Справа № 185/8284/15-ц
Провадження № 2/185/123/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 лютого 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд поділити спільне сумісне майно між ним та відповідачем, визнавши право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ним, іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 залишити у власності відповідача. Зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем квартирою АДРЕСА_1 та надати йому ключі від вхідних дверей даної квартири. Вселити позивача в квартиру АДРЕСА_1.

Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач посилається на те, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, вони, за спільні кошти, придбали квартиру АДРЕСА_1.

В зв'язку з тим, що шлюб розірвано, відповідач чинить йому перепони в користуванні житлом, тому він змушений звернутися до суду.

Відповідач в письмових запереченнях просила суд в задоволенні позову відмовити. Просила суд визнати за позивачем право власності на 1/4 частину спірної квартири. Обгрунтовуючі свої вимоги посилається на те, що позивач має право тільки на 1/4 частину квартири, тому що 3/4 частини належать їй. Проти вселення позивача в квартиру заперечувала, посилаючись на погані відносини з позивачем.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та суду пояснила, що квартиру сторони по справі придбали під час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти і тому кожен з них має право на 1/2 частину спільного майна. Відповідач перешкоджає позивачу користуватися квартирою, змінила замок на вхідній двері, не пускає його в квартиру.

Відповідач та її представник, кожен окремо, в судовому засіданні позов визнали частково і просили виділити позивачу 1/4 частину квартири. Обгрунтовуючі свої вимоги посилалися на те, що відповідач купила цю квартиру за кошти, які вона отримала як позику від своїх родичів. Крім того позивач зазначала, що з нею залишилися проживати діти і тому їй потрібна більша частина квартирі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він разом з позивачем приходив в квартиру АДРЕСА_1 з метою зібрати інструменти для ремонту автомобіля. В квартиру відповідач їх не пустила.

Заслухавши пояснення сторін, свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за таких підстав.

ОСОБА_4 і ОСОБА_2, в період часу з 12.03.2010 року по 06.04.2015 року, перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7).

В період часу з 01.01.2005 року по 12.03.2010 року вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу (а.с.48).

Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.66).

13.08.2012 року, на підставі договору купівлі-продажу квартири, на ім'я відповідача по справі, була придбана квартири АДРЕСА_1 (а.с.60-61).

На час купівлі даної квартири сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали однією сімєю та вели спільне господарство.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 являється спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 і їх частки в цій квартирі є рівними.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу вільно користуватися належній йому часткою в квартирі. Так, відповідач змінила замок на вхідній двері в квартирі, про що вона особисто повідомила в судовому засіданні, не пускає до квартири позивача.

Доводи відповідача, про те, що вона придбала квартиру за свої особисті кошти, які вона отримала як позику від своїх родичів, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не доведені будь-якими належними доказами.

Крім того, суд не встановив підстав для того, щоб збільшити частку дружини в спільному майні подружжя.

Так, відповідно до ч.3 ст.70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідачем не доведено в судовому засіданні зазначених в законі підстав для збільшення її частки.

Статтею 9 ЖК України передбачено що ніхто не може бути виселений або обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставах та порядку, передбачених законом.

Згідно до ст.155 ЖК України, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім передбачених законодавством випадків.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, позовні вимоги про зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем квартирою та вселення його в квартиру також підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду в сумі 1087.20 гривень.

Керуючись ст. ст.10, 60, 212 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення задовольнити повністю.

Поділити спільне сумісне майно між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, визнавши право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 залишити у власності ОСОБА_2.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 квартирою АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_4 ключі від вхідних дверей даної квартири.

Вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на судовий збір в сумі 1087.20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін