Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/389/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.02.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

Суддів Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця (далі ФОП) ОСОБА_2 від імені і в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_3 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2015 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про припинення дії договору оренди землі шляхом розірвання, -

ВСТАНОВИЛА:

31.08.2015 року ОСОБА_4 звернувся у суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про припинення дії договору оренди землі шляхом розірвання.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2015 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, зареєстрований у Компаніївському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастру при Держкомземі України" 22.03.2010 р. за № 03, щодо земельної ділянки площею 6,36 га, яка розташована на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області .Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

У апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_2 просить скасувати рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов , суд першої інстанції дійшов висновку , що надана відповідачем розписка, згідно якої ОСОБА_4 отримав кошти в розмірі 20000 грн. та довідка про сплату орендної плати, з розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого ним податку не є безумовним підтвердженням відсутності заборгованості по орендній платі, оскільки не є тими документами, що підтверджують факт виконання зобовязання, такі докази не відповідають вимогам належності і допустимості в розумінні ст. 58, ч.2 ст. 59 ЦПК України.

Разом із тим, погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного. Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 6,36 га , розташованої на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку.( ас. 5) Між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Компаніївському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастру при Держкомземі України» 22.03.2010 року за № 03, згідно якого ОСОБА_5 передав належну йому на праві власності вищевказану земельну ділянку, а ФОП ОСОБА_2 її прийняв в строкове платне користування на 10 років в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією договору і акту приймання-передачі. (ас. 5, 6-7, 8) Відповідно до ксерокопії розписки , оригінал якої оглянуто у судовому засіданні, ОСОБА_4 взяв в ОСОБА_2 20000 гривень. Зобовязався віддати на користування земельну частку (пай) 6,36 га на термін 5 років. Згідно умов договору та з проведенням індексації , відповідачем проводилися нарахування орендної плати у грошовій формі, утримувався податок з прибутку за ставкою 15%, нарахована орендна плата з 2010 по 2014 рік в сумі 18331,70 грн. зарахована в рахунок погашення виплаченої орендної плати, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_2І.(ас. 46)

Згідно відомостей ОСОБА_4 нараховано до виплати орендну плату за його земельну ділянку 6,36 га відповідно за: 2010 рік 2227,70 грн.; 2011 рік 2720 грн.; 2012 рік 4142 грн.; 2013 рік 4142 грн.; 2014 рік 5100 грн.; на загальну суму 18331,70 грн., а у рядку № 5, навпроти прізвища ОСОБА_4 відомості за 2010-2014 рік включно, у графі «підпис» написано: «зараховано» (ас.101-106).

З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі». Ст. 13 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ст. 21 Закону). Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Як вбачається із матеріалів справи між сторонами в установленому законом порядку укладено договір оренди землі на 10 років , який зареєстровано 22.03.2010 року, визначено розмір орендної плати у розмірі 2622,00 грн., земельна ділянка передана у користування. ( ас. 6-8) З пояснень ОСОБА_4 , викладених у рішенні встановлено, що перед укладенням договору оренди він надав ОСОБА_2 розписку про отримання від нього коштів в сумі 20000 грн., згідно якої зобовязався віддати у користування земельну ділянку площею 6,36га на термін 5 років. ( ас. 113) Виходячи із змісту зазначеної розписки , можливо зробити висновок , що вона не є підтвердженням укладеного договору позики , оскільки не містить зазначення про те, що кошти в сумі 20000,00 грн. ОСОБА_4 взяв у борг , не містить відомостей щодо термінів повернення коштів. ( ас. 36) Натомість письмове зобовязання про надання в оренду належної ОСОБА_4 земельної частки (паю) 6,36 га строком на пять років є підтвердженням наміру передати у оренду земельну частку (пай) 6,36 га ОСОБА_2 у обмін на отримані гроші у сумі 20000.00 грн.

Виходячи з цього, можна зробити висновок, що фактично, ФОП ОСОБА_2 здійснив попередню оплату за користування земельною ділянкою розміром 6,36 га, яка належить ОСОБА_4, про що власне останній і написав розписку та зобовязався віддати в користування земельну частку (пай) площею 6,36 га терміном на 5 років (ас. 36, 79).

Про те, що між сторонами була досягнута саме така домовленість свідчить і відсутність протягом 5 років претензій з боку позивача до відповідача з приводу орендної плати. Право виконати зобовязання достроково передбачено ст. 531 ЦК України . Підтвердженням такого виконання зобовязань відповідача по виплаті орендної плати за оренду належної позивачу земельної ділянки є написана власноручно розписка ОСОБА_4 , яка не оспорена останнім за безгрошовістю відповідно до положень ст. 1051 ЦК України.

Підтвердженням зарахування отриманих позивачем від відповідача коштів у сумі 20000 грн. у рахунок належної ОСОБА_4 орендної плати є відомості, згідно яких нараховано до виплати орендну плату за його земельну ділянку 6,36 га відповідно за: 2010 рік 2227,70 грн.; 2011 рік 2720 грн.; 2012 рік 4142 грн.; 2013 рік 4142 грн.; 2014 рік 5100 грн.; на загальну суму 18331,70 грн., а у рядку № 5, навпроти прізвища ОСОБА_4 відомості за 2010-2014 рік включно, у графі «підпис» написано: «зараховано» (ас.101-106).

Таким чином відповідач , передавши позивачу ще у 2009 році у власність 20000 грн. достроково виконав свій обовязок по виплаті орендної плати за 5 років , а тому правові підстави для розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати відсутні.

Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що судом першої інстанції постановлено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права , його висновки не відповідають обставинам справи , що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення. Керуючись ст. 88, 303, п.2 ч. 1 ст. 307, п.4 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, від імені і в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про припинення дії договору оренди землі шляхом розірвання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 267 грн. 96 копійок. Судові витрати, понесені позивачем віднести за його рахунок. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: