Ухвала

іменем україни

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 17 серпня 2007 року по 18 грудня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому у них народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 04 квітня 2014 року і досягнення останньою повноліття.

Посилаючись на те, що внаслідок невиконання відповідачем вищевказаного рішення суду утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 5 600 грн, у зв'язку із чим відповідач зобов'язаний сплатити пеню за прострочення сплати аліментів за період з квітня по грудень 2014 року, що складає 7 833 грн, яку позивач просила стягнути на її користь.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 7 833 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі заявники просять скасувати рішення судів попередніх інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 04 квітня 2014 року до досягнення останньою повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області від 03 грудня 2014 року, заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів за період з квітня по грудень 2014 року становить 5 600 грн.

Згідно з розрахунком суми неустойки (пені), наданим ОСОБА_3, сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь, складає 7 833 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що розрахунок, наданий позивачем про нарахування пені за прострочення сплати аліментів, є правильним, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виникнення заборгованості не з його вини.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Проте ухвала апеляційного суду зазначеним нормам процесуального права не відповідає з огляду на наступне.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15 та від 16 грудня 2015 року в справі № 6-2696цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України.

У силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд міг усунути допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, проте, не врахувавши наведеного, залишив без змін рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

В.М.Колодійчук

О.В.Умнова

І.М.Фаловська