Справа № 190/1805/15-ц
Провадження №2/190/45/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Резніченка М.С.,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_7 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_8, третя особа відділ Державної виконавчої служби ОСОБА_6 районного управління юстиції Дніпропетровської області, про припинення піклування над дитиною та припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

02.12.2015 р. ОСОБА_2 предявила до суду позов до ОСОБА_6 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_7 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_8 про припинення піклування над дитиною, припинення стягнення аліментів на утримання дитини, обгрунтовуючи вимоги тим, що вона є матірю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04.03.2013 р. Пятихатським районним судом її було позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_10 та вирішено передати дитину органу опіки та піклування ОСОБА_6 РДА для подальшого влаштування в сімейні форми виховання. Розпорядженням голови ОСОБА_6 РДА 29.04.2013 р. дитині надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а 19.06.2013 р. розпорядженням голови ОСОБА_7 РДА ОСОБА_8 призначено опікуном ОСОБА_10. 14.10.2013 р. Верхньодніпровський районний суд стягнув з неї аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку з 08.07.2013 р.. Рішенням Пятихатського районного суду від 24.12.2014 р. її поновлено у батьківських правах щодо дочки ОСОБА_10 і зобовязано опікуна ОСОБА_8 передати дитину на утримання і виховання матері, тому з грудня 2014 р. ОСОБА_9 проживає з нею, утримується і виховується нею, хоча ОСОБА_8 офіційно дочку не передавала, продовжує отримувати аліменти. Просить зобовязати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 районні держадміністрації припинити піклування ОСОБА_8 над неповнолітньою дитиною ОСОБА_9, звільнити ОСОБА_8 від повноважень піклувальника у звязку з поверненням опікуном дитини на її утримання і виховання, припинити з 24.12.2014 р. стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_8, а також стягнути з ОСОБА_8 на її користь понесені судові витрати.

Позивач і її представник у судовому засіданні 01.02.2016 р. подали письмову заяву, в якій просили позовні вимоги в частині звільнення піклувальника ОСОБА_8 від її повноважень піклувальника у звязку з поверненням дитини залишити без розгляду, про що постановлено ухвалу, а в решті позовні вимоги кожен окремо підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_6 районної державної адміністрації ОСОБА_4 позов визнала і пояснила, що 29.04.2013 р. розпорядженням голови адміністрації малолітній ОСОБА_9 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки її мати ОСОБА_2 було позбавлено щодо неї батьківських прав. Цим розпорядженням було зобовязано службу у справах дітей вирішити питання про влаштування дитини в сімейні форми виховання. 24.12.2014 р. ОСОБА_2 поновлено в батьківських правах, дитина повернулася до матері, тому вимоги позивача є законними.

Відповідач ОСОБА_7 районна державна адміністрація про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представник не зявився. Суду надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_8 про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, а подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності і направила представника за довіреністю ОСОБА_5, який у судовому засіданні не заперечив проти припинення піклування і стягнення аліментів з ОСОБА_2, однак заперечив проти стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 сплачених 487,20 грн. судового збору, оскільки до подачі позовної заяви до суду ОСОБА_8 вже не була піклувальником дитини, адже піклування скасовано розпорядженням ОСОБА_7 РДА від 11.02.2015 р..

Третя особа відділ Державної виконавчої служби ОСОБА_6 районного управління юстиції в особі керівника відділу ОСОБА_11 подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти позову не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши інші докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 являється матірю неповнолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 13 (а.с. 10).

Рішенням ОСОБА_6 райсуду Дніпропетровської області від 04.03.2013 р. ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_9 позбавлено батьківських прав та постановлено передати дитину органу опіки та піклування ОСОБА_6 райдержадміністрації для подальшого влаштування в сімейні форми виховання (а.с. 11.12).

Розпорядженням голови ОСОБА_6 райдержадміністрації № 157-р-13 від 29.04.2013 р. надано малолітній ОСОБА_9 статус дитини, позбавленої батьківського піклування та вирішено питання про влаштування дитини в сімейні форми виховання (а.с. 14).

Враховуючи те, що малолітній ОСОБА_9 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, розпорядженням голови ОСОБА_7 райдержадміністрації від 19.06.2013 р. № Р-223 призначено опікуна (піклувальника) ОСОБА_8, встановлено місце проживання дитини за місцем проживання опікуна (а.с. 13).

