Солом'янський районний суд м. києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Рибасюк О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Біленка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» про розірвання контракту, стягнення вартості придбаного автомобіля та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд розірвати Контракт №13-2261А від 05.08.2013, укладений між сторонами, стягнути з відповідача на свою користь 1 102 863,65 грн. вартості нового автомобіля та 500 000,00 грн. моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним.

05.08.2013 сторони підписали Контракт №13-2261А з Додатком №1, згідно якого відповідач продав, а позивач купив легковий автомобіль марки «BMW F30 318d», 2013 р.в., 1995 кв.см об`єм двигуна.

Позивач стверджує, що випадково заїхав до ТОВ «АВТ Баварія» подивитися «брендові» автомобілі, що саме менеджер відповідача вмовив його купити автомобіль «BMW». Позивач підкреслював, що виключно проанансований відповідачем «високий рівень комфорту і безпеки», імідж власника автомобіля «BMW» сприяв тому, що він прийняв рішення придбати автомобіль.

Натомість відразу після придбання автомобіля, ним були виявлено ряд дефектів, зокрема, не закривалися задні двері так, як закривалися інші двері, тобто «легко», а також молдінг на одній із дверей «відставав» від самої двері.

Сам позивач стверджує, що спочатку на це уваги не звернув, але коли новий автомобіль за спливом декількох днів після придбання побачив один його знайомий, то він сказав, що машина «робляна», що означає, що вона не є новою.

Зазначені обставини переконали позивача в тому, що автомобіль йому було продано із дефектами.

12.09.2014 сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено автомобіль позивача. Позивач зазначає, що сила удару в передню частину автомобіля була таковою, що подушки безпеки повинні були спрацювати, проте жодна з них не спрацювала.

Підсумовуючи також цей, на його думку, недолік, припускає, що автомобіль йому було продано із істотними недоліками, і якби не ця аварія, то він би напевно про них (ці недоліки) і не дізнався.

Не заперечуючи того факту, що і двері, і молдінг на останніх було відповідачем відповідно відрегульовано та відремонтовано, наполягає на розірванні контракту на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо стягнення суми моральної шкоди, то позивач вважає, що усвідомлення того, що у «брендовому» автомобілі не спрацювали подушки безпеки, змушує його кожного разу думати про те, а що б було, якби він та пасажири не були пристебнуті ременями безпеки? Крім того, моральних хвилювань він зазнав і тоді, коли знов таки через неспрацювання, на його думку внаслідок дефекту подушок безпеки, травм зазнали його дружина та онук, які в момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в автомобілі (а.с.2-9, 136)

Представник позивача підтримав позов з підстав, викладених судом вище.

Представник відповідача категорично заперечував проти задоволення позову, стверджував, що позовні вимоги є безпідставними, не доведені належними та допустимими доказами у справі. Так звані «дефекти» автомобіля, відставання молдінгу від дверей та відмінне від інших дверей закривання однієї дверки, були виправлені відповідачем безпосередньо тоді, коли сам позивач на це звернув увагу та звернувся до відповідача. Не вважав це істотним дефектом. Щодо не спрацювання подушок безпеки під час аварії, яка сталася за участі автомобіля позивача, то стверджував, що система безпеки автомобіля «розумна», це означає, що вона сама визначає коли ці подушки повинні «викидатися», оскільки від «викиду» подушок шкода здоров`ю може бути більшою внаслідок травмування людини цією подушкою. Проте позивачем не доведено, що це сталося внаслідок того, що ці подушки безпеки взагалі несправні і що таку несправність можна вважати істотним дефектом автомобіля. Стверджував, що система безпеки автомобіля є технічно справною, будь-які недоліки заводського походження в автомобілі відсутні (а.с.74-76)

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України)

При цьому саме сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилають ся як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України)

Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами, що 05.08.2013 між сторонами укладено Контракт №13-2261А (далі - Контракт), згідно якого відповідач взяв на себе зобов`язання поставити та передати, а позивач - оплатити та прийняти новий легковий автомобіль марки «BMW F30 318d», 2013 р.в., 1995 кв.см об`єм двигуна (далі - автомобіль). Вартість автомобіля - 427 162,82 грн. (а.с.10)

Пунктом 8.1 Контракту передбачено, що автомобіль відповідає вимогам до якості, затвердженим заводом-виробником і визначеним в експлуатаційних документах. Товар не має явних видимих внутрішніх або зовнішніх пошкоджень.

Згідно Акту №13-1307 прийому-передачі автомобіля від 14.08.2013 року зазначений автомобіль було передано відповідачем позивачу. Жодних претензій щодо якості автомобіля (видимих зовнішніх чи інших дефектів) позивач не висловлював (а.с.15)

Окрім того, якість самого автомобіля підтверджується сертифікатом відповідності Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, свідоцтвом про визнання (а.с.93-99)

Сторони стверджують, що 12 вересня 2014 року сталася ДТП за участю автомобіля позивача. В той же час, будь-якими належними та допустимим доказами підтвердити, куди саме прийшовся удар в автомобілі позивача, оскільки позивач наполягав на ударі в передню частину автомобіля, а відповідач стверджував про те, що удар прийшовся в сторону автомобіля зі сторони водія, позивачем не надано. Наявна в матеріалах справи схема автомобіля та наявних у нього пошкоджень свідчить про те, що дійсно пошкоджено було і водійську сторону (а.с.80). Також не підтверджено, з якою швидкістю рухався автомобіль позивача та інший автомобіль, який зіткнувся із автомобілем позивача. На підставі самих лише пояснень позивача та його представника суд вважає неприпустимим робити висновок про те, що не спрацювання подушок безпеки за таких обставин є дефектом автомобіля.

Надані представником позивача копії висновків експертів, які надавалися останніми (експертами) в рамках кримінальної справи, суд до уваги не бере, оскільки по-перше, питання, на які вони відповідали не охоплюються предметом даного позову, а по-друге, позивач та його представник категорично відмовилися від заявлення клопотання про призначення у даній справі будь-яких експертиз для вирішення таких питань як, наприклад, куди було завдано удар під час ДТП автомобілю позивача, чому не спрацювали подушки безпеки та внаслідок чого пошкоджено водійське сидіння тощо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, що пошкодження мали місце і зі сторони водія, і в передній частині автомобіля, проте, з достовірністю сказати про те, куди прийшовся удар та яка швидкість була у обох автомобілів він на даний момент не може. Також може лише припускати від чого було пошкоджено водійське сидіння, проте суд не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях, відтак ці пояснення не враховує під час постановлення рішення.

Обґрунтування сторони позивача про те, що жодна експертна установа в Україні неспроможна провести таку експертизу суд сприймає критично, а посилання на те, що обставини, які обґрунтовують позовні вимоги можуть бути підтверджені шляхом перегляду відео в «ютубі» щодо автомобілів «BMW», взагалі вважає таким, що не заслуговує на увагу.

Також критично суд оцінює твердження позивача та його представника про те, що автомобіль мав «дефекти» від початку його продажу, оскільки витребувані судом за клопотанням представника позивача акти замовлень та акти виконаних робіт свідчать про те, що із зауваженням щодо «незакривання» дверки, відкріплення молдінгу - позивач звернувся до відповідача лише 17 червня 2014 року, тобто за спливом 1 року від моменту придбання автомобіля (а.с.133) , щодо скрипу в панелі приладу, то позивач звернув на це увагу відповідача лише 22 лютого 2014 року за спливом 6 місяців від моменту придбання автомобіля. Будь-яких доказів того, що це було дефектом автомобіля відпочатку матеріали справи не містять (а.с.125)

