спірний правочин був посвідчений приватним нотаріусом з порушенням вимог чинного на час укладення спірного договору законодавства.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, виходив із того, що нотаріусом були порушені вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріусом не було прочитано спірного договору позивачці, яка є сліпою, а тому спірний договір укладений з порушенням норм ч. 1 ст. 203 ЦК України та є недійсним.

Колегія суддів вважає, що такі висновки судів є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Судами установлено, що 5 березня 2010 року був укладений договір дарування 7/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1, за умовами якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 частину житлового будинку з надвірними будівлями.

Також з матеріалів справи убачається, що позивачка є інвалідом І групи з 1977 року по зору безстроково, про що свідчать копія пенсійного посвідчення та копія членського квитка Українського товариства сліпих.

Згідно зі ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд апеляційної інстанції, визнаючи спірний договір недійсним, правильно виходив із того, що нотаріусом у порушення п. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не було прочитано позивачці тексту договору, а тому спірний договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.

У пп. 3 п. 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року № 283/8882 (далі - Інструкція), зазначено, що якщо фізична особа, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, є сліпою, нотаріус, крім того, прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Якщо сліпа особа письменна, вона сама підписує документ.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик