Категорія 68Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

при секретарі Маркевич Я.С.,

за участі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усиновлення повнолітньої особи, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2015 року, ухвалене по даній справі,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року, ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою про усиновлення ним повнолітнього ОСОБА_4.

Вимоги заяви мотивовано тим, що 20.02.2001 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який в подальшому, у зв'язку з певними сімейними обставинами, було розірвано, хоча фактично подружжя проживало разом, вели спільний побут та сімейне життя.

10.07.2015 року між заявником та ОСОБА_3 знову було укладено шлюб.

У ОСОБА_3 є син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно запису №1044 про народження останнього, його батьком записаний ОСОБА_5, також зазначено, що відомості про батька записані за вказівкою матері.

Заявник зазначав, що із сином дружини у нього склались гарні стосунки, фактично він виховує його та турбується про нього з п'ятирічного віку, створює всі належні умови для проживання, матеріального забезпечення та духовного розвитку ОСОБА_4, ставиться до нього як до сина, а той в свою чергу до заявника, як до батька.

ОСОБА_3 не заперечує щодо усиновлення її сина. ОСОБА_5 участі у житті і вихованні сина не приймав, тому ОСОБА_2 просив провести усиновлення, записавши його батьком ОСОБА_4

Рішенням суду першої інстанції в задоволенні заяви відмовлено, ОСОБА_2 оскаржив таке судове рішення в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі він просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на грубе порушення судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення. На його переконання оскаржуване рішення прийнято без урахуванням всіх обставин справи, що в результаті призвело до неправильного вирішення питання. На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені ті ж обставини, що й в заяві.

Крім того скаржник зазначає, що наявність у ОСОБА_4 матері не може слугувати підставою для відмови в усиновленні, судом не враховано того факту, що у нього не має власних дітей, а професійна діяльність заявника пов'язана з постійним ризиком, оскільки він є учасником бойових дій та діючим військовослужбовцем. Іншого способу оформлення юридичного зв'язку між ним та ОСОБА_4 не має.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши обґрунтованість вимог апеляційної скарги, а також перевіривши законність та обґрунтованість рішення, прийшла до наступного висновку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вимог про усиновлення повнолітнього ОСОБА_4 виходив з того, що останній має матір, а тому підстав для застосування положень, що передбачають усиновлення повнолітньої особи, а саме ч. 2 ст. 208 СК України не має.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив по суті правильне рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 20.02.2001 року по 09.04.2013 рік, та з 10.07.2015 року перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а. с. 5-7).

На момент укладення шлюбу вперше ОСОБА_3 мала малолітню дитину, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого вказано ОСОБА_5 (а. с. 8 - 9).

За встановлених обставин, ОСОБА_4 не був позбавлений батьківського піклування.

За правилами ч. 2 ст. 208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснено, що у зв'язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття.

Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв'язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв'язку (можливо, вже наявного фактично).

Слід також з'ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини.

Встановивши обставини справи та здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви.

При цьому врахувано те, що повнолітній ОСОБА_4, не є сиротою, має матір та батька, та не був позбавлений батьківського піклування до повноліття.

Посилання заявника на те, що він з самого дитинства займався вихованням ОСОБА_4 та бажає бути юридично визнаним батьком, не може бути єдиною підставою для усиновлення повнолітнього, оскільки така обставина не є винятковою та існувала до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2015 року, ухвалене по справі за заявою ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усиновлення повнолітньої особи, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом