Справа №295/99/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить поновити їй пропущений строк звернення до суду з позовом, визнати незаконним та скасувати наказ фізичної особи підприємця ОСОБА_3 від 11.08.2015 року №11/08/2015-4 про звільнення позивача з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України; поновити позивача на роботі з 11.08.2015 року на посаді продавця продовольчих товарів; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. При цьому посилається на те, що її було незаконно звільнено з роботи, оскільки вона не писала заяви про звільнення за власним бажанням, на час звільнення перебувала в стані вагітності у звязку з чим пропустила строк звернення до суду з позовом. Незаконним звільненням позивачу завдано моральну шкоду, оскільки вона перенесла психологічний стрес, що негативно позначилося на стані здоровя під час перебування в стані вагітності.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, які в ньому викладені, просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач з 17.02.2015 року працювала на посаді продавця продовольчих товарів у фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на підставі трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю №26 від 17.02.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 №11/08/2015-4 від 11.08.2015 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України.

Згідно ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, а за наявності поважних причин у строк, про який просить працівник.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992р. із змінами, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Враховуючи ненадання відповідачем доказів подання позивачем власноручно написаної заяви про звільнення з роботи за власним бажанням відповідно до вимог ст.38 КЗпП України, доводи позивача про відсутність законних підстав її звільнення є обгрунтованими, а позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу про її звільнення, поновлення позивача на роботі та стягнення на її користь з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 8312,98 грн. такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.233 КЗпП України у справах про звільнення працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених ст.233 цього кодексу, районний (міський) суд може поновити ці строки.

Позивач перебувала на лікуванні з 23.08.2015 року по 04.09.2015 року, а з 16.10.2015 року перебуває у відпустці по вагітності та пологах і трудову книжку із записом про звільнення отримала 26.11.2015 року але за станом здоровя не могла раніше звернутися з позовом до суду, а тому суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом поважними та поновлює їй вказаний строк.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи ступінь порушення відповідачем законних прав позивача, яка на час звільнення перебувала в стані вагітності, характер, обсяг та глибину заподіяних позивачу моральних страждань, їх наслідків, що підтверджуються матеріалами справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Стягнути з відповідача на користь позивача в порядку відшкодування моральної шкоди 10000 грн., суд не находить можливим, оскільки така сума не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, ч.4 ст.169, 209, 212, 214, 215, 218, гл.8 розд.3 ЦПК України, ст.ст. 235, 237-1, 238 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк звернення до суду з позовом.

Визнати незаконним і скасувати наказ фізичної особи підприємця ОСОБА_3 від 11 серпня 2015 року №11/08/2015-4 про звільнення ОСОБА_2 з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_2 на роботі з 11 серпня 2015 року на посаді продавця продовольчих товарів у фізичної особи підприємця ОСОБА_3.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 8312 грн. 98 коп.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 2204 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С.М. Полонець