Справа №577/526/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Громова Л. В.
Номер провадження 22-ц/788/289/16 Суддя-доповідач - Околот
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

при секретарі судового засідання - Чуприні В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11 серпня 2014 року між ним та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір підряду за умовами якого останній у строк до 26 серпня 2014 року мав виконати роботи по заливці наливної підлоги малого гаражу та побутової кімнати за адресою: АДРЕСА_1. На виконання умов договору підряду позивачем внесено 8198 грн. 86 коп. передплати, яка складає 100% загальної вартості замовлення, що підтверджується виданою відповідачем квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 11 серпня 2014 року. Оскільки, обумовлені договором підряду роботи відповідачем виконані не були, позивач просив стягнути з відповідача на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», неустойку за період з 06 листопада 2014 року по 26 січня 2015, що становить 19 923 грн. 57коп. Також позивач зазначає, що невиконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду, йому була завдана моральна шкода, яка полягає в порушенні його прав як споживача, занепокоєнні щодо незавершеного будівництва, на яке може негативно вплинути зміна сезонних температурних режимів, позбавленні можливості завершити запланований об'єм робіт по впорядкуванню об'єкта, яку він просив відшкодувати у розмірі 20000 грн. та стягнути на його користь з відповідача.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено. (а.с.107)

Не погодившись з рішенням суду позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої не взяв до уваги наявність доказів, які підтверджують невиконання відповідачем договору підряду від 11 серпня 2014 року. Вважає, що відсутність у відповідача примірника договору не є підставою для відмови у позові, оскільки він міг звернутися за його отриманням чи запропонувати підписати ще один примірник. Вказує, що при підписанні договору ніяких суперечностей між ними щодо його умов не виникало, відповідачем жодні положення договору не оспорювались. Зазначає, що судом першої інстанції взагалі не досліджувався оригінал договору, йому не надана оцінка, а тому помилковим є висновок про спірність змісту пунктів 6.2, 6.3 договору відносно відповідальності відповідача. Вважає, що розглянувши справу без його участі, суд обмежив його процесуальні права на подання доказів, а саме: позбавив можливості надати оригінал спірного договору. Також позивач зазначає, що ніяких перешкод у виконанні відповідачем обумовлених робіт не чинив, а навпаки направляв йому листи від 19 вересня 2014 року та від 07 травня 2015 року з вимогою приступити до виконання робіт. Вказує, що відповідач не надав доказів наявності перешкод у доступі до об'єкта для виконання робіт, тому він не може бути звільнений від відповідальності на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Сторони у засідання суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеними вимогам дане рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, розглядаючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність вини відповідача у невиконані робіт за договором підряду, оскільки у нього відсутній примірник договору підряду укладеного з позивачем та він не мав доступу до об'єкта для виконання обумовлених робіт.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки він є помилковим та не відповідає вимогам закону, обставинам справи і нормам матеріального права.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу сторони у справі зобов'язані довести в судовому засіданні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач як заперечення проти позову.

Однак в порушення положень ст.ст.10, 60, 179, 212-214 ЦПК України суд першої інстанції не перевірив належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, та не надав правильної оцінки наявним у справі доказам.

Частиною 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку докази були досліджені судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, оскільки справа була розглянута за відсутністю позивача і у відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України суд не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив позивачу його права та обов'язки та не попередив про наслідки не вчинення процесуальних дій з приводу надання ним доказів, тому апеляційний суд має законні підстави для встановлення обставин, що мають значення для справи, та дослідження і оцінки наявних у справі доказів, а також доказів, які додані до апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 837, 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено письмовими доказами, 11 серпня 2014 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір підряду №3, за умовами якого, Замовник доручає та сплачує, а Підрядник бере на себе зобов'язання по виконанню заливки наливної підлоги сараю та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до переліку та у обсягах, наведених у рахунку-фактурі від 11 серпня 2014 року №1, яка є невід'ємною частиною цього договору (п.п.1.1) (а.с.41, 51).

Згідно з п.2.1 зазначеного договору ціна договору становить 8198 грн. 86 коп. без ПДВ.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що зазначені роботи мали бути проведені відповідачем з 11 по 26 серпня 2014 року .

Позивач ОСОБА_2 на виконання умов договору сплатив відповідачу загальну вартість послуг у сумі 8198 грн. 86 коп., що підтверджується рахунком-фактурою №1 від 11 серпня 2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 (а.с.42, 43), однак відповідач ФОП ОСОБА_3 обумовлені договором підряду роботи у визначений строк не виконав.

Ці обставини були встановлені рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення виконання умов договору будівельного підряду від 11.08.2014 року та моральної шкоди, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 02 червня 2015 року., яким позовні вимоги були задоволені частково та стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 станом по 06 листопада 2014 року 199 грн. 33 коп. пені та 1000 грн. моральної шкоди. (а.с.52, 92).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача пені за порушення терміну виконання зобов'язань за договором, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач ФОП ОСОБА_3 частково визнав позов, а саме вимоги про стягнення пені у розмірі 199,33 грн. та моральної шкоди у розмірі 1000 грн., оскільки ним умови договору підряду від 11 серпня 2014 року виконані не були, у зв'язку з чим суд, відповідно до умов п.6.3. договору підряду, стягнув пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від ціни договору за кожний день прострочення за період з 27.08.2014 року по 06.11.2014 року.

Крім того, судовими рішення встановлено, що в тексті договору підряду від 11 серпня 2014 року, наданих позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ФОП ОСОБА_3, а саме в п.6.2 та п.6.3 «Відповідальність сторін» існують розбіжності, позивачем не був наданий оригіналу договору підряду, а тому суд для розрахунку пені застосував положення п.6.3 договору підряду наданого відповідачем, яким передбачено, що за порушення терміну виконання зобов'язання за договором винувата сторона виплачує пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від ціни договору за кожний день прострочення. (а.с.51,41 )

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки обставини стосовно невиконання ФОП ОСОБА_3 договору підряду від 11 серпня 2014 року, а також межі застосування відповідальності у вигляді пені та її розмір, встановлені рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року та ухвалою апеляційного суду Сумської області від 02 червня 2015 року, тому при розгляді цієї справи вони не підлягають доказуванню в силу ч.3 ст. 61 ЦПК України.

А тому з огляду на вищезазначені обставини колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені вимог про стягнення пені з відповідача, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є обґрунтованими і колегією суддів приймаються до уваги.

Позивачем у позові ставиться питання про стягнення неустойки за невиконання умов договору підряду за період з 06 листопада 2014 року по 26 січня 2015 року.

Оскільки відповідач ФОП ОСОБА_3 в установлений договором підряду строк не виконав робіт, обумовлених договором, з відповідача відповідно до умов п.6.3 договору підряду на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від ціни договору за кожний день прострочення, з наступного розрахунку.

Ціна договору підряду складає 8198,86 грн. Період порушення терміну виконання зобов'язання - з 06 листопада 2014 року по 26 січня 2015 року (у межах заявлених позовних вимог).

За період з 06 листопада 2014 року по 26 січня 2015 року облікова ставка НБУ складала:

- за період з 06.11.2014 року по 13.11.2014 року (7 днів) - 12,5%, тому пеня за порушення терміну виконання зобов'язань складає 19,65 грн. (8198,86 х 12,5% : 365 х 7) ;

- за період з 13.11.2014 року по 26.01.15 року (74 дні) -14%, тому пеня за порушення терміну виконання зобов'язань складає 232,71 грн. (8198,86 х 14% : 365 х 74) ; а всього складає 253,36 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення неустойки підлягають задоволенню частково, а саме, в розмірі 253,36 грн., а не 19 923,57 грн., як зазначив позивач у своєму розрахунку відповідно до вимог ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 3% вартості робіт, оскільки за невиконання обов'язків за договором підряду від 11 серпня 2014 року передбачено, що підрядник повинен сплатити неустойку, встановлену договором підряду у розмірі однієї облікової ставки НБУ, а законодавство про захист прав споживачів може застосовуватися до відносин за договором підряду у тому разі, якщо вони не врегульовані цивільним законодавством.

Тому твердження позивача у цій частині щодо стягнення з відповідача на його користь неустойки у розмірі 3% загальної вартості замовлення, є безпідставними.

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами є договірними, а договором підряду від 11.08.2014 року відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки моральна шкода, яка заподіяна споживачу за цим законом, відшкодується лише у разі, якщо така шкода завдана в зв'язку з пошкодженням або знищенням майна споживача або каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 із зазначених вище підстав.

У зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_2 був звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» , то у зв'язку з частковим задоволенням позову судовий збір у сумі 511,56 грн. відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316,317,319,325 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення , яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 253,36 грн. (двісті п'ятдесят три гривні тридцять шість копійок) за невиконання договірних зобов'язань за період з 06 листопада 2014 року по 26 січня 2015 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з фізичної особи підприємства ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 511 грн. 56 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі протягом 20 днів касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ .

Головуючий -

Судді -