Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4860/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного підприємства «ЛЮГ» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПП «ЛЮГ» про визнання договору про повну матеріальну відповідальність недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПП «ЛЮГ» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди. В позовній заяві посилався на те, що з 19 серпня 2015 року відповідач працювала на посаді комірника ПП «ЛЮГ». За результатами інвентаризації виявлено недостачу пального дизельного палива в розмірі 2330,81 літрів на суму 32607,89 грн. Оскільки при прийнятті на роботу відповідачем укладено з ПП «ЛЮГ» договір про повну матеріальну відповідальність, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 32607,89 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПП «ЛЮГ» про визнання договору про повну матеріальну відповідальність від 19 серпня 2015 року недійсним. В зустрічному позові посилалась на те, що при прийнятті її на роботу, при звільненні, а також при закінченні звітного року інвентаризація на підприємстві не проводилась. При укладенні зазначеного договору не додержано типової форми договору про повну матеріальну відповідальність. Перед укладенням договору вона не була ознайомлена з умовами праці, з посадовою інструкцією. На підприємстві не створені умови для збереження матеріальних цінностей. З посиланням на вказане, а також на порушення інших норм законодавства відповідач просила суд договір про повну матеріальну відповідальність від 19 серпня 2015 року, що укладений нею та ПП «ЛЮГ», визнати недійсним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісний позов підтримав та просив задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити за його безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, уповноваживши ОСОБА_2 представляти її інтереси в суді.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти первісного позову в судовому засіданні заперечила, в його задоволенні просила відмовити. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 19 серпня 2015 року по 08 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_3 (на час перебування з позивачем в трудових відносинах мала прізвище ОСОБА_4) працювала на посаді комірника ПП «ЛЮГ».

19 серпня 2015 року при прийнятті відповідача на роботу між нею та позивачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.6).

Відповідно до ст.135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до «Переліку посад і робіт працівників, з якими підприємством можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність», що затверджений постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981 року №259/16-59), договори про повну матеріальну відповідальність можуть укладатися з працівниками, які виконують роботи: з приймання на зберігання, обробки, зберігання, відпуску матеріальних цінностей на складах, базах (нафтобазах), автозаправних станціях, холодильниках, харчоблоках, сховищах, заготовчих (приймальних) пунктах, товарних і товаро-перевалочних дільницях, камерах схову, коморах і гардеробах; з видачі (приймання) матеріальних цінностей особам, які перебувають у лікувально-профілактичних та санаторно-курортних установах, пансіонатах, кемпінгах, будинках відпочинку, готелях, гуртожитках, кімнатах відпочинку на транспорті, дитячих установах, спортивно-оздоровчих та туристських організаціях, піонерських таборах, а також пасажирам усіх видів транспорту; з екіпірування пасажирських судів, вагонів та літаків.

Також відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників комірник приймає на склад, зважує, зберігає і видає зі складу різні матеріальні цінності: паливо, сировину, напівфабрикати, готову продукцію, деталі, інструменти, речі, тощо. Перевіряє відповідність цінностей, які приймає, супровідним документам.

Оскільки робота комірника повязана з прийманням на склад, зберіганням та видачею зі складу матеріальних цінностей, з комірником може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Відповідно, міг такий договір бути укладений і з відповідачем.

Форма типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність також затверджена постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. №447/24 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 14 вересня 1981 року №259/16-59).

Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 19 серпня 2015 року, що укладений ПП «ЛЮГ» та ОСОБА_3, в повній мірі формі типового договору не відповідає, оскільки у пункті 2 передбачає лише один обовязок адміністрації підприємства, а саме: проводити у встановленому порядку інвентаризацію матеріальних цінностей (а.с.6). Форма типового договору також передбачає обовязок адміністрації створити працівнику умови, що необхідні для нормальної роботи та забезпечення повної схоронності довірених йому матеріальних цінностей, а також ознайомити працівника з чинним законодавством про матеріальну відповідальність працівників та службовців за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації, а також з чинними інструкціями, нормативами та правилами зберігання, прийняття, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва переданих йому матеріальних цінностей.

Але чинним законодавством України не передбачено насідком недодержання форми типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність недійсність такого договору.

Посилання відповідача на не проведення позивачем інвентаризації матеріальних цінностей при прийнятті її на роботу, при звільненні та наприкінці року також не тягне за собою недійсності договору.

Та обставина, що відповідач не була ознайомлена з умовами праці, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла. Більш того, заява відповідача про прийняття на роботу містить посилання на ознайомлення працівника з умовами праці.

Таким чином судом не встановлено підстав для визнання договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 19 серпня 2015 року, що укладений між сторонами, недійсним.

Тому суд прийшов до висновку про необхідність в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Також судом встановлено, що наказом №2 від 21 січня 2016 року на ПП «ЛЮГ» призначено позапланову інвентаризацію активів та зобовязань підприємства (а.с.7).

За результатами такої інвентаризації інвентаризаційною комісією складено інвентаризаційний опис запасів та встановлено недостачу дизельного пального в кількості 2330,81 літрів (а.с.8-18).

Проте, той факт, що вказану недостачу підприємству спричинено саме відповідачем, позивачем не доведено.

Суд критично оцінює заперечення представника відповідача проти позову, яка суду пояснила, що відповідач не здійснювала роботу, повязану з прийняттям, зберіганням та відпуском дизельного палива.

За відсутності посадової інструкції комірника ОСОБА_4 суд виходить з даних Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, згідно якого комірник приймає на склад, зважує, зберігає і видає зі складу різні матеріальні цінності, паливо в тому числі.

В той же час на підтвердження факту прийняття відповідачем дизельного пального позивачем суду надано видаткові та транспорті накладні в кількості 32 шт., жодна з яких не містить інформації, що дизельне паливо прийняла саме ОСОБА_4 (а.с.27 56).

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що за підписом у вказаних накладних визначала хто саме прийняв паливо. За свідченням ОСОБА_5 видаткові накладні, залучені на аркушах справи 29 - 35, 40, 42, 48, містять підпис не ОСОБА_4, а ОСОБА_6, ОСОБА_7 та (або) іншої особи.

Якщо виходити з показань ОСОБА_5, згідно вказаних накладних дизельне пальне в кількості 52211 літрів на суму 767041,55 грн. прийнято іншими особами, а не ОСОБА_4

Відповідно до статті 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Доказів того, що шкода підприємству завдана внаслідок порушення відповідачем покладених на неї трудових обовязків та її винних протиправних дій (бездіяльності), позивачем суду не надано.

Тому в задоволенні позовних вимог ПП «ЛЮГ» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ПП «ЛЮГ», понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

У звязку з відмовою в задоволенні зустрічних позовних вимог судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства «ЛЮГ» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПП «ЛЮГ» про визнання договору про повну матеріальну відповідальність недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але відсутні в судовому засіданні, - в 10-денний термін з дня одержання його копії.

Головуючий О.А.Самсонова

10.11.2016