провадження 2-з/201/256/2016
УХВАЛА

17 листопада 2016 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2, про заборону вчиняти певні дії, відшкодування шкоди та витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 жовтня 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» про заборону вчиняти певні дії, відшкодування шкоди та витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2016 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків в позовній заяві, які ним було усунуто та подано позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2, про заборону вчиняти певні дії, відшкодування шкоди та витрат.

Позивачем 16 листопада 2016 року до суду було подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд забезпечити позов, шляхом заборони здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку (карта № 5168 7572 0401 0443) і додаткових рахунках договору, які належать позивачу, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та відповідач списує грошові кошти з рахунків у банку на погашення заборгованості, що спричинює значні збитки та призводить до збільшення позовних вимог по справі, що в свою чергу утруднить виконання рішення у справі.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

У частині 2 статті 151 ЦПК України вказано, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не вказує інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ідентифікаційний номер фізичної особи та юридичних осіб (позивача та відповідача), оскільки згідно ч. 3 ст. 210 ЦПК України якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено вимоги до виконавчого документа (ухвала суду) та зазначено, що він повинний містити також індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2, про заборону вчиняти певні дії, відшкодування шкоди та витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя