Справа № 739/787/16-ц
Провадження № 2/739/211/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" червня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Худорби Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення у порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 8 000 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 березня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 20 січня 2016 року у м. Чернігові по вул. Пушкіна сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля під керуванням відповідача та автомобіля під керуванням громадянина ОСОБА_3, в результаті якої останньому було заподіяно шкоду у розмірі 10 384 грн. 17 коп. 12 лютого 2016 року постановою суду відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). 28 січня 2016 року позивач отримав від громадянина ОСОБА_3 повідомлення про настання страхового випадку та 10 лютого 2016 року перерахував останньому страхове відшкодування у розмірі 8 000 грн. 00 коп. При цьому відповідач протягом трьох робочих днів з дня дорожньо-транспортної пригоди позивача про настання страхового випадку не повідомив. У звязку з цим відповідно до статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право на стягнення з відповідача у порядку регресу виплаченого страхового відшкодування.

У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі не подав, причини своєї неявки не повідомив. Враховуючи позицію представника позивача судом прийнято рішення про здійснення судового розгляду без участі представника позивача та відповідача з постановленням заочного рішення.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 20 січня 2016 року о 14 год. 35 хв. відповідач в м. Чернігові по вул. Пушкіна, керував автомобілем НОМЕР_1 та на перехресті з вул. Шевченка проявив неуважність, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого відволікся від керування та здійснив зіткнення з автомобілем «МАЗДА 323», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_3, який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 4-6).

Постановою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2016 року відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та накладено стягнення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.7-8).

Відповідно до частини четвертої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чим мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою.

Отже встановлені постановою судді від 12 лютого 2016 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль під керуванням громадянина ОСОБА_3 зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідача є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року (далі Закон України №1961-ІV) проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно звіту №07/92.02.16 від 04 лютого 2016 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля НОМЕР_3, становить 10 384 грн. 17 коп. (а.с. 12-27).

З дослідженого у судовому засіданні полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0910950 від 05 березня 2015 року вбачається, що відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, уклавши відповідний договір з позивачем, строк дії якого визначено до 07 березня 2016 року (а.с. 9). Вказаним договором визначено страхову суму, яка підлягає відшкодуванню за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50 000 грн., а також франшизу у розмірі 500 грн.

08 лютого 2016 року громадянин ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодуванням у звязку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 20 січня 2016 року за участі його та відповідача (а.с. 30). При цьому відповідач не повідомив позивача про настання вказаного страхового випадку.

09 лютого 2016 року затверджено страховий акт №6421 про виплату ОСОБА_3 суми страхового відшкодування у розмірі 8 000 грн. 00 коп. (а.с. 10-11).

10 лютого 2016 року згідно платіжного доручення №23135 позивачем здійснено виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі 8 000 грн. 00 коп. (а.с. 31).

Відповідно до статті 6 Закону України №1961-ІV, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Статтею 9 Закону України №1961-ІV передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно пункту 22 частини першої статті 22 Закону України №1961-ІV при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 34 Закону України №1961-ІV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортнгої пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

Як зясовано відповідач у визначений законодавством строк не повідомив письмово позивача про дорожньо-транспортну пригоду, не надав відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази поважності причин невиконання відповідачем зазначеного обовязку.

Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України №1961-ІV визначено, що старховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що позивач, як страховик, здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 8 000 грн. 00 коп. громадянину ОСОБА_3, майну якого було заподіяно шкоду в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 січня 2016 року з вини відповідача, при цьому останній будучи страхувальником письмово не повідомив страховика про вказану дорожньо-транспортну пригоду, не надав відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна, контактний телефон та свою адресу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 8 000 грн. 00 коп. Отже позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю і позивач мав сплатити за подання позову 1 380 грн. 00 коп. (у розмірі 1 мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року), однак сплатив його у розмірі 1 450 грн. 00 коп. (виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 травня 2016 року) на підставі статі 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 380 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 22, 1187 Цивільного кодексу України, 6, 7, 9, 12, 22, 29, 33, 36, 38 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» статтями 2, 10, 11, 60, 61, 80, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний код НОМЕР_4), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», (, адреса реєстрації: м. Київ, пров. Балтійський, 20) страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в якості відшкодування судових витрат 1 380 (одну тисячу триста вісімдесят) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку в десятиденний строк з дня винесення судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя В.В. Чепурко