Питання матеріального утримання дитини вирішено рішенням Верхньодніпровського районного суду від 14.10.2013 р., яким стягнуто з Гар ник К.Г. на користь опікуна ОСОБА_8 аліменти на утримання ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 08 липня 2013 р., про що видано 11.12.2013 р. виконавчий лист та відкрито 12.12.2013 р. виконавче провадження (а.с. 15-17).

Рішенням Пятихатського районного суду від 24.12.2014 р. поновлено ОСОБА_2, позбавлену батьківських прав рішенням цього суду від 04.03.2013 р., у батьківських правах відносно малолітньої дочки ОСОБА_9 та зобовязано опікуна ОСОБА_8 повернути дитину матері ОСОБА_2 на утримання і виховання. Рішення набрало законної сили 05 січня 2015 р. (а.с. 18-19).

З пояснень неповнолітньої ОСОБА_9 слідує, що після позбавлення її матері - ОСОБА_2, батьківських прав, вона проживала в сімї опікуна ОСОБА_8, а з серпня по грудень 2014 р. перебувала в Апостолівському соціальному центрі реабілітації дітей «Надія». З грудня 2014 р. по теперішній час виховується і утримується матірю. Бажає і надалі проживати з матірю, яка є доброю, чуйною, гарно дбає про неї.

Згідно розпорядження № Р-15 від 11.02.2015 р. голови ОСОБА_7 райдержадміністрації скасовано розпорядження адміністрації від 19.06.2013 р. № Р-223 «Про призначення малолітній ОСОБА_9 опікуна (піклувальника) ОСОБА_8» у звязку з поновленням у батьківських правах матері ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_9. Цим розпорядженням доручено управлінню соцзахисту населення райдержадміністрації припинити виплату державної соціальної допомоги на дитину, позбавлену батьківського піклування, грошового забезпечення опікуна ОСОБА_8 (а.с. 41).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 250 цього Кодексу визначено, що опіка, піклування над дитиною припиняється у випадках, встановлених Цивільним кодексом України.

Згідно ст. 251 СК України особа може бути звільнена від обовязків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

Відповідно до статті 76 цього Кодексу опіка припиняється у разі передачі малолітньої особи батькам, досягнення підопічним чотирнадцяти років.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 судовим рішенням від 24.12.2014 р. поновлено у батьківських правах відносно дочки ОСОБА_9 і дитина з грудня 2014 р. виховується і утримується матірю, а розпорядження про призначення ОСОБА_8 опікуном (піклувальником) малолітньої ОСОБА_9 скасовано 11.02.2015 р. органом опіки та піклування, який і призначив її опікуном (піклувальником). Виходячи з цього, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 державні районні адміністрації припинити піклування ОСОБА_8 над дитиною ОСОБА_9 задоволенню не підлягають, оскільки піклування припинено органом опіки та піклування, дитина повернута матері на її утримання і виховання.

В частині позовних вимог щодо припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2013 року у справі № 173/1775/13-ц (провадження № 2/173/865/2013) за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на утримання дитини ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 з 05 січня 2015 року, суд дійшов висновку про їх задоволення, оскільки підстави для стягнення аліментів відпали, адже дитина з грудня 2014 р. перебуває на повному утриманні і вихованні матері, а опікун (піклувальник) ОСОБА_8 позбавлена функцій піклувальника. Вирішуючи питання щодо періоду, з якого слід припинити стягнення аліментів, суд виходить з того, що ухвалене 24.12.2014 р. рішення суду про поновлення ОСОБА_2 у батьківських правах набрало законної сили 05.01.2015 р., то з цієї дати і слід припинити стягнення аліментів, а не з дати ухвалення судового рішення, як вимагає у позовній заяві позивач.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 понесених нею судових витрат у розмірі 487,20 гривень по сплаті судового збору, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, якою визначено, що судові витрати розподіляються між сторонами позивачем і відповідачем. При цьому суд зазначає, що при повному або частковому задоволенні позову, поданого до кількох відповідачів одним або кількома позивачами, стягнення його провадиться за рішенням суду окремо з кожного відповідача виходячи з присудженої йому суми позову, тому стягненню з ОСОБА_8 підлягає 162,40 гривень сплаченого судового збору з розрахунку: 487,20 (розмір сплаченого судового збору) : 3 (кількість відповідачів у справі) = 162,40 гривень.

На підставі ст.ст. 180, 192, 250, 251 СК України, ст.ст. 75-77 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2013 року у справі № 173/1775/13-ц (провадження № 2/173/865/2013) за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на утримання дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 з 05 січня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 162 гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2016 року.

Суддя М.С.Резніченко