Справа № 305/1793/16-ц
Провадження по справі 2/305/1184/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про поновлення строку для прийняття спадщини за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє як представник за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 міської ради про поновлення строку для прийняття спадщини за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється сином та спадкоємцем за заповітом, померлої 19 вересня 2015 року ОСОБА_4. Пiсля смерті ОСОБА_4 вiдкрилася спадщина на належне їй на правi приватної власності майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Рахів, вул. Київська, № 5 Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 56,9 кв.м., прилеглими надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею 643 кв. м. Вказане спадкове майно належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_3 держнотконторою 24.04.1989 р. реєстровий № 1514. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 держнотконтори ОСОБА_5 01.04.1997 р. за № 454. Згідно зазначеного заповіту спадкодавець все належне їй на день смерті майно заповіла своєму сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний заповіт не змінений та не відмінений, що засвідчено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.10.2016 року за № 45563191 виданої ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою. 28.10.2016 року з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, звернувся до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено згідно постанови № 94 від 26.10.2016 року керуючись ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у звязку з відсутністю факту прийняття спадщини, так як він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини встановлений статтею 1270 ЦК України, та розяснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Разом з тим, у встановлений законом шестимісячний строк до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадкоємець ОСОБА_2 звернутися не зміг із поважних причин. Поважнимим причинами є те, що він громадянин ОСОБА_6 Федерації, постійно проживав у м. Санкт-Петербург (1694 км від м. Рахів), що засвідчено паспортом громадянина РФ № 40 02 519718, виданим 03.07.2002 р. 16-м відділом міліції Василеострівського району Санкт-Петербургу, його місце проживання зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2015 р. № 23 «Про зупинення дії окремих положень Угоди між Урядом України і Урядом ОСОБА_6 Федерації про безвізові поїздки громадян України і ОСОБА_6 Федерації», з 1 березня 2015 р. громадян ОСОБА_6 Федерації позбавлено можливості вїжджати, прямувати транзитом, перебувати і пересуватися територією України на підставі паспорта громадянина ОСОБА_6 Федерації. На той час громадянин ОСОБА_2 не мав паспорта громадянина ОСОБА_6 Федерації для виїзду за кордон, тому був позбавлений права вїзду в Україну. Тільки 19 вересня 2016 року ОСОБА_2 отримав Посвідку на постійне проживання в Україні (сер. ІН № 113438) і зміг на законних підставах перебувати на території України та 30.09.2016 р. зареєстрував своє місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 (довідка ОСОБА_3 міськради від 30.09.2016 р. № 437), а картку платника податків (необхідну для вчинення будь-яких нотаріальних дій) взагалі отримав лише 12.10.2016 року . Однак на той час строк для прийняття спадщини (до 19 березня 2016 року) вже стік. Крім того, враховуючи потужну пропагандистську кампанію, яка має місце в ОСОБА_6 Федерації, спрямовану на залякування громадян РФ нібито існуючою загрозою для них на території Західної України, спадкоємець на той час побоювався за своє життя і здоровя під час поїздки до України. Враховуючи вищенаведені причини, спадкоємець ОСОБА_2 не мав можливості у строки, встановлені статтею 1270 ЦК України прибути до м. Рахів та звернутися до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає наведені вище причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом поважними, у звязку з чим звертається в суд з даною позовною заявою. Зазначені в позовній заяві обставини підтверджуються доданими документами. На підставі викладеного просив визначити для ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до відповідної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 19 вересня 2015 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з"явився, однак його представник ОСОБА_7 надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не з"явився, однак міський голова ОСОБА_8, просить справу розглянути без представника ОСОБА_3 міської ради. На задоволенні позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлено, що 19.09.2015 року померла громадянка ОСОБА_4, про що 21.09.2015 року був зроблений відповідний актовий запис за № 134, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №192276, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції у Закарпатській області.

Після смерті гр. ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне їй спадкове майно, в тому числі і на житловий будинок який знаходиться за адресою: м. Рахів, вул. Київська, № 5 Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 56,9 кв.м., прилеглими надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею 643 кв. м. Вказане спадкове майно належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_3 держнотконторою 24.04.1989 р. реєстровий № 1514.

Суд констатує, що позивач, ОСОБА_2, являється спадкоємцем за заповітом вищевказаного майна, складеного ОСОБА_9 01.04.1997 року, що був посвідченийдержавним нотаріусом ОСОБА_3 держнотконтори ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстріза № 454.

Даний заповіт є чинним та не скасованим, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45563191 від 26.10.2016 року.

На сьогоднішній день позивач, ОСОБА_2 має намір оформити право власності на спадкове майно, у зв'язку з чим звернувся до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі такого правовстановлюючого документа позивачу було відмовлено, у зв"язку з пропуском ним, встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином ОСОБА_6 Федерації, постійно проживав у м. Санкт-Петербург, що засвідчено паспортом громадянина РФ № 40 02 519718, виданим 03.07.2002 р. 16-м відділом міліції Василеострівського району Санкт-Петербургу, його місце проживання зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 бажає прийняти спадщину, однак, у визначений Законом строк, заяви про прийняття спадщини не подавав, як і не писав заяв про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2015 р. № 23 «Про зупинення дії окремих положень Угоди між Урядом України і Урядом ОСОБА_6 Федерації про безвізові поїздки громадян України і ОСОБА_6 Федерації», з 1 березня 2015 р. громадян ОСОБА_6 Федерації позбавлено можливості вїжджати, прямувати транзитом, перебувати і пересуватися територією України на підставі паспорта громадянина ОСОБА_6 Федерації.

В ході розгляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_2 не мав паспорта громадянина ОСОБА_6 Федерації для виїзду за кордон, тому був позбавлений права вїзду в Україну.

Тільки 19 вересня 2016 року ОСОБА_2 отримав Посвідку на постійне проживання в Україні (сер. ІН № 113438) і зміг на законних підставах перебувати на території України та 30.09.2016 року зареєстрував своє місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується довідкою ОСОБА_3 міськради від 30.09.2016 року за № 437, а картку платника податків (необхідну для вчинення будь-яких нотаріальних дій) взагалі отримав лише 12.10.2016 року. Однак на той час строк для прийняття спадщини (до 19 березня 2016 року) вже стік.

Вирішуючи питання про визначення додаткового строку, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, зважаючи на значну віддаленість постійного місця проживання позивача від місця відкриття спадщини, яким є м. Санкт-Петербург ОСОБА_6 Федерації, та те, що з часу смерті матері він не мав можливості приїхати в Україну у зв"язку із відсутністю у нього документів необхідних для в"їзду на територію України, оскільки він являється громадянином ОСОБА_6 Федерації, враховуючи потужну пропагандистську кампанію, яка має місце в ОСОБА_6 Федерації, спрямовану на залякування громадян РФ нібито існуючою загрозою для них на території Західної України - дані обставинами, в сукупності можна визнати непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій спрямованих на прийняття спадщини, а отже визнаються судом поважними причинами, з яких він не зміг своєчасно юридично оформити прийняття спадщини, що залишилася після смерті його матері - ОСОБА_4.

Таким чином, у суду є всі підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Питання про стягнення судових витрат в судовому засіданні представник позивача не ставив, а тому судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209, 212 215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити для ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набуття рішення суду законної сили для подання до відповідної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 19 вересня 2015 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.