Провадження № 2/521/1346/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 січня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,
Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а також просила суд розглянути справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник Малиновського ВДВС ОМУЮ в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання ухвали суду та судової повістки.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2008 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 про що в книзі реєстрації шлюбів 21.11.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №1182, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка: Борисов, дружини: ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №135561 виданим Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.
14 червня 2007 року Малиновським районним судом м. Одеси було винесене заочне рішення яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення задоволений в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/3 квартири №31 ЦАП, 9 в м. Одеси. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 квартири №31 ЦАП, 9 в м. Одеси. Вселити ОСОБА_4 в квартиру №31 ЦАП, 9 в м. Одеси. Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди для позивачки в користуванні квартирою №31 ЦАП, 9 в м. Одеси. Рішення набрало чинності 12.05.2015 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 травня 2015 року заяву ОСОБА_6 про виправлення описки у судовому рішенні у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення задоволено. Виправлено допущену описку у повному тексті заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення, у зв'язку з чим вважати вірною адресу квартири: «АДРЕСА_4», замість помилково зазначеної: «квартира №31 ЦАП, 9 в м. Одеси». Ухвала набрала чинності 12.05.2015 року.
ОСОБА_2 помер 19 квітня 2015 року, про що 20 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис №4397, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №413803 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.
23.05.2015 року позивачка звернулась до Реєстраційної служби ОМУЮ Одеської області з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5.
28.05.2015 року держаним реєстратором прав на нерухоме майно Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень було відмовлено у державній реєстрації права власності Форма власності: приватна, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, за субєктом: ОСОБА_6, податковий номер НОМЕР_1. В своєму рішенні державний реєстратор прав на нерухоме майно посилався на те, що заяву про державну реєстрацію прав, повязаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.
Як вбачається з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, сформованого 02.06.2015 року, з вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна знайдено: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 9513403; зареєстровано: 12.02.2010 року 10:36:37 за № 9513403 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №162045, 08.02.2010, Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; обєкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_7; власник: ОСОБА_2; обтяжувач: Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.
04.06.2015 року позивачка звернулась до Малиновського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ з заявою про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_8.
При таких обставинах, судом встановлено, що існує арешт на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8.
Зі змісту ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення майнових прав позивачки.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Так, за ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
З зазначених вище підстав, враховуючи викладене, суд вважає можливим захистити право власності позивача, задовольнивши його позовні вимоги, про зняття арешту з майна.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 209, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту задовольнити.
Зняти арешт та заборону відчуження з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №162045 від 08.02.2010 року, який було зареєстровано 12.02.2010 року за №9513403 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.