РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі Редик С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТзОВ Видавничий Дім ОСОБА_3 Холдінг про захист честі, гідності та ділової репутації, -

встановив:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 порочить його честь гідність та ділову репутацію шляхом розміщення через мережу інтернет, а саме сторінку інтернет-видання http://football.ua статті під назвою ОСОБА_2: Довелося викликати міліцію: ОСОБА_4 зачиняв мене, а потім ударив. Позивач вважає, що відповідач поширив щодо нього недостовірну інформацію. Вказана стаття розміщена 22.06.2014р., автором статті визначено ОСОБА_5 та зазначено, що володільцем виключних прав на статтю є ТзОВ Видавничий Дім ОСОБА_3 Холдінг. У звязку з цим позивач вважає за доцільне залучити ТзОВ Видавничий Дім ОСОБА_3 Холдінг до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Як вказує позивач у позовній заяві, у тексті статті відповідачем також вказано: …Дедишин мене не відпускав: почав штовхати, двічі він зачиняв мене в кабінеті, також навіть довелося викликати міліцію, аби мене відпустили…він мене наздогнав, виштовхнув, облаяв і насамкінець вдарив, послав якнайдалі та сказав, щоб більше мене не бачив тут взагалі…

ОСОБА_1 вважає таку інформацію недостовірно, такою, що не відповідає обставинам обєктивної дійсності та є негативною для його репутації. Зокрема, поширення такої інформації спричинило в футбольному середовищі емоційне, однозначно-негативне ставлення до нього.

15.10.2014р. відповідачем подано клопотання про витребування доказів, в якому ОСОБА_2 просить суд витребувати у ЛМУ ГУМВС України у Л/о відомості про реєстрацію дзвінка на номер 102, 16.06.2014р. приблизно о 11:10 хв. від відповідача.

Окрім цього, 15.10.2014р. відповідачем також подано клопотання про виклик свідків, зокрема ОСОБА_6 колишній гравець клубу Карпати, який 16.06.2014р. перебував у приміщенні клубу разом з відповідачем, ОСОБА_7 секретар-референт у ТзОВ Видавничий Дім ОСОБА_3 Холдінг, який був свідком безпосереднього завдання відповідачу удару позивачем у приймальні генерального директора Клубу Карпати, ОСОБА_8 технічний директор у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, ОСОБА_9 - начальник юридичного відділу у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, які були очевидцями, як позивач наказував відповідачу підписувати додаткову угоду, а також не випускав ОСОБА_2 з кабінету та чув як відповідач дзвонив до міліції, ОСОБА_10 працює у дитячо-юнацькому проекті у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, який намагався врегулювати спір між відповідачем та клубом.

Суд, розглянувши подані клопотання, дійшов до висновку про їх задовлення.

Також 15.10.2014р. ОСОБА_2 подав заперечення проти позову, в яких вимоги позивача вважає необґрунтованими, посилається на те, що позивач ОСОБА_1 являється керівником ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, з яким у відповідача укладений трудовий контракт.

У звязку з тим, що футбольний клуб заборгував відповідачу заробітну плату, він звернувся до Палати з вирішення спорів Федерації футболу України. Під час розгляду цього спору відповідачу було надано час для мирного врегулювання спору та запрошено на зустріч з керівником клубу ОСОБА_1 Коли ОСОБА_2 та ще один футболіст - ОСОБА_6 зайшли в кабінет позивача, в ньому також знаходились ОСОБА_8 і юрист клубу Карпати. ОСОБА_1, як стверджує відповідач у запереченнях, у грубій формі, з використанням неетичних слів наказав йому підписати додаткову угоду, інакше він не випустить відповідача з приміщення. Додаткова угода не містила компенсації за невиплачену заробітну плату. Відповідач двічі пробував вийти з кабінету генерального директора клубу, однак особисто ОСОБА_1 не випускав його з приміщення після чого закрив двері на замок. Між спробами вийти з приміщення ОСОБА_2 подзвонив у міліцію. З третьої спроби вийти з кабінету, відповідач, все-такий вийшов, однак отримав від ОСОБА_1 поштовх в спину і удар ногою по нозі. Свідком цього, удару, як стверджує відповідач, є секретар генерального директора клубу. Після цього, відповідач з працівниками міліції, яких зустрів на вулиці прибув до райвідділу, де і склав заяву. Саме цю інформацію відповідач і надав інтернет-виданню.

05.09.2015р. представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, яку суд долучив до матеріалів справи.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному та просить суд слухати справу за наявними матеріалами та без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав клопотання про слухання справи у відсутності представника.

Відповідно до вимог 157, 169 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з Інтернет-сторінки http://football.ua стаття розміщена за посиланням http://football.ua/ukraine/news/240866.html в 13 год. 05 хв. 22.06.2014 року. Також ця інформація була розміщена і в інших Інтернет-виданнях, зокрема, (http://newsme.com.ua/ua/sport/football/2509858/, http://www.footboom.com/ukrainian/high/22-06-2014-Volodymyr-Hudyma-Dovelosia-vyklykaty-militsiiu-Dedyshyn-zachyniav-mene-a-potim-udaryv.html, http://news-vendor.com/news/2610551).

