08.11.2016 Справа № 758/2301/15-ц
Справа № 758/2301/16-ц
Провадження № 2/756/4518/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

за участю секретарів - Алфьорової С.В., Мозгового В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2001 року між сторонами був укладений шлюб. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі подружжя ОСОБА_2 придбали автомобіль марки «Audi», 1993 року випуску.

До початку розгляду справи по суті позивач уточнила свої вимоги, просила визнати за собою право власності на ? частину автомобіля марки «Audi», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію 1/2 частини спірного автомобіля у розмірі 61114,50 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 січня 2016 року справу передано за підсудністю Оболонському районному суду м. Києва.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Зазначили, що спірний автомобіль придбаний подружжям ОСОБА_2 за спільні кошти під час перебування у зареєстрованому шлюбі. 17 квітня 2015 року відповідач здійснив перереєстрацію автомобіля на ім'я своєї матері. Згоду на таку перереєстрацію позивач не надавала.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що автомобіль марки «Audi», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, є особистою приватною власністю відповідача, оскільки придбаний за рахунок його особистих коштів. Частину коштів відповідач отримав від продажу квартири, а частина була ним позичена, що може підтвердитися показами свідків. Представник відповідача заперечував проти ринкової вартості автомобіля, визначеною позивачем, оскільки оцінка автомобіля здійснювалася на підставі фотографічних матеріалів.

Свідок ОСОБА_3, допитаний у судовому засіданні, показав, що він працював разом з ОСОБА_2 Свідок працював на посаді директора ТОВ «Центр нових технологій» з 2003 року по 2012 рік. На початку лютого - березня 2008 року до свідка звернувся ОСОБА_2 з проханням позичити йому кошти для купівлі автомобіля. Свідок позичив відповідачу 3000 доларів США, ОСОБА_2 написав розписку. Гроші ОСОБА_2 повернув приблизно через 9 місяців.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

06 листопада 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований ВРАГС Шевченківського РУЮ в м. Києві, запис № 846. (а.с. 10)

За рішенням Подільського районного суду м.Києва від 01 липня 2014 року шлюб, укладений між сторонами, було розірвано.

Під час перебування у шлюбі 20 березня 2008 року відповідачем придбано у власність автомобіль марки "AUDI", модель 100, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 05 січня 2016 року та копією свідоцтва про реєстрацію. (а.с. 82-90)

На підставі заяви відповідача 17 квітня 2015 року зазначений автомобіль був перереєстрований на нового власника ОСОБА_5, яка є матір'ю відповідача.

Згідно з ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно з ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За приписами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

За правилами ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано.

До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Матеріалами справи підтверджено, що з листопада 2001 року по липень 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно з обліковими даними автоматизовано-інформаційної системи м. Києва та Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України 01 червня 2005 року ОСОБА_2 набув право власності на автомобіль марки Peugeot 605, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4, в подальшому автомобіль знято з обліку 24 січня 2008 року.

20 березня 2008 року ОСОБА_2 набув право власності на автомобіль марки «Audi», 1993 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який 17 квітня 2015 року було перереєстровано на нового власника ОСОБА_5

Такі дані отримані судом з листа Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві від 05 січня 2016 року. (а.с. 82)

В обґрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог та тверджень, що спірний автомобіль придбаний відповідачем за рахунок особистих грошових коштів, відповідач долучив до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу квартири від 04 березня 2005 року, за яким відповідач як співвласник квартири № АДРЕСА_1 здійснив її відчуження. Продаж квартири вчинено за 233200 грн., з яких чотири співвласника отримали у загальній сумі 228300 грн. (а.с. 138-139)

Також відповідач посилається на те, що інша частина коштів ним була позичена у ОСОБА_6, що підтверджується показами останнього, допитаного в якості свідка.

Суд критично ставиться до доказів, наданих відповідачем в обґрунтування його позиції, оскільки з часу продажу частини квартири, яка була особистою приватною власністю відповідача, до часу купівлі спірного автомобіля пройшло три роки, подружжям ОСОБА_5 за цей час було придбано інший автомобіль, який реалізовано за три місяці до купівлі автомобіля марки «Audi», доказів зберігання коштів, отриманих від продажу частини квартири, до березня 2008 року відповідачем не надано.

Крім того, грошові кошти, позичені у ОСОБА_6, відповідач повертав останньому за рахунок своєї заробітної плати, яка у свою чергу, є об'єктом права спільної сумісної власності.

За таких обставин, судом встановлено, що спірний автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5, який було придбано відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем.

Під час розгляду даної справи та після розірвання шлюбу спірний автомобіль 17 квітня 2015 року був перереєстрований відповідачем на нового власника - ОСОБА_5 Позивач посилається на те, що вона не надавала свою згоду на продаж спільного майна подружжя, відчуження автомобіля на користь своєї матері відповідач здійснив на власний розсуд.

Отже, позивач має право на отримання грошової компенсації замість частки у праві спільній сумісній власності подружжя на спірний автомобіль.

За висновком ТОВ «Реал Експерт» ринкова вартість автомобіля марки "AUDI", модель 100, реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 31 серпня 2015 року становить 122229 гривень. (а.с. 57)

Представник відповідача заперечував проти вказаної ринкової вартості спірного автомобіля, доказів на спростування таких обставин не надав. Судом було роз'яснено відповідачу право заявити клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, однак таким своїм право відповідач не скористався.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є законним, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 611,14 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2: автомобіль марки "AUDI", модель 100, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, вартістю 122229 (сто двадцять дві тисячі двісті двадцять дев'ять) гривень.

Провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме: стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у сумі 61114 (шістдесят одна тисяча сто чотирнадцять) гривень 50 копійок замість 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки "AUDI", модель 100, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 611 (шістсот одинадцять) гривень 14 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя О.І. Шумейко