Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/890/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лесько М.О.
Категорія 27 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Aпеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом прокурора Чуднівського району Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області та ОСОБА_1 про визнання незаконним розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року прокурор Чуднівського району Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та Головного управління Держкомзему у Житомирській області звернувся до суду із зазначеним позовом.

Обгрунтовуючи позов посилався на те, що внаслідок проведення прокуратурою перевірки дотримання вимог земельного законодавства при наданні фізичним та юридичним особам в оренду земельних ділянок було встановлено, що на підставі розпорядження голови Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області № 175 від 16 квітня 2003 року надано дозвіл на розроблення проектно-технічної документації по наданню земельної ділянки в оренду земель водного фонду ОСОБА_1 Наступним розпорядженням Чуднівської районної державної адміністрації №319 від 10 липня 2003 року затверджено проект із землеустрою щодо відводу земельної ділянки водного фонду (ставка) для рибогосподарських цілей, розташованої на землях запасу Стовпівської сільської ради Чуднівського району ОСОБА_1

Затим, 17 листопада 2003 року між Чуднівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, за умовами якого ОСОБА_1 передано в дострокову оренду терміном на 30 років земельну ділянку водного фонду загальною площею 13,4317 га з платою 30 грн. за 1 га на рік.

Розпорядження про передачу земель водного фонду в оренду прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: орендна плата за користування водним об'єктом та земельною ділянкою встановлена без проведення нормативно - грошової оцінки, яка є обов'язковою; проект землеустрою, на підставі якого укладено договір оренди водного об'єкту, не пройшов державної експертизи землевпорядної документації, а тому прокурор просив визнати його незаконним.

Оскільки рішення, на підставі якого ОСОБА_1 передано в оренду спірну земельну ділянку, є незаконним, то підлягає визнанню недійсним і договір оренди цієї земельної ділянки, укладений між Чуднівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1

Після зміни предмету позову, прокурор просив визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області № 319 від 10 липня 2003 року «Про затвердження матеріалів проектно-технічної документації по відводу земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських цілей, розташованої на землях запасу Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області громадянину ОСОБА_1»;

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду, укладений 17 листопада 2003 року між Чуднівською районною державною адміністрацією Житомирської області і ОСОБА_1 та зобов'язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку загальною площею 13,4317 га. до земель водного фонду Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, шляхом підписання акта прийому - передачі.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 грудня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду заступник прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов прокурора Чуднівського району задовольнити в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що законодавство, яке діяло на період видання оскаржуваного розпорядження голови Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області № 319 від 10 липня 2003 року та укладення договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17 листопада 2003 року, передбачало необхідність проведення нормативно-грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної форми власності, в тому числі і водного фонду, а також проведення державної експертизи документації із землеустрою.

Не проведення грошової оцінки землі створило умови для незаконного встановлення розміру орендної плати, що призводить до ненадходження коштів до бюджету, чим порушено інтереси держави.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження голови Чуднівської РДА прийнято у відповідності до вимог земельного законодавства та не суперечить встановленій процедурі набуття права оренди на земельну ділянку. Крім того суд вважав, що законодавство України, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачало обов'язкового проведення грошової оцінки землі, а тому оскаржуваний договір оренди земельної ділянки водного фонду прийнято правомірно.

Разом з тим суд зазначив, що виготовлення проекту відведення не передбачається у разі передачі земельної ділянки комунальної або державної власності в оренду громадянам, за винятком передачі в оренду земельної ділянки із зміною цільового призначення та із земель запасу під забудову, як-то визначено ст.124 Земельного кодексу України.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо з огляду на таке.

Згідно до частини 1, 3 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі розпорядження голови Чуднівської райдержадміністрації Житомирської області № 175 від 16 квітня 2003 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проектно-технічної документації по наданню земельної ділянки в оренду із земель водного фонду орієнтовною площею землі 7,8 га (а.с.6).

10.07.2003 року розпорядженням голови Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області № 319 затверджено проект із землеустрою щодо відводу земельної ділянки водного фонду (ставка) для рибогосподарських цілей, розташованої на землях запасу Стовпівської сільської ради Чуднівського району ОСОБА_1 (а.с.7).

17.11.2003 року між Чуднівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду. За умовами договору ОСОБА_1 передано в довгострокову оренду терміном на 30 років земельну ділянку водного фонду загальною площею 13,4317 га., з платою 30 грн. за один га в рік. Згідно цього ж договору загальна сума орендної плати за використання ставка на період дії договору (30 років) становить 12 088,53 грн.(а.с.5).

