Провадження по справі № 2-з/752/414/15
У Х В А Л А

11.01.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про забезпечення позову по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору № 50010145 від 07.10.2013 року,

встановив:

09.12.2015 року до провадження судді передано позовну заяву ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору № 50010145 від 07.10.2013 року.

Звертаючись в суд з позовом про стягнення боргу за договором позики, позивач просив його забезпечити шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_1 у межах ціни позову - 130 905, 08 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, зазначили, що 07.10.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 50010145. Відповідно до умов зазначеного договору, позивачем було надано відповідачу кредит у сумі 110 113, 92 грн., що еквівалентно 13 440, 00 дол. США строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою для придбання автомобіля «VW Polo». Відповідач зобов»язалася здійснювати щомісячні платежі щодо погашення кредиту відповідно до графіку погашення. Однак відповідач ОСОБА_1 систематично не виконує належним чином свої збов»язання, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 130 905, 08 грн.

Заявник або ж його представник у судове засідання не викликалися.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно зі змісту позовної заяви між позивачем та відповідачем існує спір про стягнення боргу за кредитним договором.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, ТОВ «Порше Мобіліті» просять його забезпечити шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_1 у межах ціни позову - 130 905, 08 грн.

Однак, на підтвердження заявлених вимог, позивачем не надано суду доказів щодо наявності у відповідача ОСОБА_1 майна та грошових коштів.

Відтак, заявлені вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про забезпечення заявленого ними до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору № 50010145 від 07.10.2013 року, у виді накладення арешту на майно та грошові кошти ОСОБА_1 у межах ціни позову - 130 905, 08 грн., задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про забезпечення заявленого ними до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості та збитків, залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк