Справа № 346/2450/14-ц
Провадження № 2/346/22/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі : судді Пятковського В.І.,

секретарів Реви М.М., Ільницької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

представник позивача, звернувшись до суду їз даним позовом, який підтримав у судововому засіданні посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 січня 2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 1200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк виконав свої зобовязання у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, натомість остання систематично порушувала умови договору, в зв»язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2449,04 доларів США, що за курсом 10,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31 березня 2014 року складає 26816,97 грн. та включає в себе штрафи і різницю від суми, що була стягнута з відповідачки на підставі рішення суду від 13 січня 2010 року.

17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію зміни найменування Позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

В судовому засіданні представник позивача підтримавши позовні вимоги долучив до матеріалів справи оригінал заяви відповідачки від 14 січня 2008 року, довідку про заробітну плату її у торгово-виробничому підприємстві «Агат», що у м. Коломиї за 2007 рік, анкету відвідування місця роботи кредитувальника та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Голд».

Просить суд стягнути з відповідачки на користь банку борг за кредитним договором та судові витрати.

Відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечили пославшись на те, що ОСОБА_1 вищезазначений договір не підписувала, грошових коштів від банку не отримувала. Протягом 2007 року ніде не працювала, так як здійснювала догляд за двома малолітніми дітьми, яких народила у листопаді 2005 року. Після відпустки 23 липня 2009 року працевлаштувалася техпрацівницею у ПВТФ «Колоінвест», де їй було заведено трудову книжку. Відношення до ТВП «Агат» не мала ніякого.

Припускає, що кредит міг отримати, як і вчинити від її імені всі інші пов»язані з цим дії, колишній чоловік з яким вона розірвала шлюб у 2009 році і який помер в 2014 році.

Просить взявши до уваги наявні докази у позові відмовити.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд доходить до наступних висновків.

З поданих документів вбачається, що на підставі «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку», відповідачка 14 січня 2008 року отримала кредит у розмірі 1200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У результаті неналежного виконання позичальником умов даного договору виникла заборгованість у розмірі 2449,04 доларів США, що за курсом 10,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31 березня 2014 року складає 26816,97 грн. Наведене підтверджується даними розрахунку заборгованості за вказаним договором.

17 червня 2014 року по даній справі Коломийським міськрайонним судом було прийнято заочне рішення згідно якого з відповідачки стягнуто заборгованість за вищезазначеним кредитним договором. За її ж заявою від 10 березня 2015 року, ухвалою суду від 19 березня 2015 року вказане рішення скасоване, а справу призначено до нового розгляду.

На підтвердження своїх вимог позивач також подав суду довідку про заробітну плату відповідачки за липень-грудень 2007 року у торгово-виробничому підприємстві «Агат», що у м. Коломиї, де вона ніби працювала менеджером та анкету відвідування її місця роботи, без зазначення дати, яка ніби підтверджує факт перевірки робочого місця відповідачки.

В той же час в спростування цього відповідачка подала суду ряд письмових документів, які вказують на фіктивність доказів позивача, а саме : копії свдоцтв про народження двох дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яких вона народила 5 листопада 2005 року і догляд за якими здійснювала у 2007 році. Також відповідачка долучила суду копію своєї трудової книжки, яка була заповнена 23 липня 2009 року та оригінали відомостей про застраховану особу, які подавалися нею за 2007 2010, 2014 роки.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НМ № 039462 видно, що 16 жовтня 2009 року шлюб між відповідачкою та ОСОБА_4 розірвано, а із свідоцтва про смерть серії І-БВ № 232253 від 23 квітня 2014 року, що останній помер 19 квітня 2014 року.

За клопотанням відповідачки, яка стверджувала, що не підписувала заяву про отримання кредиту, а вказані дії без її відома міг вчинити чоловік ОСОБА_4, який мав доступ до її документів і можливо скористався цим, суд призначав судово почеркознавчу експертизу.

Із висновку експерта № 09/03-272 від 30 жовтня 2015 року, видно, що підписи у спірному кредитному договорі від 14 січня 2008 року та у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold» БПОКИК від 23 січня 2008 року виконані не відповідачкою, а іншою особою. Крім того, даним висновком експерта встановлені розбіжні ознаки, стійкі і достатні для висновку про те, що рукописні написи від імені клієнта у вищезазначеній заяві від 14 січня 2008 року, які заповнюються клієнтом, виконані не відповідачкою.

В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист.

Як видно з положень ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

В силу ст. 66 ЦК України висновок експерта належить до письмових доказів.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог з огляду на наявність беззаперечного доказу - висновку експерта, яким підтверджено факт виконання підпису іншою особою у спірних документах від імені відповідачки, що виключає вступ останньої у зобов»язальні відносини з банком по вищезазначеному кредитному договору та, як наслідок, отримання нею кредитних коштів.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 207, 218 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 14 січня 2008 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя П'ятковський В. І.