У х в а л а

24 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Сумської області від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: публічне акціонерне товариство «Сумигаз», товариство з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут», про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 29 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив.

Апеляційний суд Сумської області 29 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасував й ухвалив нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила; рішення Апеляційного суду Сумської області від 29 березня 2016 року залишила без змін.

7 жовтня 2016 року ОСОБА_4, за дорученням якого діє ОСОБА_6, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Сумської області від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, зокрема частини першої статті 319 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2011 року, 4 квітня і 3 жовтня 2012 року, 9 вересня 2015 року та 13 липня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано зазначені норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 14 липня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін рішення суду апеляційної інстанції, виходив з того, що колишній власник будинку та користувач земельної ділянки надав згоду на облаштування газопроводу на земельній ділянці. На час придбання домоволодіння позивач був обізнаний про таке обмеження користування земельною ділянкою; крім того, позивач не надав належних доказів порушення його прав відповідачем.

Разом з тим в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалах від 12 жовтня 2011 року та 3 жовтня 2012 року касаційний суд, направивши справи на новий розгляд до судів першої інстанції, указав на порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справ, які мають істотне значення для правильного вирішення цих спорів;

- в ухвалі від 4 квітня 2012 року касаційний суд, залишивши судові рішення без змін, виходив з того, що газопровід, збудований на земельній ділянці позивачів, створює для них перешкоди в користуванні земельною ділянкою, а тому відповідачу необхідно вжити заходів щодо перенесення газопроводу за межі земельної ділянки позивачів;

- в ухвалі від 9 вересня 2015 року касаційний суд, залишивши рішення суду апеляційної інстанції без змін у частині зобов'язання відповідача демонтувати газову трубу та перенести димар та зливну трубу, погодився з його висновком про те, що газова труба, яка проходить від магістральної труби по земельній ділянці позивачки в її частину будинку та літню кухню, є її власністю;

- в ухвалі від 13 липня 2016 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції у частині усунення перешкод у користуванні квартирою, зазначив те, що суди не зауважили, що газопостачання до квартири, яка належить відповідачці за зустрічним позовом, підведено у 2004 році; при цьому газова труба до квартири відповідачки проходить по стіні квартири позивача; будь-яких вимог про демонтаж газопроводу до позивача з часу підведення труби газопостачання відповідачка не заявляла.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: публічне акціонерне товариство «Сумигаз», товариство з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут», про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зобов'язання вчинити певні дії за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Сумської області від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
Н.П. Лященко
Я.М. Романюк