Справа № 500/1359/16-ц
Провадження № 2/500/324/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Грубіян Л.І.
при секретарі Матвійчук Н.Ф.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.07.1989 року Агрономічною сільською радою Вінницького району, актовий запис №9, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в звязку з чим їх сімя фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Також позивачка повідомила, що від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають.
У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.
Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу.
Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.07.1989 року Агрономічною сільською радою Вінницького району, актовий запис №9.
Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер.
Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.
Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.
Керуючись ст.ст.104, 105, 110 - 112 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 64, 158, 197, 208, 209, 212 - 215, 218, 222 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Педоренко) ОСОБА_3, зареєстрований 22.07.1989 року Агрономічною сільською радою Вінницького району, запис №9, - розірвати.
Копію рішення, після набрання ним законної сили, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб, направити до відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.
Рішення, як заочне, може бути переглянуте за заявою відповідача, що подається до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4