Справа № 303/4158/16-ц
ряд. стат. звіту - 47
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

04 листопада 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судових засідань Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Мукачівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Мукачівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька.

Позовну заяву мотивує тим, що він (ОСОБА_2.) та ОСОБА_4, познайомилися у травні 2012 року. В той час її прізвище було ОСОБА_3, оскільки з 17 жовтня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, та який було розірвано на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду в Закарпатській області 15 вересня 2014 року. Так, даним рішенням встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перестали підтримувати подружні стосунки і почали проживати окремо з жовтня 2012 року. Між тим, з жовтня 2012 року він (ОСОБА_2.) з ОСОБА_4 - перебували у фактичних шлюбних відносинах, а згодом 27 грудня 2014 року у виконкомі Сернянської сільської ради Закарпатської області зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_11 року народилась донька - ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про народження, в якому батьком дитини вказано - ОСОБА_3. Також зазначає, що під час вагітності ОСОБА_4, ні після народження доньки, йому (ОСОБА_2.) ще не було відомо про своє фактичне батьківство, через те, що ОСОБА_4 не відразу повідомила його про це. Так, йому стало відомо, що він являється біологічним батьком доньки ОСОБА_5 зі слів ОСОБА_4, тільки на початку серпня 2015 року. Окрім наведених ним вище обставин, щодо фактичного батьківства, відносно дитини додав до матеріалів справи заяву відповідача ОСОБА_3, в якій вказано, що він (ОСОБА_3.) відмовляється від батьківських прав на малолітню доньку - ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_1 і дає згоду на усиновлення доньки зі зміною її прізвища на "ОСОБА_4", та зі зміною по-батькові на "ОСОБА_5". Таким чином, відповідач фактично заперечує факт свого батьківства щодо доньки ОСОБА_5., оскільки подружні відносини з ОСОБА_6, він фактично припинив у жовтня 2012 року, а тому він не може бути біологічним батьком дитини. До того відповідачу відомо, що він визнає своє батьківство, тому що вони з його колишньою дружиною почали проживати разом у фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2012 року. З того часу всі питання щодо виховання доньки вирішуються ним та ОСОБА_4 спільно, дитина знаходиться на їхньому повному утриманні. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить визнати його - ОСОБА_2, батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої матір'ю ОСОБА_7; виключити відомості про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька з актового запису № 56 від 05 серпня 2013 року про народження ОСОБА_5; внести зміни до актового запису № 56 від 05 серпня 2013 року про народження ОСОБА_8, вчиненого Сернянською сільською радою Мукачівського району Закарпатської області, а

-2-

саме: зазначити у графі "батько" - ОСОБА_2, громадянин України та змінити прізвище дитини з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_4" та по-батькові з "ОСОБА_4" та "ОСОБА_5", ім'я дитини залишити без змін, та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Позивач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просив суд їх задоволити.

Представник позивача - ОСОБА_9 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою в порядку статті 74 Цивільно - процесуального кодексу України, причину неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу.

Третя особа - ОСОБА_4 В судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задоволити.

Третя особа - представник Мукачівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління .юстиції у Закарпатській області в судове засідання не з'явився, від начальника відділу ОСОБА_10 надійшов лист, в якому просить справу розглянути у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 13, що стверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 видане виконкомом Сернянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с.12).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 видане виконкомом Сернянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_5, народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 року, в якому у графі батьки зазначено : батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_6 (а.с.10).

15 вересня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, Мукачівським міськрайонним судом винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено та вирішено: "Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрований 17 жовтня 2009 року у виконавчому комітеті Сернянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 13, розірвати. Прізвище ОСОБА_6 після розірвання шлюбу залишити без змін. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12., ІПН згідно запиту відсутній, зареєстрованого в АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_13., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1, сплачену позивачем суму судового збору при зверненні з позовом 243,60 гривень". Так, в мотивувальній частині даного рішення встановлено що "...шлюб з відповідачем виявився невдалим, часті сварки та непорозуміння в сім'ї призвели до розриву сімейних відносин, разом не проживають з жовтня 2012 року, не ведуть спільного господарства..." (а.с.15-16).

З копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 виданого виконкомом Сернянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 27 грудня 2014 року вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, 27 грудня 2014 року було укладено шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 25 (а.с.11).

Відповідно до Довідки за №02-13/1316 виданої сільським головою Сернянської сільської ради Мукачівського району ОСОБА_12 від 13 травня 2016 року, до складу сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 входять : чоловік - ОСОБА_2, 1992 року народження, донька - ОСОБА_5, 2013 року народження, теща - ОСОБА_13, 1970 року народження (а.с.13).

19 серпня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, склав Заяву, яка у свою чергу була посвідчена приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Переста Я.О. та зареєстрована в реєстрі № 2161, про те, що він, ОСОБА_3, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, повністю усвідомлюючи й розуміючи значення своїх дій та згідно вільного волевиявлення, котре повністю відповідає його внутрішній волі, без будь-якого до того примусу, як фізичного так і морального, цією

-3-

заявою відмовляється від батьківських прав на малолітню доньку - гр. ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1 і дає свою згоду на усиновлення доньки гр. ОСОБА_5, чоловіком його колишньої дружини гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, зі зміною прізвища доньки на "ОСОБА_4" та зміною по-батькові на "ОСОБА_5"(а.с.14).

Правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Право на батьківство - це природне, невід'ємне право особи (чоловіка або жінки) стати батьком (матір'ю) дитини та володіти правами й обов'язками щодо неї.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

В даному випадку можна звернути увагу на справу «Маркс проти Бельгії» (1979), по якій у своєму рішення Європейський Суд зазначив, що : "...коли держава в рамках своєї внутрішньої правової системи визначає режим деяких сімейних стосунків, то повинна продумано діяти так, щоб зацікавлені особи могли вести нормальне сімейне життя». На думку Суду, декларована у статті 8 необхідність поваги до сімейного життя передбачає зокрема наявність у внутрішньому законодавстві правових гарантій, які робили б можливою інтеграцію дитини в сім'ю з моменту народження..."

Також суд звертає увагу на Конвенцію про права дитини від 20 листопада 1989 року, де в статті 1 зазначено, що для цілей цієї Конвенції дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.

Відповідно до статті 2 Конвенції, Держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З частини 1 статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, вбачається, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування, а в частині 1 статті 8 Конвенції зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Статтею 50 Сімейного кодексу України встановлено, що чоловік має право на батьківство. Це право є невід'ємним і гарантується законом

Відповідно до статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 129 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Так, з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства у справах про визнання або оспорювання батьківства, материнства та стягнення аліментів, керуючись ст. 55 Закону України від 7 лютого 2002 р. N 3018-III "Про судоустрій України", Пленум Верховного Суду України виніс

-4-

Постанову № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", в якій в абз.3 пункту 3 зазначено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

. Відповідно до пункту 4 даної Постанови, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині 3 статті 128 Сімейного кодексу України, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина 1 статті 135 Сімейного кодексу України).

Відповідно до пункту 6 Постанову № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 17 жовтня 2009 року по 15 вересня 2014 року, тобто до того часу, коли рішенням Мукачівського міськрайонного суду даний шлюб було розірвано. У свою чергу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинили проживати та підтримувати шлюбні відносини за довго до винесення вищевказаного рішення, а саме з жовтня 2012 року. В цей саме час вона почала проживати з позивачем по справі ОСОБА_2 і вести спільне господарство, що також встановлено в рішенні Мукачівського міськрайонного суду від 15 вересня 2014 року. Так, в період проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_11 року народилася ОСОБА_5, у свідоцтві про народження якої батьком зазначено - ОСОБА_3, який у свою чергу відмовляється від батьківських прав на дитину - ОСОБА_5., 2013 року народження, та дає свою згоду на її усиновлення позивачем ОСОБА_2 та внесення змін в актовий запис про її народження. Таким чином, суд знаходить підстави для визнання ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який стверджує, що він батько дитини, яка має право на особливе піклування і допомогу, повинна зростати в благополуччі, їй мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, та яка для повного і гармонійного розвитку її особи повинна зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, та яка має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності, що позивач бажає давати по мірі можливості, а відповідач ОСОБА_3 від цього відмовляється.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спільно проживають та ведуть спільне господарство, спільно виховують та піклуються про дитину, яка у свою чергу перебуває на повному її утриманні, проявляє до неї батьківську турботу. Так, факт визнання ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_5, 2013 року народження, відповідає в першу чергу інтересам дитини, а також і його інтересам, оскільки в іншому разі, позивач по справі буде позбавлений нести відповідальність за виховання і розвиток своєї дитини.

Судом не встановлено, що запис про народження дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено на підставі статті 126 Сімейного кодексу України.

Судом також знайдено підставність задоволення заявлених вимог в частині внесення змін до актового запису про народження дитини, оскільки запис позивача як батька дитини, відповідає інтересам дитини.

Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини та даних про батька обґрунтована, тому підлягає до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_2.

-5-

Керуючись ст.ст. 208 -209, 215, 218, 251-255, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 128, 129 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини та даних про батька - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, уродженця с.Соловка, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України - батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої матір'ю ОСОБА_4.

Виключити відомості про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька з актового запису № 56 від 05 серпня 2013 року про народження ОСОБА_5.

Внести зміни до актового запису № 56 від 05 серпня 2013 року про народження ОСОБА_5, вчиненого Сернянською сільською радою Мукачівського району, Закарпатської області, а саме: зазначити у графі "батько" - ОСОБА_2, громадянин України та змінити прізвище дитини з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_4" та по-батькові з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_5", ім'я дитини залишити без змін, та видати нове свідоцтво про народження дитини.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.

Головуючий М.М.Пак