Справа № 464/2656/16-ц
пр.№ 2/464/1014/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Басович В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути із приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_3 суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 9 456,78 грн., 800 грн. витрат за проведення незалежної експертизи, а також стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 вересня 2015 року у м.Львові по пр. Червоної Калини, 53 відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Вказана ДТП трапилась з вини ОСОБА_4, що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), підписаним обома учасниками ДТП. На момент вказаної події, відповідальність водія ОСОБА_4 перед іншими учасниками дорожнього руху була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до полісу АІ/7134559. У зв'язку із настанням страхового випадку, відповідачем було виплачено позивачу 5 580,32 грн. страхового відшкодування, проте з таким розміром відшкодування ОСОБА_3 не може погодитись, оскільки сума абсолютно не покриває витрат на ремонт автомобіля. Тому для визначення дійсного розміру збитків ОСОБА_5 було залучено незалежну спеціалізовану експертну організацію - ТзОВ фірма «Експертиза» та відповідно понесено витрати за послуги експерта на суму 800 грн. Відповідно до висновку №273 ТзОВ фірма «Експертиза» від 18.11.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, на момент складання висновку, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу становить 15 037,10 грн. без ПДВ. Таким чином вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 256,78 грн. (15 037,10+800 - 5 580,32 = 10 256,78). Окрім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 551,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2 000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що наведені у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, покликаюсь на те, що сума матеріального збитку є значно завищеною, оскільки експертиза була проведена значно пізніше. Вважає, що страховою компанією в повному обсязі виплачено страхову виплату. Щодо витрат на правову допомогу вважає, що її розмір перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, що відповідають змісту письмових заперечень, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 вересня 2015 року у м.Львові по пр. Червоної Калини, 53 відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 На момент вказаної події, відповідальність водія ОСОБА_4 перед іншими учасниками дорожнього руху була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до полісу АІ №7134559.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до вказаної норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зважаючи на те, що дорожньо - транспортна пригода відбулась за участю лише забезпечених транспортних засобів за відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції, водії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 склали повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, у відповідності до якого водій ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», визнав свою вину у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема зазначив, що він порушив знак переваги руху або червоного світла, внаслідок чого відбулось зіткнення (а.с. 7).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п.22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З наведених вище положень, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода, що відбулась 26.09.2015 року містить ознаки страхового випадку та може бути підставою для здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході розгляду справи відповідачем ПАТ «Європейський страховий альянс» визнано вказану ДТП страховим випадком та здійснено виплату страхового відшкодування позивачу ОСОБА_3 у розмірі 5 608, 36 грн. на підставі страхового акту №149/15/10/ЦВ04/01/2 від 05.11.2015 р. (а.с.37,38).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем жодними належними доказами не підтверджено вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, що відповідає фактичній виплаті позивачу страхового відшкодування в сумі 5 608,36 грн.

В ході розгляду справи клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля не було заявлено, а тому суд бере до уваги висновок №273 експертного автотоварознавчого дослідження від 18.11.2015 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження у ДТП 26.09.2015 року, на момент складання висновку, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу становить 15 037,10 грн. без ПДВ (а.с.11-16).

У зв'язку з наведеним, з врахуванням тієї обставини, що страховиком ПАТ «Європейський страховий альянс» не в повній мірі виплачено страхове відшкодування позивачу ОСОБА_3, з відповідача слід стягнути розмір страхового відшкодування, що відповідає різниці розміру відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, відповідно до висновку експерта від 18.11.2015 року та фактично виплаченому розміру страхового відшкодування, що становить 9 456,78 грн.

Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У зв'язку з тим, що відповідачем не в повному обсязі було сплачено страхове відшкодування, ОСОБА_3 був змушений звернутись до ТзОВ фірма «Експертиза» для проведення експертного автотоварознавчого дослідження. А тому, з відповідача на користь ОСОБА_3 також слід стягнути витрати, пов'язані із проведенням автотоварознавчого дослідження, що було проведене 18.11.2015 р. в сумі 800 грн. (а.с. 22).

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно по п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано упункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі та факт надання ним правової допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги від 05 лютого 2016 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1957, розрахунком розміру наданої правової допомоги від 21.06.2016 р. та квитанцією від 21.06.2016 р. про сплату коштів за надання правової допомоги.

Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 2016 рік встановлено в сумі 1 378,00 грн, отже вартість 1 год. роботи адвоката на момент ухвалення рішення суду складала 551 грн 20 коп.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що кількість годин, яка зазначена в розрахунку та витрачена адвокатом при здійсненні функцій захисника в судовому засіданні та поза такими є адекватною, а правова допомога в сумі 2 000 грн. відповідає граничному розміру компенсації витрат на правову допомогу.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору, що був сплачений останнім при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_3 10 256 (десять тисяч двісті п'ятдесят шість) грн. 78 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_3 2 551 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Ю. Теслюк