УХВАЛА

іменем україни

10 листопада 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві про зняття арешту та заборони відчуження рухомого та нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт та заборону відчуження нерухомого та рухомого майна ОСОБА_2, накладеного постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 13.01.2009 року, в рамках виконавчого провадження № 10885038.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Позивач стверджує, що він є власником частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з якої і просить зняти арешт.

Проте, як вбачається з відповіді відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві арешт був накладений на майно боржника - ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 10885038, до суду з позовом звернувся ОСОБА_2. Однак будь-яких підтверджуючих документів, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж самою особою суду не надано.

Крім того, позивач просить зняти арешт з усього належного йому майна рухомого та нерухомого на яке накладено майно. Однак, в підтвердження факту накладення державним виконавцем арешту на інше майно ОСОБА_2, суду не надано. А тому, позивачу необхідно надати суду підтвердження факту накладення арешту на належне йому на праві власності інше майно, окрім квартири, або привести свої позовні вимоги у відповідність, з урахуванням вказаних судом зауважень.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що заборона щодо відчуження майна знімається на підставі рішення або ухвали суду нотаріусом. А відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація та зняття обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону є державний реєстратор в особі державного виконавця. Тобто, позовні вимоги в цій частині за своєю суттю не відносяться до компетенції суду і ним не вирішуються, оскільки законодавцем чітко визначене коло осіб, які здійснюють ці функції.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві про зняття арешту та заборони відчуження рухомого та нерухомого майна - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк