Справа № 143/186/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

05.02.2016р. м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Бойко А. В.,

розглянувши позовну заяву Селянське господарство "Конкурент" до ОСОБА_1 про оскарження нотаріальних дій,-

Встановив:

04.02.2016 року на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Селянське господарство "Конкурент" до ОСОБА_1 про оскарження нотаріальних дій, вказуючи на те, що 15.01.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_1 було посвідчено договір застави між ПАТ "Аграрний фонд" та СФГ "Конкурент". В договорі застави, предмет договору визначено як рухоме майно, проте позивач зазначає, що майбутній урожай є нерухомим майном, тому бажає в судовому порядку сказувати вказане посвідчення приватного нотаріуса.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно роз'яснень наданих у постанові № 3 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ від 01.03.2013 року вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Статтею 50 Закону «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 3425-XII право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні), стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі. Особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших суб'єктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір. Саме таке процесуальне правило визначення суб'єктного складу осіб наведене у ст. 50 Закону № 3425-XII.

Згідно з копією договору застави від 15.01.2014 року, заставодержатель ПАТ "Аграрний фонд" - являється юридичною особою та заставодавець СФГ "Конкурент" теж являється юридичною особою (а.с. 12).

Отже, вимоги позивача стосуються суб'єктів спірних матеріальних відносин, оскільки вказаними суб'єктами є дві юридичні особи, такий спір, відповідно до суб'єктного складу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 122 ЦП України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 7 ст. 122 ЦПК України відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Враховуючи вище наведене у відкриття провадження за позовною заявою Селянське господарство "Конкурент" слід відмовити, оскільки вказані вимоги не підлягають розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, ст. 293 ЦПК України,

Ухвалив:

У відкритті провадження у справі за позовом Селянське господарство "Конкурент" до ОСОБА_1 про оскарження нотаріальних дій - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання її копії до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд.

Суддя