У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Шимківа С.С., Григоренка М.П.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої злочином,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3497,77грн. матеріальної шкоди та 85 000грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що рішення є необґрунтованим та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги те, що він до постановлення вироку добровільно у рахунок відшкодування шкоди сплатив потерпілій 30 000грн., які в повному обємі покривають всі понесені нею матеріальні затрати на відновлення здоровя.

Доводить, що при визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції не взяв до уваги засади розумності і справедливості, що визначені у ст.23 ЦК України та те, що він на даний час ніде не працює і стягнута судом сума для нього є не підйомною.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірними діями відповідача, а саме завданням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 спричинено майнову шкоду в розмірі 3497,77грн. та моральну шкоду в розмірі 85 000грн.

Такі висновки відповідають обставинам справи та ґрунтуються на законі.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України.

Згідно із зазначеними нормами обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, що 28.10.2014 року близько 15 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, внаслідок порушення ПДР, допустив зіткнення з мотоциклом, пасажир якого ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому великогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням, відкритого подвійного перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, обширної забійно-рваної-лоскутної рани верхньої третини лівої гомілки.

Вироком Володимирецького районного суду від 1 жовтня 2015 року ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 4роки із застосуванням ст.75 КК України.

Правильним є висновок суду першої інстанції про те, що вироком суду, що набрав законної сили доведені подія злочину та факт його вчинення ОСОБА_1 і вони, відповідно до ст.61 ЦПК України, не підлягають додатковому доказуванню.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_2, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, стала інвалідом 3 групи та знаходиться на обліку у лікаря травматолога, змушена була тривалий час (близько 4 місяців) стаціонарно лікуватись та продовжує лікування амбулаторно.

Врахувавши зазначені обставини та норми ст.1166 ЦК України, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача доведену допустимими та належними доказами матеріальну шкоду у розмірі 3497,77грн. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду про те, що сплачені відповідачем кошти в сумі 30 000грн. покривають витрати потерпілої, понесені у період до постановлення вироку, в т.ч. затрати понесені в звязку з проведенням їй операції, а не витрати, повязані з подальшим її лікуванням, які є предметом спору у даній справі.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосував положення ст. ст. 23, 1167 ЦК України та дійшов до правильного висновку про те, що неправомірними діями відповідача та з його вини, позивачу завдано моральної шкоди, між ними існує причинний зв'язок.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір моральної шкоди є завищеним, оскільки судом встановлено, що незаконні дії відповідача призвели до ушкодження здоровя ОСОБА_2, порушення її нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а також до тривалого лікування, враховано стан здоров'я потерпілої, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4