Всі інші звернення позивача до відповідача стосувалися встановленню грязьозахисних щитків, бризковиків, зняття та встановлення коліс, мийки, перевірки тиску в шинах, заміни фільтрів, перевірки ходової, заміни олива, тобто робіт, які пов`язані з експлуатацією автомобіля (а.с.122-133)

Також з актів виконаних робіт вбачається, що з моменту придбання автомобіля відповідачем було усунуто ряд дефектів на підставі умов Контракту по гарантії безоплатно для позивача, серед них зняття водостічної втулки, зняття та установка центральної консолі, заміна гвинта та гайок (а.с.126, 127, 128)

Слід зазначити, що такі гарантійні роботи прямо передбачені умовами укладеного між сторонами Контракту.

Так, згідно п.8.3 Контракту в рамках постійного контролю заводу-виробника за якістю продукцію відповідачем можуть проводитись рекомендовані «BMW» технічні акції щодо перевірки і усунення можливих недоліків в реалізованій продукції. Сам автомобіль перебуває на гарантії - 2 роки з дати передачі товару.

Сторони визнають, що після ДТП автомобіль було перевезено до відповідача, що саме відповідач здійснював огляд автомобіля та надавав свій висновок з приводу наявних пошкоджень, в тому числі відповідав на запитання позивача, чому не спрацювали подушки безпеки. Цей огляд відбувався в тому числі шляхом зчитування інформації з комп`ютера автомобіля, тестування системи безпеки автомобіля. Вся інформація направлялася до спеціального технічного відділу BMW AG і було прийнято рішення про те, що система безпеки автомобіля є справною. Позивачу надано відповідь про те, що система безпеки автомобіля контролює себе самостійно. Будь-яких помилок, які б змогли обмежити функціонування системи безпеки, не виявлено (а.с.17, 77, 82)

Представлену відповідачем на запит суду інформацію з бортового комп`ютеру автомобіля суд позбавлений можливості дослідити в судовому засіданні, оскільки для цього необхідні спеціальні знання. Суд вкотре наголошує на тому, що незважаючи на роз`яснення в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України прав позивачу звернутися до суду з відповідним клопотанням про призначення у справі експертизи, представник позивача та позивач заявили, що таких клопотань не мають (а.с.134-162)

За аналогічних підстав суд не досліджує і «Опис роботи системи пасивної безпеки автомобілів BMW» (а.с.163-188)

Пунктом 8.8 Контракту передбачено, що у випадку, якщо недолік є істотним та не застереженим відповідачем позивач має право вимагати від відповідача реалізації інших прав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», зокрема, вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у відповідача, товар.

При цьому, в Контракті також зазначено, що під терміном «істотний недолік» розуміється недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від позивача причин і при цьому наділений хоча б однією із нижченаведених ознак, а саме

1)він взагалі не може бути усунутий,

2)його усунення потребує понад 14 календарних днів,

3)він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (а.с.12)

Згідно п.8.9 Контракту за результатами огляду товару з урахуванням позиції заводу-виробника відповідач в розумний термін приймає одне з таких рішень,

1)заявлений недолік підтверджується і підлягає усуненню шляхом проведення гарантійного ремонту,

2)заявлений недолік підтверджується і визнається «істотним», у зв`язку із чим позивач може реалізувати права, передбачені п.8.8 Контракту,

3)заявлений недолік виник внаслідок порушення позивачем правил експлуатації товару і підлягає усуненню за рахунок позивача,

4)заявлений недолік не підтверджується.

Зазначені положення відповідають аналогічним визначенням поняття «істотний недолік», передбаченому в Законі України «Про захист прав споживачів».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 будь-яких обставин, які обґрунтовують предмет позову суду не засвідчила, а пояснення з приводу того, чим керувався позивач під час придбання автомобіля значення для справи не мають.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, відтак в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 4, 10-11, 57-59, 60-61, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ Баварія» про розірвання контракту, стягнення вартості придбаного автомобіля та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено 04 лютого 2016 року о 17 годині 20 хвилин.

Суддя - В.С. Кицюк