УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Мукачево Справа №303/6670/16-ц

2/303/2933/16

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

ОСОБА_1, розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3 охорони здоров»я Мукачівського міськвиконкому

про: 1) визнання нечинним та скасування наказу від 04 травня 2016 року №797-02;

2) поновлення на посаді лікаря акушера-гінеколога пологового відділення Мукачівської ЦРЛ;

3) стягнення середнього заробітку прогулу;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд виходить з того, що згідно з вимогами статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (пункти 5 та 6 частини другої) передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Поряд з цим, при поданні позовної заяви, позивачем не зазначено конкретної суми коштів, яку він просить стягнути з відповідача за час вимушеного прогулу, з поданням відповідного розрахунку стягуваної суми та вихідних даних (фактичні виплати за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи), які повинні братися за основу для можливості визначити відповідну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу (ст. 27 Закону України «Про оплату праці», Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100).

Також позивач не долучив до матеріалів позовної заяви документу, що посвідчує його особу та доказів, що підтверджують причини пропуску строку для звернення до суду (копія ухвали суду, та ін.), не зважаючи на такі посилання в тексті позовної заяви.

Крім того, згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Незважаючи на це, зазначаючи відповідачем ОСОБА_3 охорони здоровя Мукачівського міськвиконкому, позивач жодним чином не обґрунтував обставин відносно того, чим саме порушенні його права з боку зазначеного органу, що б давало суду можливість прийти до висновку про необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав ОСОБА_2 з боку відповідача.

Як свідчить оспорюваний за предметом позову наказ, то такий винесений головним лікарем Мукачівської центральної районної лікарні.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость