Справа № 323/2588/15-ц
26.01.2016 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі
головуючого - судді Мінаєва М.М.,
при секретарі - Тахтаул А.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних витрат, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 133161,64 грн., зазначивши, що 16 листопада 2011 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит № 95 (надалі - Кредитний договір), за яким відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 152000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 15,00% річних строком до 16.11.2021 року. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором, між п ПАТ «Енергобанк» та відповідачем ОСОБА_2 16.11.2011 року був укладений Договір поруки № 95/П (надалі - Договір поруки). За цим Договором поруки відповідач ОСОБА_2 зобов'язалась перед банком відповідати за невиконання відповідачем ОСОБА_1 всіх його зобов'язань за Кредитним договором. Позивачу належить право вимоги до відповідачів на підставі Договору відступлення права вимоги № 217/11 від 15.12.2011 року, укладеного з ПАТ «Енергобанк». Оскільки відповідач не виконує обов'язки за Кредитним договором належним чином, станом на 29.05.2015 року виникла заборгованість, яка становить 133161,64 грн. та складається з 125344,87 грн. основної суми боргу, 6910,41 грн. відсотків за користування кредитом, 906,36 грн. втрат від інфляції.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, згідно інформації, яка неодноразово надходила з ГУДМС України в Донецькій області у відповідь на запити суду щодо підтвердження місця реєстрації фізичних осіб, останнє відоме місце проживання яких належить до Амвросіївського району Донецької області, - за наявними у ГУДМС Донецькій області дані про таких осіб відсутні, а детальніше здійснити перевірку інформації про реєстрацію місця проживання фізичних осіб в населених пунктах, які розташовані в зоні проведення антитерористичної операції, є неможливим, тому що обліки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Донецькій області знаходяться у м. Донецьку на тимчасово непідконтрольній українській владі території.
Тому виклик відповідача здійснено в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі у встановленому законом порядку.
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплатити проценти.
Судом встановлено, що 16 листопада 2011 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про іпотечний кредит № 95 (надалі - Кредитний договір), за яким відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 152000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 15,00% річних строком до 16.11.2021 року.
Згідно п. 2.4 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником до 16-го числа кожного місяця в розмірі 2452,29 грн. відповідно до Графіку погашення кредиту.
15.12.2011 року між ПАТ «Енергобанк» та позивачем був укладений Договір відступлення права вимоги, за умовами якого право грошової вимоги ПАТ «Енрегобанк» до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором, включаючи права за договорами про забезпечення його зобов'язань за Кредитним договором, перейшли до позивача.
Відповідач ОСОБА_1 не виконує обов'язки за договором, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 29.05.2015 року виникла заборгованість, яка становить 133161,64 грн. та складається з 125344,87 грн. основної суми боргу, 6910,41 грн. відсотків за користування кредитом, 906,36 грн. втрат від інфляції.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.
Крім того, відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та умовах договорів, а тому підлягають задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 634, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1 ЦК України, керуючись ст. ст. 1, 8, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Державної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних витрат - задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв