Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2016 Справа №607/9116/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючого судді Братасюка В.М.

-за участю секретаря Гнатенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за позовом Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4518 грн., які просить стягнути з ОСОБА_1 на користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації повязаних з лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2.

Прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді 5 років позбавлення волі.

Як вбачається з вироку Тернопільського міськрайонного суду від 18.01.2016 року, 11 серпня 2015 року у першій половині дня в ОСОБА_4, який перебував по місцю свого проживання, що в с. Ангелівка по вул.Підволочиське шосе, 4/2, Тернопільського району, Тернопільської області, на ґрунті неприязних відносин, виник конфлікт із ОСОБА_2, з приводу того, що останній, без дозволу ОСОБА_1, випив частину вмісту пляшки належного обвинуваченому алкогольного напою, під час чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, реалізовуючи який ОСОБА_4 тоді ж і там же умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_2, після чого, взявши дерев'яну биту, яка знаходилася в його квартирі, декілька раз наніс удари по ногах ОСОБА_2, після чого потерпілий, з метою припинення даного конфлікту, направився по місцю свого проживання.

Того ж дня близько 22 год., ОСОБА_4, не знайшовши грошових коштів, які знаходилися в його квартирі та не розібравшись в ситуації, яка склалася, продовжуючи реалізацію свого вищевказаного злочинного умислу, взяв дерев'яну биту, з якою прийшов до будинку ОСОБА_2, що в с. Ангелівка по вул. Б. Хмельницького,8/1, Тернопільського району, Тернопільської області, якою почав наносити удари по ногах (по лівій нозі нижче області коліна з передньої частини гомілки, по правій нозі в області коліна та нижче з передньої частини гомілки) ОСОБА_2, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: травми лівої гомілки з відкритим переломом рани діафіза великогомілкової кістки, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, закритий перелом діафіза лівої малогомілкової кістки, який належить до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, синці та садна, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» в ортопедо-травматологічному відділенні з 12.08.2015 року по 03.09.2015 року (22 л/д).

Вартість лікування ОСОБА_2 в комунальному закладі Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» становить 4 518,00 грн.

Наведені обставини підтверджуються довідкою № 01-3/483 від 03.03.2016 року та матеріалами кримінального провадження №0000405.

У відповідності до ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді.

Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього кодексу. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, кошти стягненні з винної особи зараховуються до відповідного бюджету.

Оскільки фінансування закладів охорони здоровя, зокрема лікарні, здійснюється з Державного бюджету України, вбачаються порушення інтересів держави, а тому є підстави для звернення прокурора до суду в межах його компетенції, передбаченої ст. 121 Конституції України для захисту інтересів держави.

Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати відповідачем витрат повязаних з лікуванням потерпілого від злочину.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь Прокуратури Тернопільської області слід стягнути судовий збір в розмірі 1378грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 33, 60-62, 88, 209, 212, 215, 218, 223, 224-228, 294 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 4518грн. витрат Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» повязаних з лікуванням потерпілого від злочину ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Прокуратури Тернопільської області 1378грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий суддяОСОБА_5