Згідно до ст.2 Закону України (надалі ЗУ) „Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) відносини, по'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.15 ЗУ „Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У відповідності до частини 2, 4 ст.21 цього Закону (станом на 05.11.2003 року) - розмір, форма та строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може перевищувати 10 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Статетю 24 ЗУ „Про плату за землю" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошова оцінка землі застосовується для економічного регулювання земельних відносин при укладанні цивільно-правових угод, передбачених законодавством України.

Тобто, визначення орендної плати у фіксованій грошовій сумі без проведення нормативно - грошової оцінки суперечить положенням ч.4 ст.21 ЗУ „Про оренду землі", оскільки в такому разі неможливо встановити, чи перевищує відповідна плата 10 відсотків нормативно - грошової оцінки земельної ділянки.

Разом з тим, стаття 24 ЗУ „Про плату за землю" передбачала безальтернативну норму про те, що грошова оцінка землі застосовується при укладанні цивільно-правових угод, передбачених законодавством України, однією з яких є договір оренди землі.

Також, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року №525 „Про методику грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення (крім земель населених пунктів), яка являлася чинною на момент прийняття оскаржуваного розпорядження та укладення оспорюваного договору оренди, грошова оцінка земель несільськогосподарського призначення здійснюється з метою економічного регулювання земельних відносин при укладанні цивільно-правових угод, передбачених законодавством України, та визначення розмірів земельного податку і проводиться для земель,зокрема водного фонду, земель запасу.

З наведеного вбачається, що законодавство, яке діяло на час укладення оскаржуваного договору передбачало необхідність проведення нормативно грошової оцінки землі державної та комунальної форм власності, в тому числі і водного фонду, як підстави для визначення розміру орендної плати.

Відтак, нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею, зокрема є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного договору оренди від 17.11.2003 року, орендна плата за договором усупереч вищевказаному законодавству була визначена у фіксованій грошовій сумі без застосування відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки землі, якого, власне, і не могло бути, оскільки нормативна грошова оцінка землі проведена не була.

Таким чином, відсутність проведення грошової оцінки землі при укладенні договору оренди створило умови для незаконного встановлення розміру орендної плати, що призводить до ненадходження коштів до бюджету, чим порушено інтереси держави.

Ураховуючи наведене можливо зробити висновок, що відповідачами при укладенні оскаржуваного договору оренди землі порушено істотні умови договору, так-як розмір орендної плати встановлено всупереч вимог Закону.

Крім того, статтею 25 ЗУ „Про землеустрій" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації.

Відповідно до пункту „д" частини другої цієї статті, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документації із землеустрою.

У відповідності до ст.62 ЗУ „Про землеустрій" (в редакції станом на 08.07.2003 року, тобто на час видання оскаржуваного розпорядження 10.07.2003 року) документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам.

Статтею 186 Земельного кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок розгляду і затвердження землевпорядної документації.

Зокрема, відповідно до пункту „в" частини першої цієї статті - розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в такому порядку: проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки.

Частиною 3 ст.186 ЗК визначено, що прогнозні матеріали використання і охорони земель, проекти землеустрою, матеріали державного земельного кадастру, проекти з питань використання і охорони земель, реформування земельних відносин, а також техніко-економічні матеріали обґрунтувань використання і охорони земель підлягають державній експертизі, яка здійснюється органом по земельних ресурсах відповідно до закону.

Разом з тим, на час прийняття оскаржуваного розпорядження про надання в оренду земельної ділянки водного фонду, до прийняття ЗУ „Про державну експертизу землевпорядної документації" було чинним Положення про здійснення державної землевпорядної експертизи, затверджене наказом Держкомзему України №39 від 11.03.1997 року (надалі Положення), яким у пункті 1.2 визначено, що об'єктами державної землевпорядної експертизи є передпроектні та проектні розробки, програми, техніко-економічне обгрунтування, схеми, проекти, пов'язані з регулюванням земельних відносин, проведенням землеустрою тощо. Пунктом 1.3 визначено, що Положення поширюється на органи земельних ресурсів та на замовників і розробників проектної документації.

