АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/7305/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2107/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2,

представників Орининської сільської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Орининської сільської ради Камянець Подільського району Хмельницької області про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2016 року,

встановила:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Орининської сільської ради Камянець Подільського району Хмельницької області (далі сільська рада) з неодноразово зміненими під час судового розгляду позовними вимогами про скасування розпорядження голови сільської ради №30 від 28.10.2015 року, поновлення на роботі на посаді сторожа сільської ради, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 18056,32 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що її звільнення було проведено відповідачем незаконно, з порушенням встановленої законом процедури.

Рішенням Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.10.2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що судом неправильно встановлені фактичні обставини справи, допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

В суді апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представники відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили та пояснили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що на підставі розпорядження від 01.09.2010 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду сторожа сільської ради на 0,5 ставки, а на опалювальний період з 15.10. по 15.04. на 1,0 ставки.

Відповідно до розпорядження №30 від 28.10.2015 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади 28.10.2015 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України прогул, а саме, відсутність на роботі протягом робочого дня 5 год. без поважних причин 26.11.2015 року та відсутність на роботі без поважних причин 27-28 жовтня 2015 року.

Звільнення відбулося на підставі актів №1 від 26.10.2015 року №2 від 27.10.2015 року, №3 від 28.10.2015 року, в яких комісією в складі працівників Орининської сільської ради зафіксовано факти відсутності працівника на роботі без поважних причин у вищевказані дні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд, виходив з доведеності факту прогулу позивача протягом трьох днів, в звязку з чим її звільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є законним.

При цьому суд правильно виходив з фактичних обставин справи, які були встановлені на підставі наявних доказів, провівши їх аналіз у відповідності з вимогами процесуального закону.

У п. 18 постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 1992 року №9 „Про практику розгляду судами трудових спорів зазначено про те, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові.

Суд не в праві визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не повязували звільнення.

Відповідно до п. 22 вказаної вище постанови, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Стаття 43 КЗпП України передбачає можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Частинами 2, 6 статті 7 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, зокрема, передбачено, що підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами. Роботодавці не можуть бути членами виборчих органів профспілки будь-якого рівня.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 вказаного Закону, статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об'єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 цього ж Закону, профспілки легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу.

Легалізація профспілок здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) обєднань громадян, інших громадських формувань.

Пунктом 10 частини 1 статті 38 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності встановлено, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у згоді на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом.

Наявні в справі письмові докази вказують на те, що 27 та 28 жовтня 2015 року працівник Орининської сільської ради, сторож ОСОБА_1 була відсутня на роботі з неповажних причин.

Як вбачається з вказаних вище актів №№ 2, 3 від 27 жовтня 2015 року та 28 жовтня 2015 року відповідно, комісія в складі сільського голови, головного бухгалтера та касира сільської ради зафіксувала факт відсутності позивача на робочому місці протягом всього робочого дня без відповідного дозволу з боку керівництва.

Вказані обставини в суді також були підтверджені показаннями свідків, працівників сільської ради.

Та обставина, що ОСОБА_1 в період з 29.10.2015 року по 07.11.2015 року включно перебувала на лікуванні, що підтверджується листком тимчасової непрацездатності, оригінал якого був досліджений судом апеляційної інстанції, не впливає на встановлення обставини прогулу апелянтом 27.10.2015р. та 28.10.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема табелю обліку робочого часу працівників сільської ради в жовтні 2015 року, ОСОБА_1 27 та 28 жовтня 2015 року була відсутня на робочому місці протягом усього робочого дня.

Даних про те, що апелянт фактично працювала сторожем сільської ради після закінчення строку дії листка тимчасової непрацездатності, з 08.11.2015 року матеріали справи не містять.

Є безпідставними також і твердження апелянта про невідповідність даних, які зазначені у вказаних актах №№ 2, 3 від 27 жовтня 2015 року та 28 жовтня 2015 року фактичними обставинам справи.

Зі змісту правил внутрішнього трудового розпорядку Орининської сільської ради, затверджених зборами трудового колективу 22.01.2013 року, зокрема п.п. 5.1., 5.2., в сільській раді встановлюється пятиденний робочий тиждень. Розпорядок роботи наступний: початок роботи о 08 год. 00 хв., обідня перерва з 12год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., закінчення роботи о 17 год. 00 хв., передсвяткові дні до 16 год. 00 хв.

В табелі обліку робочого часу щодо ОСОБА_1 міститься інформація про відпрацьовані нею дні з відміткою „8, що відповідає восьмигодинному робочому дню.

Судом правильно не було взято до уваги показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в силу їх зацікавленості у вирішенні справи. Необхідно також врахувати, що вказані особи не могли безпосередньо бути свідками присутності ОСОБА_1 на робочому місці протягом двох днів.

У справі відсутні обєктивні дані щодо встановлення для посади сторожа особливого графіку роботи, відмінного від внутрішнього трудового розпорядку Орининської сільської ради, наведеного вище.

Пояснення з цього приводу ОСОБА_1, яка вказувала про те, що в зимовий період вона працювала з 07 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. і з 17 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв., представника сільської ради, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які вказували на інші, відмінні від загальних години роботи позивача, є неналежними та недопустимими доказами в цій справі, які судом правомірно не взято до уваги, оскільки спростовуються вищевказаними обєктивними даними.

Як вбачається з матеріалів справи, звільнення позивача було проведено сільським головою за погодженням з профгрупою Орининської сільської ради, до членів якої входять усі працівники ради, в т. ч. і сільський голова, про що у письмовому поясненні на адресу суду першої інстанції зазначив керівник органу місцевого самоврядування.

При цьому керівник установи зазначив, що жодних письмових документів з приводу створення та діяльності первинної профспілкової організації сільської ради, профгрупи, не існує, а її членом є всі працівники сільської ради (а.с. 193).

В судовому засіданні апеляційного суду голова сільської ради ОСОБА_4 пояснив, що йому не відомо про членство ОСОБА_1 в профспілковій організації. Щодо профгрупи Орининської сільської ради, її повноважень, членів тощо нічого пояснити не зміг, оскільки діяльність профгрупи законодавчо не закріплена, жодних документів щодо її створення та діяльності немає.

Законом України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності не передбачено можливості створення первинної профспілкової організації у вигляді профгрупи, не визначено її повноваження та принципи діяльності, тому наявність її згоди на звільнення позивача в даному випадку не впливає на правову визначеність у вирішенні питання про звільнення апелянта.

Справа містить також лист голови сільської ради від 25.01.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є членом Міськрайком профспілки (а.с. 52).

Однак в суді членство ОСОБА_1 в жодній профспілковій організації на час її звільнення з роботи 28.10.2015 року не знайшло свого підтвердження.

Таким чином згоди профспілкового органу на звільнення апелянта в даному випадку отримувати потреби не було.

Недотримання відповідачем вимоги ч. 1 ст. 149 КЗпП України щодо обовязку власника або уповноваженого ним органу до застосування дисциплінарного стягнення зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень не вплинуло на законність звільнення ОСОБА_1, оскільки досліджені судом обставини справи дають підстави для висновку про те, що апелянт дійсно два повних робочих дні, 27 та 28 жовтня 2015 року була відсутня на роботі без поважних причин.

При обранні виду стягнення відповідачем також було враховано вимоги ч. 3 ст. 149 КЗпП України.

В той же час судом було зроблено помилковий висновок про відсутність позивача на роботі протягом пяти годин 26.10.2015 року, оскільки обєктивних даних з цього приводу матеріали справи не містять.

На спростування цього висновку суду свідчить табель обліку робочого часу працівників сільської ради в жовтні 2015 року, в якому міститься відмітка про перебування ОСОБА_1 на роботі повний робочий день 26 жовтня 2015 року.

В суді представники сільської ради підтвердили отримання позивачем повної оплати за 26.10.2015 року.

При цьому в розпорядженні № 30 від 28 жовтня 2015 року сільського голови Орининської сільської ради вказано про те, що працівник ОСОБА_1 „...була відсутня на роботі 26 листопада 2015 року протягом робочого дня 5 год.00 хв., тобто містяться розбіжності в датах, які так і не були усунуті відповідачем.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст. 58, 59 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в справі належних та допустимих доказів вчинення з боку позивача прогулу 26 жовтня 2015 року, тому висновки суду в цій частині слід визнати необґрунтованими.

Оскільки вказана помилка не призвела до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів вважає за можливе залишити рішення без змін.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 53,54,55