АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1556/2016 Головуючий в суді 1 інстанції - Марцинкевич В.А.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Міжнародна Інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», яка подана представником РАІЛКОМ Сергієм Вікторовичем, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ІЦЕНКО Оксана Григорівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про повернення майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно та зобов'язання зареєструвати власність,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іценко О.Г., Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про повернення майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно та зобов'язання зареєструвати власність.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» про закриття провадження у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» - Раілко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та закрити провадження у даній справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що відносно ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» порушено справу про банкрутство Господарським судом Херсонської області, а тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, провадження у справі підлягає закриттю.

В судовому засіданні представник відповідача Раілко С.В. підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_8 погодився з доводами апеляційної скарги і вважав, що скарга підлягає задоволенню.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 вважала доводи апеляційної скарги безпідставними та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявляючи клопотання про закриття провадження у справі, представник відповідача посилався на те, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.04.2015 року порушено провадження про банкрутство ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майна.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 08.09.2015 року ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

Оскільки відповідно до п.7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, то дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому представник відповідача просив провадження у справі закрити.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про закриття провадження, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 16 листопада 2015 року виходив з того, що провадження у справі було відкрито відповідно до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства України та відповідно до ст. 205 ЦПК України відсутні підстави для закриття провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає його таким, що відповідає нормам процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 7 частини 1 ст. 12 ГПК України визначено, що господарським судам підвідомчі : справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_3 свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги № 220/F-В від 15.06.2007 року він набув права вимагати від ЗАТ МІК «Інтерінвестсервіс» виконання ним умов інвестиційного договору від 16.11.2005 року, в тому числі передачі у власність позивача двокімнатної квартири АДРЕСА_1, секція «Е».

10.01.2013 року між позивачем та ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» було укладено додаткову угоду щодо об'єкту інвестування та позивачем отримано довідку про набуття ним у власність об'єкта інвестування - двокімнатної квартири АДРЕСА_2, секція «Е», оскільки інвестиційні кошти внесені ним у повному обсязі.

Проте в подальшому позивачу стало відомо, що 17.06.2013 року між ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та ТОВ «Пост Преміум» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на вказану квартиру, після чого ТОВ «Пост Преміум» 26.06.2014 року продав квартиру відповідачу ОСОБА_4

Тому посилаючись на положення ст. 388 ЦК України позивач просить витребувати у ОСОБА_4 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, секція «Е» у м. Києві на користь ОСОБА_3; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 Також позивач просить визнати за ним право власності на вказану квартиру та зобов'язати реєстраційну службу здійснити державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за позивачем.

З викладеного вбачається, що майнові вимоги про витребування майна та визнання права власності заявлені до відповідача ОСОБА_4, яка відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована власником квартири АДРЕСА_2, секція «Е» у м. Києві.

Таким чином, зі змісту позовної заяви вбачається, що будь-яких майнових вимог до відповідача ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», в тому числі про визнання правочинів недійсними, позивач не заявляє, а тому доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для закриття провадження у справі, оскільки п.7 ч. 1 ст. 12 ГПК України та ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає підвідомчість майнових спорів господарському суду у разі наявності вимог до боржника.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду від 16.11.2015 року про відмову у закритті провадження постановлена з дотримання норм чинного законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Міжнародна Інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: