Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ «Укрсоцбанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 до Договором кредиту №2008/13-1-08/431 від 02.09.2008 р. в розмірі 841314,60 дол. США (в гривневому еквіваленті на день винесення рішення) звернути стягнення на предмет іпотеки - приміщення горища, загальною площею 499,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 45, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу посвідченого 15.08.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№2695, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.08.2008 р. у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим КП «ОМБТІ та РОН» за №19917706, реєстраційний номер 23757681, за номером запису 178, в книзі 79неж-154, шляхом визнання права власності за ПАТ «Укрсоцбанк». Ціну на предмет іпотеки встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на дату реєстрації права власності за ПАТ «Укрсоцбанк»; визнати за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на приміщення горища, загальною площею 499,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 45; стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн.

При цьому позивач посилається на те, що 02.09.2008 р. між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (далі Банк) та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №2008/13-1-08/431, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 310000,00 доларів США, з графіком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 02.09.2018 р., зі сплатою 15,00 процентів річних.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за вищезазначеним Договором кредиту, між Банком та ОСОБА_1 02.09.2008 р. було укладено Іпотечний договір, згідно з яким відповідач передав банку в іпотеку нерухоме майно: приміщення горища, загальною площею 499,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 45.

Банк свої зобовязання за вказаним договором виконав. В свою чергу, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 03.07.2015 р. становить 841314,60 доларів США, з якої: сума заборгованості за кредитом 308833,65 доларів США; сума заборгованості за відсотками 316667,10 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 119364,21 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 96449,64 доларів США.

Оскільки, відповідач свої зобовязання за Договором кредиту №2008/13-1-08/431 від 02.09.2008 р. не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, а спір в досудовому порядку вирішити стало неможливим, Банк був змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на іпотечне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої до суду письмової заяви просить розглядати справу за його відсутністю, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 02.09.2008 р. між Акціонерним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів 14.06.2010 р. перейменований на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», (далі Банк) та ОСОБА_1 (далі Позичальник) було укладено Договір кредиту №2008/13-1-08/431 (далі Договір кредиту), відповідно до якого Банк зобовязувався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 310000,00 доларів США, з графіком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 02.09.2018 р., зі сплатою 15,00 процентів річних. (а.с. 9-12)

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Договором кредиту, 02.09.2008 р. між Банком (далі також - Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (далі також - Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим №291 (надалі - Іпотечний договір), згідно з яким Іпотекодавець передав Банку в іпотеку нерухоме майно - приміщення горища, загальною площею 499,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 45, що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу посвідченого 15.08.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№2695, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.08.2008 р. у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим КП «ОМБТІ та РОН» за №19917706, реєстраційний номер 23757681, за номером запису 178, в книзі 79неж-154. (а.с. 15-16)

Свої зобов'язання, визначені п. 3.1. Договору кредиту, Банком виконано належним чином в повному обсязі: Позичальнику відкрито позичковий рахунок в Одеській обласній філії ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою, що підтверджується заявою про видачу готівки №_031/авт. від 02.09.2008 р. (а.с. 17)

Пунктами 3.3.7., 3.3.8. Договору кредиту встановлено, що Позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п.п. 1.1., 2.12. цього Договору та комісії в с розмірах та порядку передбачених цим Договором; своєчасно та в повному обсязі погашати Ануїтетні платежі за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. цього Договору.

Позичальником не виконуються умови Договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів.

До відношень, які виникають з кредитного договору застосовуються положення параграфи І глави 71 ЦК України (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за Договором кредиту №2008/13-1-08/431 від 02.09.2008 р. призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 03.07.2015 р. згідно з розрахунком заборгованості становить 841314,60 доларів США. з якої: сума заборгованості за кредитом 308833,65 доларів США; сума заборгованості за відсотками 316667,10 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 119364,21 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 96449,64 доларів США.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1ст. 598 ЦК України).

Ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 585 ЦК України одним із видів застави є іпотека - застава нерухомого майна.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» ,у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 4.1. Іпотечного договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобовязання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Пунктом 4.5.3. Іпотечного договору передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Таким чином, враховуючи факт порушення ОСОБА_1 своїх кредитних зобовязань заДоговором кредиту №2008/13-1-08/431 від 02.09.2008 р., суд вважає позовні вимоги Банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором, яка станом на 03.07.2015 р. становить 841314,60 дол. США, шляхом визнання права власності за ПАТ «Укрсоцбанк», обґрунтованими та доведеними, у звязку з чим такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд повинен зазначити, що п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 26.01.2016 р. курс НБУ становить 100 дол. США = 2482,9818 грн.

В той же час, суд бере до уваги положення п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Крім того, суд вважає за необхідне, у відповідності до правил ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610-612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 33, 36, 35, 37 Закону України «Про іпотеку», Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 88, 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Договором кредиту №2008/13-1-08/431 від 02.09.2008 р. в розмірі 841314,60 дол. США (вісімсот сорок одна тисяча триста чотирнадцять доларів США 60 центів), що в гривневому еквіваленті на день винесення рішення становить 20889841,52 грн. (двадцять мільйонів вісімсот вісімдесят девять тисяч вісімсот сорок одна гривня 52 копійки), з яких: сума заборгованості за кредитом 308833,65 доларів США, що в еквівалентно 7668339,53 грн.; сума заборгованості за відсотками 316667,10 доларів США, що в еквівалентно 7862844,09 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 119364,21 доларів США, що в еквівалентно 2963813,33 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 96449,64 доларів США, що в еквівалентно 2394844,56 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - приміщення горища, загальною площею 499,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 45, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 15.08.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№2695, зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.08.2008 р. у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим КП «ОМБТІ та РОН» за №19917706, реєстраційний номер 23757681, за номером запису 178, в книзі 79неж-154, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (р/р 0490 в Одеському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, , місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Ковпака, 29). Ціну на предмет іпотеки встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на дату реєстрації права власності за ПАТ «Укрсоцбанк».

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Ковпака, 29) право власності на приміщення горища, загальною площею 499,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 45.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (р/р 0490 в Одеському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, , місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Ковпака, 29) суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

26 січня 2016 року