Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Карпенко С.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», третя особа - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання договору добровільного страхування наземних транспортних засобів недійсним, стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути із товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - ТОВ «Експрес Страхування») страхове відшкодування у розмірі 1067 грн, витрати на визначення вартості матеріального збитку - 300 грн, збитки у вигляді нарахування публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» процентів за несплачений кредит - 1039 грн 79 коп., завдану моральну шкоду - 5 000 грн., визнати недійсним укладений із ТОВ «Експрес Страхування» договір добровільного страхування наземних транспортних засобів та застосувати наслідки недійсності правочину.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 вересня 2012 року він за рахунок кредитних коштів ПАТ «Укрсоцбанк» придбав автомобіль ЗАЗ «Віда», державний номерний знак НОМЕР_1. При покупці автомобіля між ним та ТОВ «Експрес Страхування» було укладено договір добровільного страхування зазначеного транспортного засобу.

27 червня 2013 року, уникаючи зіткнення із зустрічним вантажним автомобілем, який через поганий стан дорожнього покриття змушений був виїхати на його смугу руху, він з'їхав з дороги. Вказаний маневр призвів до пошкодження його транспортного засобу, а саме: пошкоджено диск заднього правого колеса, передній колісний диск та передня права шина, відірвано підкрилок переднього колеса, відірвано передній бризовик, частково пошкоджено лакофарбове покриття правого крила та передніх правих дверей, пошкоджено захисну решітку нижньої частини двигуна. Розмір завданої шкоди транспортному засобу становить 1 067 грн.

Після звернення 2 липня 2013 року до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, останній листом від 10 липня 2013 року відмовив йому у визнанні випадку страховим та у виплаті страхового відшкодування.

Протиправні дії страховика призвели до завдання йому моральної шкоди, а також нарахування ПАТ «Укрсоцбанк» відсотків за несплачений кредит.

Крім того, порушення страховиком умов договору страхування є підставою для повернення ним страхових платежів.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 3 вересня 2015 року, в позові відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до акта огляду транспортного засобу від 2 липня 2013 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 27 червня 2013 року на автомобілі позивача було пошкоджено диск колісний передній правий, диск колісний задній правий, шина колісна передня права, ковпаки колісні, пошкодження яких за умовами п. 12.2.10 частини Б укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Експрес Страхування» договору страхування не підлягає відшкодуванню страховиком. Крім того, суди дійшли висновків про те, що підстави для визнання недійсним договору страхування, які і підстави для стягнення із страховика нарахованих ОСОБА_4 процентів за кредитним договором, відсутні.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не врахував подане ним клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушив його право брати участь у судовому засіданні, подавати докази на підтвердження своїх доводів, а також порушив його право на захист, є необґрунтованими.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року було скасовано ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року у зазначеній справі із направленням справи на новий апеляційний розгляд із тих підстав, що апеляційний суд не повідомив належним чином ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи.

Під час нового апеляційного розгляду апеляційний належним чином повідомив позивача про час та місце розгляду справи на 15 год. 30 хв. 3 вересня 2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 230), то апеляційним судом обґрунтовано визнано причини неявки позивача неповажними та розглянуто справу за його відсутності.

Доводи касаційної скарги про порушення страховиком умов договору страхування не спростовують висновків судів про те, що характер завданих транспортному засобу позивача збитків свідчить про те, що такі не підлягають відшкодуванню страхувальнику відповідно до п. п. 12.2.10 частини Б укладеного між ними договору страхування.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухвалених у справі судових рішень, тому касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
С.О. Карпенко