Єдиний унікальний номер 233/3761/14-ц Номер провадження 22-ц/775/312/2016
Єдиний унікальний номер 233/3761/14-ц Головуючий у 1 інстанції Міросєді А.І.
Номер провадження 22-ц/775/312/2016 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Корчистої О.І., Космачевської Т.В.

за участю секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 13 червня 2014 року та судовий збір.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки рішення є необґрунтованим та ухвалене із порушенням норм процесуального права України: суд першої інстанції порушив принцип змагальності сторін; фактично позбавив відповідача права закінчити справу мировою угодою; не врахував, що відповідач почав переказувати кошти на утримання сина ще до ухвалення оскаржуваного рішення, тобто відсутнє порушення прав та інтересів дитини; на момент ухвалення заочного рішення, у суду були відсутні відомості, щодо неповажності причин неявки відповідача, що призвело до ухвалення суперечливого рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином телефонограмою, яка передана 28 січня 2016 року та зареєстрована в Журналі телефонограм за №420.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду першої інстанції з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що з 6 квітня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги не надає, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідає вимогам закону та обставинам справи.

На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.182 СК України, розяснень , викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів , при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працює, середній дохід складає 3852,75 грн. (арк..спр.4).

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти вимог про стягнення аліментів надані лише копії чеків про електронні перекази грошей на імя ОСОБА_3: 04 серпня 2014 року 300 грн., 03 вересня 2014 року 300 грн., 02 жовтня 2014 року 350 грн., та 100 грн., 03 листопада 2014 року 350 грн., 02 грудня 2014 року 350 грн., та 350 грн., 06 січня 2015 року 350 грн., 03 лютого 2015 року (арк..спр.33).

Дані документи не можуть бути підставою для скасування рішення за таких підстав.

З наданих чеків не вбачається, що саме відповідач перераховував кошти та саме на імя позивача, всі перерахування зроблені після звернення ОСОБА_1 з позовом до суду і не свідчать про відсутні порушення прав позивача на час звернення, розмір перерахованих коштів не забезпечує потреби дитини.

Відповідно до частини 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Посилання в апеляційній скарзі на позбавлення відповідача права на укладання мирової угоди не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

На підставі ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

В матеріалах справи відсутні які-небудь відомості щодо намагання сторін укласти мирову угоду. Долучена відповідачем до заяви про слухання справи у його відсутність угода щодо умов участі батьків в утриманні та вихованні дитини та про визначення місць проживання дитини не підписана ані відповідачем, ані позивачем. Крім того, в своїй більшості вона стосується прав та обовязків сторін, які не були предметом розгляду в даній справі - умови участі батьків у вихованні дитини, про визначення місць проживання дитини.

Отже, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вони не є суттєвими, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи і дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.О.Дундар

Судді: О.І.Корчиста

ОСОБА_5