У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"16" листопада 2016 р.

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Михайлівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про включення до реєстру відшкодувань вкладникам та стягнення гарантованої суми коштів,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою в порядку ст.118 ЦПК України про включення до реєстру відшкодувань вкладникам та стягнення гарантованої суми коштів.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Вимоги ст. ст. 3,4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачають, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Основним завданням Фонду є функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

При аналізі зазначених норм Закону вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є субєктом владних повноважень і на нього державою покладено обовязок здійснення владних управлінських функцій в сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Стаття 3 КАС України визначає, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 1 ч. 2 даної статті визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами щодо включення до реєстру відшкодувань вкладникам та стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів, внесених нею на депозитний рахунок ПАТ «Банк Михайлівський». Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, справа за позовом ОСОБА_1 має розглядатись в порядку адміністративного судочинства в Львівському окружному адміністративному суді.

Цю позицію висловлює й Вищий адміністративний суд України. Так у своєму Інформаційному листі № 992/11/14-14 від 25 липня 2014 року, суд зазначає, що Вищий адміністративний суд України нагадує, що пунктом 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» адміністративним судам розяснено, що спори, які виникають за участю Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно - правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року N2 4452 V/І «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Отже Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи все вищенаведене, позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому слід відмовити у відкритті провадження по даній справі.

З наведених міркувань та керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,-

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Михайлівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду по ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» про включення до реєстру відшкодувань вкладникам та стягнення гарантованої суми коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Марків Ю.С.