Справа № 495/581/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

народних засідателів: Пілєвої М.І., Чумак Є.І.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1 (паспорт серії КЕ № 711820 виданий 11.09.1997 року)

прокурора Колесніченко І.В. (наказ № 3182 від 15.12.2015 року)

у присутності: ОСОБА_2 (паспорт серії ER № 433263 виданий 07.04.2014 року) та її захисника ОСОБА_3 (угода № 1 від 28.01.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/581/16-ц

за заявою лікаря-психіатра Комунального закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1

про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

27.01.2016 року лікар-психіатр Комунального закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 (далі по тексту заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_2 (а.с.1).

Така заява мотивована тим, що по відомостях, що одержані стосовно громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, є достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї. Вона може завдати значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Наявність психічного розладу підтверджує психічний стан, а саме: хворобливий характер поведінки, маревна інтерпретація свого стану, відчуттів, відношення к оточуючим, страхи.

Має припущення про наявність тяжкого психічного розладу у громадянки ОСОБА_2, що грунтується на інформації про її поведінку, отриманої від матері хворої ОСОБА_4, викладеній у письмовій заяві із проханням про огляд та лікування.

Громадянці ОСОБА_2 було запропоновано психіатром КЗ «БДМБЛ» ОСОБА_1 26.01.2016 року дати згоду на огляд та стаціонарне лікування. Згода отримана не була внаслідок відмовлення громадянки ОСОБА_2 на госпіталізацію та лікування в умовах психіатрічної лікарні.

Заявника лікар-психіатр КЗ «Білгород-Дністровська МБЛ» ОСОБА_1, у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви лікаря-психіатра КЗ «Білгород-Дністровська МБЛ» ОСОБА_1, просили в її задоволенні відмовити та зазначили, що ОСОБА_2 психічних захворювань не має, а доводи, твердження та вимоги її матері та лікаря-психіатра суперечать та не відповідають наявним матеріалам справи та дійсним обставинам.

Прокурор Колесніченко І.В., у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення заяви лікаря-психіатра КЗ «Білгород-Дністровська МБЛ» ОСОБА_1, просила в її задоволенні відмовити посилаючись на ту обставину, що відповідна заява подана на підставі висновку лікаря-психіатра, а згідно із ч.2 ст.280 ЦПК України, до заяви про примусову госпіталізацію додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши висновок лікаря-психіатра, заслухавши в судовому засідання пояснення учасників судового процесу, порадившись в нарадчій кімнаті та вислухавши думку народних засідателів, суд дійшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених лікарем-психіатром КЗ «Білгород-Дністровська МБЛ» ОСОБА_1 вимог, виходячи з наступного.

Згідно із ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями

В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у громадянина тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Частинами 1 та 2 статті 280 Цивільного проесуального кодексу України встановлено, що у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно із ст.281 Цивільного процесуального кодексу України, заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.282 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 27.01.2016 року лікарем-психіатром КЗ «Білгород-Дністровська МБЛ» ОСОБА_1 складено висновок про наявність достатніх підстав для обгрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_2 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї. Вона може завдати значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Наявність психічного розладу підтверджує психічний стан, а саме: хворобливий характер поведінки, маревна інтерпретація свого стану, відчуттів, відношення к оточуючим, страхи. Така інформація про її поведінку отримана від її матері на підставі заяви із проханням про огляд та лікування. В добровільному порядку громадянка ОСОБА_2 на госпіталізацію та лікування в умовах психіатрічної лікарні відмовилась (а.с.2-5).

Дані обставини стали підставою для звернення лікаря-психіатра КЗ «Білгород-Дністровська МБЛ» ОСОБА_1 до суду з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_2 (а.с.1).

Між тим, суд вважає, що така заява лікаря-психіатра КЗ «Білгород-Дністровська МБЛ» ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки заявник просить надати стаціонарну психіатричну допомогу в примусовому порядку відносно ОСОБА_2, але до вказаної заяви, в порушення ч.2 ст.280 ЦПК України, надає лише власний висновок лікаря-психіатра, замість належного висновку комісії лікарів-психіатрів.

Таким чином, наявні у справі докази та їх оцінка вказують на відсуність підстав для надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви лікаря-психіатра КЗ «Білгород-Дністровська МБЛ» ОСОБА_1 про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_2

Керуючись статтями 279-282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 4, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального закладу «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко

Народні засідателі: М.І. Пілєва

ОСОБА_5