У тексті статті Відповідачем, окрім іншого, зазначено, що: «… ОСОБА_1 мене не відпускав: почав штовхати, двічі він зачиняв мене в кабінеті, тож навіть довелося викликати міліцію, аби мене випустили. … він мене наздогнав, виштовхнув, облаяв і насамкінець вдарив, "послав" якнайдалі та сказав, щоб більше мене не бачив тут узагалі.…».

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондується з обовязком не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію, що випливає із положень статті 68 Конституції України.

Положеннями ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Стаття 277 ЦК України вказує, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Згідно з ст. 299 ЦК Українифізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009р., зокрема п.15, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Зокрема, в судовому засіданні 16.12.2014р. був допитаний в якості свідка події ОСОБА_9 - начальник юридичного відділу у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, який був очевидцем події. Зокрема, він вказує на те, що ОСОБА_2 та ще один футболіст, дійсно були запрошені в кабінет позивача для розмови, однак все інше не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_7 - секретар-референт у ТзОВ Видавничий ДімОСОБА_3 Холдінг, вказує на те, що вона чула в кабінеті розмову в підвищених тонах, коли виходив відповідач з кабінету, він зачепив рюкзаком підставку, яка впала на підлогу. Також говорить про те, що подія відбувалась перед обідом, в кабінеті ОСОБА_1, в кабінеті знаходились тільки двоє, а саме ОСОБА_1 і ОСОБА_2. ОСОБА_7 вказує на те, що це була просто розмова в підвищених тонах, а не сварка, ОСОБА_8 заходив в цей час в кабінет, ОСОБА_7 не була присутня коли позивач щось наказував. На замок двері позивач не закривав, свідком поштовху вона не була і поштовху не було, оскільки відповідач сам вийшов з кабінету.

Свідок ОСОБА_8 технічний директор у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, стверджує, що він приніс документи в кабінет позивача і дав підписати відповідачу, на що він відмовився їх підписувати, вибіг з кабінету на балкон та почав десь дзвонити. В даний час в кабінеті також перебував ОСОБА_6, який підписав угоду про припинення. Також ОСОБА_8 вказує на те, що нецензурно ніхто не висловлювався і двері були відкриті, а не зачинені на замок. За час його перебування в кабінеті ніяких штовхань не було. Відповідач вибіг на балкон після того як кричав на нього позивач, розмова була підвищених тонах.

Свідок ОСОБА_11, який працює у дитячо-юнацькому проекті у ТзОВ Клуб професійного футболу Карпати, говорить про те, що в 11 год. відповідач та ОСОБА_6 прийшли до нього і почали говорити про розірвання контракту, ОСОБА_11 завів їх в кабінет позивача, ОСОБА_6 подякував за роботу позивачу та розірвав контракт, а ОСОБА_2 залишився розмовляти з ОСОБА_12 Свідок вказує, що ОСОБА_1 сидів за столом і ніхто не виражався нецензурною лексикою.

Беручи до уваги показання свідків по справі, суд вважає інформацію, яка була подана позивачем у мережу інтернет про ОСОБА_1 недостовірною, оскільки, вона не відповідає дійсності та викладена неправдиво, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

З'ясувавши обставин справи, дослідивши в судовому засіданні докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, заслухавши пояснення свідків по справі, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи заяву позивача про уточнення позовних вимог, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Судові витрати за правилами ст.88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32,34,40,68 Конституції України, ст.ст.16, 275, 276,277, 299 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст. ст. 10,11, 50, 57,60, 179, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1, інформацію, що була поширена ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 22.06.2014р. через мережу Інтернет, а саме сторінку Інтернет-видання http://football.ua за посиланням http://football.ua/

ukraine/news/240866.html у статті під назвою «ОСОБА_2: «Довелося викликати міліцію: ОСОБА_1 зачиняв мене, а потім ударив», а саме: «… ОСОБА_1 мене не відпускав: почав штовхати, двічі він зачиняв мене в кабінеті, … він мене наздогнав, виштовхнув, облаяв і насамкінець вдарив, "послав" якнайдалі …».

Зобовязати ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 розповсюджену 22.06.2014 року через мережу Інтернет, а саме: сторінку Інтернет-видання http://football.ua у статті під назвою «ОСОБА_2: «Довелося викликати міліцію: ОСОБА_1 зачиняв мене, а потім ударив», таким самим способом шляхом розміщення у Інтернет-виданні http://football.ua, відповідного спростування наступного змісту:

«СПРОСТУВАННЯ!

Я, ОСОБА_2, заявляю, що інформація, яка була поширена мною 22 червня 2014 року про ОСОБА_1 у статті, розміщеній за посиланням: http://football.ua/ukraine/news/240866.html, а саме про те що «… ОСОБА_1 мене не відпускав: почав штовхати, двічі він зачиняв мене в кабінеті, … він мене наздогнав, виштовхнув, облаяв і насамкінець вдарив, "послав" якнайдалі…» є неправдивою та недостовірною».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мигаль Г.П.