Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Карпенко С.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання заочного рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості з грошової компенсації за речове майно, за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 30 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Заочним рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 квітня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на його користь 4 216 грн грошової компенсації за речове майно, вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 28 листопада 2013 року заочне рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У серпні 2015 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду із заявою про поворот виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 квітня 2007 року.
Заяву обґрунтовано тим, що 6 лютого 2013 року державною виконавчою службою частково виконано заочне рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 квітня 2007 року та стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 688 грн 59 коп., а також 68 грн 86 коп. виконавчого збору на користь відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області. Скасування заочного рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 квітня 2007 року апеляційним судом є підставою для зобов`язання ОСОБА_1 повернути отримані ним кошти, а також підставою для зобов`язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області повернути на рахунок військової частини виконавчий збір.
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 30 жовтня 2015 року, в задоволенні заяви відмовлено.
Військова частина НОМЕР_1 , не погоджуючись із ухвалами суду апеляційної інстанції, подала касаційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про поворот виконання.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно із ст. 382 ЦПК України, у разі скасування у зв`язку з нововиявленими обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. У справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Відмовляючи в задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання заочного рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 квітня 2007 року, суд першої інстанції керувався ч. 2 ст. 382 ЦПК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із такими висновками та залишив судове рішення першої інстанції без змін.

Оскільки стягнення з військової частини НОМЕР_1 грошових коштів за речове забезпечення стосується компенсації виплат позивачу, які випливають із трудових правовідносин, то колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення суду.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухвали апеляційного суду, тому касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 30 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 Мостова
С.О. Карпенко