Однак, проект землеустрою, на підставі якого укладено оскаржуваний договір оренди земельної ділянки водного фонду, не пройшов державної експертизи землевпорядної документації, що підтверджується листом голови комісії з проведення реорганізації територіальних органів Деркомзему у Житомирській області за №6357/10/20-11 від 21.12.2011 року. Крім цього, ця обставина фактично визнана відповідачами по справі.

Таким чином, видання головою державної адміністрації розпорядження про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без висновку державної експертизи зазначеного проекту землеустрою суперечить законам України.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване розпорядження голови Чуднівської РДА прийнято у відповідності до вимог земельного законодавства та не суперечить встановленій процедурі набуття права оренди на земельну ділянку не узгоджується з вимогами Закону і є помилковим.

Водночас, є безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що виготовлення проекту відведення не передбачається у разі передачі земельної ділянки комунальної та державної власності в оренду громадянам, за винятком передачі в оренду земельної ділянки із зміною цільового призначення та із земель запасу під забудову.

Так, відповідно до ч.4 ст.16 ЗУ „Про оренду землі" (в редакції станом на 05.11.2003 року) передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення.

Тобто, як вбачається з наведеної норми закону, надання земельних ділянок органами публічної влади в користування проводиться без розроблення проекту землеустрою щодо її відведення у випадку, якщо її межі встановлені.

Однак, як свідчать матеріали справи, на момент прийняття розпорядження голови РДА №175 від 16.04.2003 року, яким надано дозвіл на розроблення проектно-технічної документації по наданню земельної ділянки в оренду із земель водного фонду, межі земельної ділянки водного фонду, переданої в користування ОСОБА_1, не були визначені, про що свідчить, зокрема, посилання в розпорядженні на орієнтовну площу землі 7,8 га, тоді як після розроблення землевпорядної документації, в оренду передана земельна ділянка площею 13,4317 га.

Згідно до ст.20 ЗУ „Про землеустрій", який набув чинності 08.07.2003 року, тобто діяв на час прийняття оскаржуваного розпорядження та укладення оскаржуваного договору оренди, землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою. Об'єктом землеустрою, згідно ст.5 цього Закону, є, зокрема, земельна ділянка.

Тобто, встановлення меж земельних ділянок здійснюється шляхом проведення робіт із землеустрою із розробленням відповідної документації та, відповідно до ст.25 даного Закону, одним із видів документації із землеустрою є проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, межі земельної ділянки, переданої в користування ОСОБА_1, були встановлені проектом землеустрою щодо її відведення, що відповідає вимогам ст.16 ЗУ „Про оренду землі" та ст.ст.20, 25 ЗУ „Про землеустрій".

Відтак, висновок суду першої інстанції про необов'язковість розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у даному випадку не відповідає вимогам Закону.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" у судовому порядку скасовуються розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Констиуції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства.

Згідно ст.211 ЗК України наслідком укладення угод з порушенням чинного законодавства є визнання такої угоди судом недійсною.

За змістом ст.ст. 203, 228 ЦК України - правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, за таких обставинах, договір визнається недійсним.

Сукупність наведених обставин та норм Закону дає підстави прийти до висновку, що розпорядження голови Чуднівської РДА №319 від 10.07.2003 року, яким затверджено проектно-технічну документацію відводу земельної ділянки ОСОБА_1 без проведення її державної експертизи та без проведення нормативно-грошової оцінки цієї земельної ділянки, є незаконним та підлягає скасуванню, а укладений договір оренди земельної ділянки водного фонду від 17.11.2003 року підлягає визнанню недійсним.

Ураховуючи, що земельна ділянка водного фонду набута ОСОБА_1 в користування без дотримання вимог Закону, який регулює порядок її надання, то відповідно до вимог ст. 210, 211 ЗК України це є підставою для повернення вказаної земельної ділянки до земель водного фонду Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області шляхом підписання акта приймання - передачі.

Усупереч наведеному, судом першої інстанції прийнято рішення про відмову у задоволенні позову прокурора.

Відтак, апеляційну скаргу колегія суддів визнає обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, то рішення суду першої інстанції відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області № 319 від 10 липня 2003 року «Про затвердження матеріалів проектно-технічної документації по відводу земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських цілей, розташованої на землях запасу Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області громадянину ОСОБА_1».

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду, укладений 17 листопада 2003 року між Чуднівською районною державною адміністрацією Житомирської області і ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку загальною площею 13,4317 га. до земель водного фонду Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, шляхом підписання акта приймання - передачі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді