Дата документу 03.02.2016
Справа № 2-3787/ 11
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 лютого 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:
головуючого - судді Міщенко Т.М.
при секретарі - Макаренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про припинення права власності та визнання права власності,
Позивачка звернулася з позовом про припинення права власності відповідачів на 1/4 частку у спільному майні.
18.01.2016 позивачка уточнила свої позовні вимоги та просить припинити права власності відповідачів на 1/4 частку у спільному майні та визнати за нею право власності на спірну частку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 1/4 частка будинку АДРЕСА_2, 1/2 частина вказаного будинку належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування. Відповідачам належала 1/4 частка спірного будинку на підставі свідоцтва на спадщину. Однак, відповідачі у спірній частині будинку не проживають, оскільки вона потребує капітального ремонту. Через скрутне фінансове становище відповідачі не здійснюють ремонт своїх часток, через що виникає загроза руйнування належної їй частки будинку. Відповідачі мешкають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їм на підставі власності.
Від позивачки та її представника надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, на позові наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
В судовому засіданні 22.09.2015 позивачка уточнений позов підтримала, пояснила що відповідачі в належній їм частки будинку не проживають тривалий час, будинок руйнується, потребує ремонту, виникла загроза руйнування частини будинку, яка належить їй.
Представник позивачки в судовому засіданні 22.09.2015 позов підтримала, пояснила, що з урахуванням технічного стану належних відповідачам спірних частин будинку, неможливо виділити в натурі незначні частки спірного житлового будинку та неможливо спільно володіти вказаним майном, просить задовольнити позов.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні 22.09.2015 третя особа - ОСОБА_5 позов не визнав, пояснив, що він теж хотів би купити вказану спірну частину будинку.
12.01.2016 від третьої особи - ОСОБА_5 надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність на підставі матеріалів справи, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивачки та її представника, третьої особи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід задовольнити.
Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 31.03.1984 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка житлового будинку АДРЕСА_2/а.с.11/.
Відповідно копії договору дарування від 15.06.1996 ОСОБА_5 належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2/а.с.46/.
Згідно довідки № 733 від 01.02.2011 КП «Мелітопольське МБТІ» /а.с.15/ відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належала 1/4 частина в рівних долях житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення Мелітопольського міського суду від 19.06.1997 справа № 2-1763.
Згідно довідки голови квартального комітету № 40 за адресою: АДРЕСА_2 з серпня 1996 року зареєстрований та проживає ОСОБА_5; з 1996 року за вказаною адресою не проживає та не зареєстрована ОСОБА_1; з 1996 року за вказаною адресою не мешкали та не були зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
05.12.2011 відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовилися від права власності на належні їм по 1/12 частці кожному житлового будинку і визнали за позивачкою ОСОБА_1 право власності на належні їм частки, а позивачка виплатила грошову компенсацію по 8000 грн. кожному із відповідачів, що підтверджується розписками в матеріалах справи/а.с.64-66/.
Однак, відповідачі після прийняття у спадщину спірної частини житлового будинку, в ній не проживають, оскільки вона потребує капітального ремонту. Через що виникла загроза руйнування належної ОСОБА_1 частки будинку.
Факт аварійності вказаної частини будинку підтверджується фотографіями в матеріалах цивільної справи/а.с.69-72/.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
В силу ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно ч. 2 ст. 634 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною;3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.
В силу абз. 3, 4 п. 6 Постанови № 7 Пленуму ВСУ від 04.10.1991 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється,за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості.
Отже, судом встановлено, 05.12.2011 відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовилися від права власності на належні їм по 1/12 частці кожному житлового будинку і визнали за позивачкою ОСОБА_1 право власності на належні їм частки, а позивачка виплатила грошову компенсацію по 8000 грн. кожному із відповідачів, що підтверджується розписками в матеріалах справи. Крім того, відповідачі тривалий час не виконують своїх обов'язків по утриманню своєї частини житлового будинку, що призвело до його незадовільного, аварійного стану.
Згідно з рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.12.2010 ОСОБА_5 виділено в натурі ? частку житлового будинку АДРЕСА_2, яка складається з житлових приміщень 2-2, 2-3, 2-4, 2-5/а.с.7-8 том № 2/.
Враховуючи, що припинення права власності на вказаний будинок не завдасть шкоди інтересам відповідачів, третьої особи ОСОБА_5, оскільки в спірному будинку вони не проживають і забезпечені іншою житловою площею - квартирою, в якій мешкають, частка кожного співвласника є незначною і не може бути виділена в натурі, житловий будинок є не подільним, отже спільне володінням та користування є неможливим.
Тому, суд вважає можливим припинити право власності відповідачів на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2; визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2; стягнути з позивачки на користь відповідачів грошову компенсацію за 1/4 частку майна у спільній частковій власності.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 197, 212, 224 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 361, 364, 365 ЦК України, абз. 3, 4 п. 6 Постанови № 7 Пленуму ВСУ від 04.10.1991 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про припинення права власності та визнання права власності задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/12 частку житлового будинку АДРЕСА_2, право власності ОСОБА_3 1/12 частку житлового будинку АДРЕСА_2, право власності ОСОБА_4 1/12 частку житлового будинку АДРЕСА_2, а всього на ? частку житлового будинку АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку житлового будинку АДРЕСА_2, яка зареєстрована за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: