Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях: Ізвольській С.С., Швидкій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до відповідачів: ОСОБА_2, ПрАТ «СК «Нова» - ОСОБА_3 з позовними вимогами про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» 11 771, 40 грн. збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, стягнути з ОСОБА_2 1000, 00 грн. франшизи, а також судові витрати, понесені позивачем.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

10.07.2014 року о 12 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Мельнікова, 103 сталася ДТП за участі автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, та мотоцикла «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке учасники ДТП склали у відповідності до вимог п. 2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Європротокол), вину в даному ДТП визнав ОСОБА_2

Відповідно до Поліса № АІ/0520824, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Нова».

Згідно з актом виконаних робіт № АВР-0431 від 18.03.2015 року, загальна сума ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 становить 17 585,40 грн. з ПДВ (14 656,50 грн. без врахування ПДВ).

Відповідно до страхового акту № 42 від 29.01.2015 року відповідач-2 - ПрАТ «СК «Нова» частково відшкодувало позивачу страхове відшкодування в розмірі 4 814,00 грн., безпідставно не відшкодувавши решту суми, обґрунтовуючи свою відмову тим, що у письмових поясненнях ОСОБА_2 до страховика, останній свою вину у ДТП не визнав.

Щодо судових витрат, представник позивача зазначив, що ним понесені витрати на правову допомогу в сумі 1 000,00 грн., а також, сплачений судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач-1 ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що під час дорожньо-транспортної пригоди він погодився на складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому він визнав власну вину у вчиненні ДТП. Проте, у приміщенні страхової компанії йому детально роз'яснили, що він не порушував Правил дорожнього руху України у зв'язку з чим він у письмових поясненнях, адресованих страховій компанії відмовився від раніше визнаної вини у вчиненні ДТП.

На питання сторін у судовому засіданні зазначив, що власну вину у вчинені ДТП відчуває, проте, винним себе не вважає.

Представник Відповідача-2 - ПрАТ «СК «Нова» в судове засідання не з'явився, проте, направив на адресу суду письмові заперечення, згідно яких під час з'ясування обставин щодо даного ДТП працівниками страховика була виявлена розбіжність між спільно складеним повідомленням про ДТП та письмовими поясненнями ОСОБА_2, які надійшли до ПрАТ «СК «Нова», в яких останній не визнав вини у вчиненні ДТП. Тому відповідачем-2 у відповідності до вимог Інструкції щодо заповнення повідомлення про ДТП від 11.08.2011 р. № 274/2011 було відшкодовано відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_3 внаслідок ДТП від 10.07.2014 року, матеріальний збиток в розмірі 50 % від розміру страхового відшкодування, що становить 4 814,00 грн.

За таки обставин, представник відповідача-2 просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2014 року о 12 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Мельнікова, 103 сталася ДТП за участі автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, та мотоциклом «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до акту виконаних робіт № АВР-0431 від 18.03.2015 року загальна сума ремонту автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 становить 17 585,40 грн., що становить 14 656,50 грн. без врахування ПДВ (а.с. 16).

Згідно з Полісом № АІ/0520824 цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Нова».

Згідно п. 2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке учасники ДТП склали у відповідності до вимог п. 2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вину в даному ДТП визнав ОСОБА_2.(а.с. 10).

У письмових поясненнях ОСОБА_2 від 10.07.2014р., адресованих відповідачу-2 ПрАТ «СК «Нова», ОСОБА_2 свою вину у ДТП не визнав (а.с. 43-44).

На спростування того, що ОСОБА_2 заперечував раніше визнані ним обставини, позивач надав суду висновок експертного дослідження обставин ДТП за участі автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 та мотоциклу «Хонда», д.н.з. НОМЕР_4 № 0143 від 16.12.2015 року, згідно якого «в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_1, з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.4 ПДР України, відповідно до яких він повинен був діяти. Проте в даній дорожній обстановці в діях водія мотоциклу «Хонда» ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачається невідповідності вимогам п. 13.3 ПДР України» (а.с. 100-103).

Відповідно до примітки до ст. 124 КУпАП, особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У урахуванням зазначених обставин і аналізуючи наявні у справі докази, суд оцінює критично доводи відповідачів про відсутність правових підстав для висновку про порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди 10.07.2014 року.

Як убачається з наданих сторонами доказів, 24.04.2015 року на замовлення відповідача-2 суб'єктом оціночної діяльності було виконано Звіт про визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 10 691,90 грн. (а.с. 53-78).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснено в абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

В судовому засіданні сторонами не заявлялось клопотання про призначення судової експертизи для встановлення розміру шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки матеріальних збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків в сумі 17 585, 40 грн. підтверджений актом виконаних робіт №АВР-0431 від 18.03.2015р. (а.с. 16).

Згідно із страховим актом № 42 від 29.01.2015 року відповідач-2 - ПрАТ «СК «Нова» відшкодувало позивачу страхове відшкодування в розмірі 4 814,00 грн. (а.с. 49-51).

Відповідно до абз. 3 п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ч. 2 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р. максимальні розміри страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, у разі спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол) затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України".

Відповідно до п. 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України" вирішено затвердити максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: на період з 01 січня 2013 року - 25 000 гривень потерпілому.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір відшкодування заявлений позивачем не перевищує розміру максимально визначеної страхової виплати.

Відповідно до п. 36.6. ст. 36 та ч. 2 п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки.

Як встановлено судом, Полісом страхування АІ/ 0520824 встановлено франшизу у розмірі 1 000,00 грн.

Враховуючи те що відповідач-2 - ПрАТ «СК «Нова» здійснив виплату частково - в розмірі 4 814,00 грн., не відшкодованою залишилась шкода в сумі 11 771,40 грн.: (17 585,40 грн. - розмір матеріальної шкоди - 1 000, 00 грн. франшиза - 4 814,00грн. - вартість сплаченого страхового відшкодування).

А франшиза в сумі 1000, 0 грн., відповідно, має бути стягнута з ОСОБА_2

Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу і судовий збір.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем, необхідно стягнути пропорційно до задоволених вимог з відповідачів.

Отже, з відповідача-1 слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 220,00 грн. та судовий збір в розмірі 53,60 грн., а з відповідача-2 витрати на правову допомогу в розмірі 780,00 грн. та 190,00 грн. судовий збір.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 990, 993, 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 30, 33, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України "Про страхування", ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 11 771,40 грн. та 970,00 грн. судових витрат, а всього стягнути 12 741,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати в сумі 273,60 грн., а всього стягнути 1 273,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: