09.11.2016 Справа № 2/132/09 4-с/469/5/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року

Березанський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючої судді Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на дії головного державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2016 року ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 (далі державного виконавця) у виконавчому провадженні № 47575290 про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у сумі 885493,31 грн. за виконавчим листом № 2-132, виданим 12 травня 2009 року Березанським районним судом Миколаївської області.

У скарзі стягувач просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо несвоєчасного повідомлення стягувача про прийняте в рамках цього виконавчого провадження рішення (несвоєчасне надіслання стягувачеві супровідного листа, постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23 червня 2016 року, оригіналу виконавчого документа), невиконання вимог ч.2 ст.6, ч.2 ст.19 Конституції України, п.п.2.1, 2.2., 2.3, 2.10 та 2.11 Загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління державної служби України № 214 від 04.08.2010 року, та ч.4 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", а також прийняти рішення щодо виконання п.29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року.

У обгрунтування своїх вимог стягувач посилався на те, що постанова державного виконавця від 23 червня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом від 23 червня 2016 року направлена на адресу стягувача 06.10.2016 року, що є порушенням вказаних вимог законодавства та позбавило стягувача відповідного проміжку часу, необхідного для отримання результатів виконання рішення (кінцевого результату судового розгляду) шляхом повторного звернення до примусового виконання рішення суду, або оскарження такого рішення посадової особи, а також є наслідком відсутності належного та дієвого контролю за діями своїх підлеглих, тобто незабезпечення виконання відділом Конституції та законів України.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_3 не з"явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі та підтримання заявлених вимог, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином телефонограмою.

Державний виконавець Осадча А.С. у судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд скарги без її участі та письмові пояснення, з яких вбачається, що порушення допущене у зв"язку з недосвіченістю.

Дослідивши матеріали скарги, письмові пояснення державного виконавця та оглянувши виконавче провадження, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що на виконанні Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебував виконавчий лист № 2-132, виданий 12 травня 2009 року Березанським районним судом Миколаївської області, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь АКІБ "УкрСиббанк" заборгованості в сумі 885493,31 грн. (виконавче провадження № 47575290).

Постановою головного державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 від 23 червня 2016 року виконавчий документ повернуто стягувачеві ПАТ "УкрСиббанк" в особі ТОВ "Юридична фірма "АРІЄС" на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у зв"язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Зазначену постанову разом з виконавчим листом направлено представнику стягувача ТОВ "Юридична фірма "АРІЄС" за вих.№1811/0230 від 23.06.2016 року.

Разом з тим, як вбачається з копії конверта, направленого ВДВС Березанського РУЮ на адресу представника стягувача за № 390 та роздруківки з інтернет-сервісу відстеження пересилання поштових відправлень, вказані документи фактично надіслано представнику стягувача 06 жовтня 2016 року, та отримано ним 10 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч.2 ст.6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України "Про виконавче провадження" (преамбула вказаного закону в редакції, що діяла на час вчинення бездіяльності державним виконавцем).

Відповідно до ст.1 вказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 11, частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час вчинення бездіяльності) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 02.04.2012 року за № 489/20802 (в редакції, що діяла на момент вчинення бездіяльності), передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі, або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження, у тому числі шляхом факсимільного звязку або електронною поштою.

Зі змісту ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час вчинення бездіяльності), вбачається, що державний виконавець зобов"язаний довести до відома сторін виконавчого провадження копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, зокрема, постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.2.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року N 2274/5, вихідна кореспонденція відправляється через діловода не пізніше наступного робочого дня після підписання (затвердження) документа (супровідного листа).

Таким чином, державний виконавець повинен був не пізніше 24 червня 2016 року відправити стягувачеві постанову про повернення виконавчого документа разом з виконавчим листом.

Виходячи з викладеного, дії державного виконавця щодо несвоєчасного повідомлення стягувача про прийняте в рамках виконавчого провадження рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві та несвоєчасного надіслання стягувачеві копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та виконавчого листа є неправомірними.

Враховуючи вказаний висновок суду та зазначені вище положення преамбули та статті першої Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час вчинення бездіяльності), ст.383 ЦПК України, суд вважає такими, що не стосуються справи, посилання заявника на дотримання чи недотримання державним виконавцем під час примусового виконання рішень положень законодавства, що регулює діяльність державних службовців.

Згідно з ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як вбачається з ч.1 ст.211 ЦПК України, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов"язком суду, а тому, з врахуванням обставин справи, суд вважає, що постановлення ухвали про задоволення вимог стягувача в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо несвоєчасного повідомлення стягувача про прийняте в рамках виконавчого провадження рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві та несвоєчасного надіслання стягувачеві копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та виконавчого листа та направлення її до відповідного відділу ДВС є достатнім для забезпечення належного виконання своїх посадових обов"язків відповідними посадовими особами державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо несвоєчасного повідомлення стягувача ПАТ "УкрСиббанк" про прийняте в рамках виконавчого провадження № 47575290 рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві та несвоєчасного надіслання стягувачеві копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві та виконавчого листа.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п*яти днів з дня її проголошення шляхом подачі скарги через Березанський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подавати апеляційну скаргу протягом п*яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :