АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/7158/2012 22-ц/774/447/К/16
Справа № 413/7158/2012 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/447/К/16 Тимошенко Т.І.
Категорія 5 (ІV) Доповідач Барильська А.П.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.,

секретар: Євтодій К.С.,

за участю: представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Бродька Анатолія Івановича,

позивача - ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_6,

відповідача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування позову зазначили, що в період шлюбу, укладеного позивачем ОСОБА_3 з відповідачем 19.03.2004 року, вони 19 квітня 2006 року придбали трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ціною 100352 гривні 00 копійок, за кошти які дала мати позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 Відповідач фінансової участі у купівлі даної квартири не приймав, однак свідоцтво про право власності на нерухоме майно, і договір купівлі-продажу відповідач отримав та зареєстрував в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на своє ім'я.

У зв'язку з чим, позивачі просили суд, постановити рішення яким визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1 на 1/3 частину квартири, за кожним.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2012 року, описку в якому виправлено ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/3 частина квартири.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/3 частина квартири.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/3 частина квартири.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2012 року задоволено заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду та роз'яснено, що позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та, ОСОБА_7 задоволено у повному обсязі та визнано за ОСОБА_3 право власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., у розмірі 1/3 частини квартири.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., у розмірі 1/3 частини квартири.

Визнаноза ОСОБА_7 право власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., у розмірі 1/3 частини квартири.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2011р. ВП №30384723 державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 338148,42 грн. Цією ж постановою було накладено арешт на усе майно ОСОБА_7 Саме 15.12.2011р., після арешту всього майна боржника, банк отримав право на стягнення боргу зокрема і за рахунок нерухомого майна, яке було у власності ОСОБА_7 станом на 15.12.2011р., однак ОСОБА_7 дізнавшись про накладення арешту на нерухоме майно, вирішив змінити власника нерухомого майна через суд. Крім того, апелянт зазначає і те, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2012р. ВП №33455658, державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 780 874,64 грн. Цією ж постановою також було накладено арешт на усе майно ОСОБА_7

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції взагалі не перевірено дійсність передачі коштів в сумі 100 352 грн. ОСОБА_3 від її матері на придбання спірної квартири, не досліджено перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у шлюбі на час придбання квартири, позивачем не надано доказів, що кошти за які проведено ремонт, не є спільною сумісною власністю.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ставлять питання про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін, як законного та обґрунтованого, на їх думку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2004 року. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-6)

19 квітня 2006 року придбано квартиру АДРЕСА_1 (а.с.3), право власності на яку зареєстроване 25.04.2006 року в КП ДОР "Криворізьке БТІ" на ім'я ОСОБА_7 (а.с.2)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керувався ст. 61 ЦПК України та виходив з визнання відповідачем заявленого до нього позову.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів, доданих до апеляційної скарги, Постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2011 року, державним виконавцем органу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-30, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 22.09.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 338148,42 грн., цією ж постановою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику, відповідачу по справі - ОСОБА_7 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить останньому, в межах суми боргу (а.с. 39)

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.12.2011 року, внесено запис, щодо арешту нерухомого майна, на підставі вищевказаної постанови держвиконавця (а.с. 47-48)

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що саме з 15.12.2011 року Банк отримав право на стягнення суми боргу зокрема і за рахунок нерухомого майна, яке було у власності ОСОБА_7 станом на 15.12.2011 року.

Як зазначалось вище, право власності на спірну квартиру було зареєстроване 25.04.2006 року в КП ДОР "Криворізьке БТІ" на ім'я ОСОБА_7 (а.с.2)

Тобто, на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, на спірну квартиру було накладено арешт, оскільки її власником був ОСОБА_7

Як встановлено, в суді апеляційної інстанції борг перед Банком ОСОБА_7 не сплатив, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-30, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 22.09.2011 року, не закінчено.

Крім того, Постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2012 року, державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-0417 виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 04.05.2012 року, щодо стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 780 847,64 грн., цією ж постановою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику, та заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, в межах суми боргу (а.с. 38)

Суд першої інстанції, зазначене не перевірив та дійшов передчасного висновку про задоволення позову з підстав його визнання відповідачем.

При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги положення п.4 ст. 174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до норм цивільно - процесуального законодавства суд має перевіряти і встановлювати, чи належні сторони беруть участь у справі.

Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава, матеріально-правовий спір між якими є предметом судового розгляду у порядку цивільного судочинства (стаття 30 ЦПК України).

Так, вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_7 суд інстанції у порушення ст.ст. 212-214 ЦПК України не встановив коло заінтересованих осіб у справі, не з'ясував що існує на час розгляду та ухвалення рішення по справі існує заборона на відчуження спірної квартири та розглянув справу без залучення до участі у справі ПАТ КБ «ПриватБанк», які на момент розгляду справи мали право на стягнення суми боргу зокрема і за рахунок спірного нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, що робить необхідним їх залучення до участі у справі.

Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України зі змінами, внесеними Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, виключено можливість апеляційного суду скасувати рішення у разі незалучення особи до участі у справі і вирішення судом першої інстанції питання про права та обов'язки такої особи, з направленням справи на новий розгляд.

При цьому, апеляційний суд законодавчо не наділено правом скасувати рішення, після чого, залучивши на стадії апеляційного провадження таку особу до участі у справі, вирішити спір відносно її прав, оскільки відповідно до норм процесуального закону така особа має права й обов'язки при розгляді справи в суді першої інстанції, які порушуються у разі відсутності участі її в цій інстанції.

Тобто, із матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається, що права Банку на стягнення боргу з ОСОБА_7 за виконавчими листами, в тому числі і за рахунок спірної квартири порушено рішенням суду першої інстанції у зв'язку з незалученням їх до участі у справі. Враховуючи наведене в даному випадку справа може бути вирішена по суті лише за участю осіб, що претендують на спірну квартиру та чиї права зачипає даний спір.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції не може бути залишено без змін, як передчасне, а тому підлягає скасуванню, на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_9

При цьому, колегією суддів роз'яснюється позивачам право на звернення до суду із аналогічними позовними вимогами, із обов'язковим залученням до участі у справі всіх осіб, права чи інтереси яких стосуються спірного майна.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» колегія суддів стягує судовий збір у сумі 1339,80 грн. у рівний частинах з кожної, за розгляд справи сплачених ними при зверненні з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру - відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3, ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір в сумі 1339,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Н.О. Соколан