РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1342/16-ц

01 листопада 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені нею судові витрати на надання правової допомоги в цивільній справі №564/1010/15- ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі у розмірі 5200,00 грн. та судові витрати по даній справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що зазначені витрати на правову допомогу у сумі 5200,00 грн. були понесені нею при розгляді справи за її позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі.

Позивач та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні подали заперечення проти позову, в яких зазначили, що поданий позивачем позов про відшкодування витрат на правову допомогу, не відповідає жодному зі способів захисту прав, передбачених ст.16 ЦК України, тому не підлягає розгляду та вирішенню в позовному порядку. Позивач мала звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі .

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Костопільського районного суду від 21 вересня 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі, за яким поділено в натурі житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в селі Корчівя Костопільського району Рівненської області по вулиці Кузнєцова, 19 та земельну ділянку, розташовану у с.Корчівя Костопільського району Рівненської області по вул. Кузнєцова,19 загальною площею 0,0815 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

За положенням ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування витрат на правову допомогу, позивач ОСОБА_1 покликаючись на статті 79, 88 ЦПК України, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені нею судові витрати на надання правової допомоги в цивільній справі №564/1010/15- ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі у розмірі 5 200,00 грн.

Згідно із главою 8 розділу І ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Частина перша статті 56 ЦПК України при цьому визначає, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідно до норми ст.88 ЦПК України, законодавець вирішив питання про розподіл судових витрат. Тому, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України . Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.

Пункт 41 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" розяснює, що в разі якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат, то за заявою сторони, яка брала участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК України має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Таким чином, позивач має право звернутися до суду з заявою в порядку статті 220 ЦПК про ухвалення додаткового рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права щодо відшкодування витрат на правову допомогу не відповідає способу захисту, що передбачений законом, у зв'язку з чим її позовні вимоги до відповідача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79,88,220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5