РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

за участі представника заявника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Словянську цивільну справу по заяві ОСОБА_2, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянськ Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_2, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянськ Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, в який заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що 09 січня 2016 року, знаходячись за місцем мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною її смерті стала хвороба: хронічний криптогенний гепатит. 09 січня 2016 року їй в Донецькому протипухлинному центрі було видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку форми № 106/о № 352. В подальшому вона звернулась до ООО Ритуальні послуги м. Донецька, де згідно договору-замовлення їй надали дозвіл на поховання ОСОБА_3 на кладовищі «Мушкетово», де вона й була похована 10.01.2016 року.

В подальшому їй стало відомо, що органи ДРАЦС на території м. Донецька діють незаконно і усі документи видані ними є недійсними на території України, тому вона була вимушена звернутись 20.01.2016 року до ВДРАЦС по м. Словянськ Словянського МУЮ у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть ОСОБА_3 та видати їй свідоцтво про смерть відповідного державного зразка, для цього вона надала копію лікарського свідоцтва про смерть з м. Донецька, копію паспорта покійної, копію свого паспорту та довідку про причину смерті, однак ВДРАЦС по місту Словянськ Словянського МУЮ у Донецькій області їй було відмовлено у видачі свідоцтва з тих мотивів, що оригінал лікарського свідоцтва про смерть повинен відповідати вимогам діючого в Україні законодавства та містити печатки лікарської установи відповідного зразка. Крім того, на її письмове звернення до ВДРАЦС по місту Словянськ Словянського МУЮ у Донецькій області від 20.01.2016 року з проханням розяснити, чи може відділ зареєструвати смерть ОСОБА_3 при наявності лікарського свідоцтва про смерть, яке видане в м. Донецьк, їй повідомили, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI та пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, підставою для державної реєстрації смерті є:

1) лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006р. № 545», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024;

2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час.

Можливості надати лікарське свідоцтво з печатками відповідного зразка медичного закладу України у неї немає, бо лікарських установ, які б діяли на території м. Донецьк, підконтрольних Україні немає. А згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованих території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи (рішення, документ), виданий цими органами та або особами є недійсними і не створює правових наслідків, тому й просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3

У судове засідання заявник ОСОБА_2 не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги викладені у заяві підтримувала у повному обсязі, наполягала на їх задоволені.

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені ОСОБА_2 вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав, дав пояснення, які співпадають із викладеним у позові, додатково суду пояснив, що факт смерті ОСОБА_3 на окупованій території у м. Донецьк 09.01.2016р. підтверджуються свідоцтвом про смерть, медичним свідоцтвом про смерть та заявою на поховання. Оригіналів цих документів у нього не має, надати суду їх не може. Інших доказів, в тому числі фотографій місця поховання, показань свідків він суду надати не має можливості, так, як у звязку із проведенням АТО свідки до Словянського міськрайонного суду приїхати не можуть, а здійснення фотографування на кладовищі не є можливим з цієї самої причини. Уточнювати або змінювати заявлені вимоги він не бажає. Просив суд задовольнити заяву на підставі доказів, які надані суду разом із заявою.

Представник зацікавленої особи ВДРАЦС по місту Словянськ Словянського МУЮ у Донецькій області у судове засідання не зявився, але від начальника відділу надійшла заява про розгляд заяви ОСОБА_2 без участі представника відділу та винесення рішення згідно діючого законодавства.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судову засідання підтвердили факт смерті ОСОБА_3 у м. Донецьку 09.01.2016р., пояснили суду, що вони разом із ОСОБА_2 отримали в медичній установі тіло ОСОБА_3 та 10.01.2016р. поховали її на кладовищі «Мушкетове» у м. Донецьку.

З наданих суду доказів слідує наступне:

ОСОБА_3 народилася 04 червня 1939 р. та мешкала у м. Донецьку по бульвару Шевченко, будинок 67, квартира, 36 (а.с. 12, 13).

З лікарського свідоцтва про смерть за № 352 від 09.01.2016р. слідує, що ОСОБА_3 померла 09 січня 2016р. у м. Донецьк. Зразок лікарського свідоцтва про смерть затверджено Наказом МОЗ України 08.08.2006р. № 545, саме свідоцтво та довідка форми № 106/о № 352 посвідчено відбитками печатки «Донецький протипухлинний центр м. Донецьк» (а.с. 11).

З договору-замовлення на організацію та проведення поховання та акту про надання послуг від 10.01.2016 р. слідує, що ОСОБА_3 похована на кладовищі «Мушкетово» 10.01.2016р. (а.с. 15-17).

20.01.2016р. керівником ВДРАЦС по місту Словянськ Словянського МРУЮ було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту її смерті (а.с. 18).

Суд, вивчивши надані заявником докази, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступного:

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, визнані судом загально відомими, не потребують доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до п.8) ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. № 2398-VІ та пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000р. № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000р. за № 719/4940 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2010р. № 3307/5) зі змінами, підставою державної для державної реєстрації є:

а) лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.09.2006р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024;

б) фельдшерська довідка про смерть форми № 106-1/о, затвердженої наказом Міністерства здоровя України від 08.08.2006р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. № 1150/13024;

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть форми № 106-2/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.09.2006р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024.

Згідно з п.3.4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5 судове рішення є підставою для реєстрації факту смерті особи, яка проводиться за місцем проживання заявника (ст. 257 УПК України) в державних органах запису актів цивільного стану.

Аналізуючи усі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для встановлення факту, який має юридичне значення, а саме того факту, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3, квартира, 36, померла у м. Донецьк 09 січня 2016 року, причина смерті - хронічний крипто генний гепатит.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-15, 60, 61, 107, 208-209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити у повному обсягу.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка міста Донецьк, громадянка України, яка була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1, дійсно померла 09 січня 2016 року у м. Донецьк, причина смерті: хронічний криптогенний гепатит.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2016року.

Суддя Словянського міськрайонного суду М. О. Гусинський