Провадження № 2/641/1526/2016 Справа № 641/2942/16-ц
Комінтернівський районний суд міста Харкова
головуючого - судді Мельник І.М.
а участю секретаря Севастяновій ОМ.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
До Комінтернівського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з цивільним позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 104 яка розташована по вулиці Танкопія, 24-А в м. Харкові..
Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, пояснивши, що відповідач був її чоловіком, але після розірвання шлюбу він пішов від неї та мешкає понад рік з іншою жінкою. На прохання ОСОБА_1 знятися добровільно з реєстрації відповідач не реагував. Понад рік позивач не знає де мешкає відповідач, за місцем своєї реєстрації він не зявляється на її дзвінки не відповідає.
Також позивач зазначила, що дані обставини можуть підтвердити свідки.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Відповідно норми ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Також у відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України
Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 світлані Іванівні на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 15.05.2009 року ПН ХМНО ОСОБА_3., реєстровий № 813; право власності на нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку у КП «ХМБТІ».
ОСОБА_4 довідки Житлово будівельного кооперативу «Ім. Горького» від 17.03.2016 за № 23, ОСОБА_1 є власницею спірної квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, також разом із нею в спірній квартирі зареєстрований ОСОБА_2.
ОСОБА_4 не проживання виданого житлово будівельним кооперативом «Ім. Горького» від 21 січня 2016 року за підписом голови кооперативу, підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно не проживає за місцем своєї реєстрації, а саме в квартирі АДРЕСА_3 з січня 2015 року та не сплачує за комунальні послуги.
Також даний в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Матеріалами справи підтверджується, що на початку 2015 року відповідач ОСОБА_2 добровільно залишив спірне житлове приміщення, забрав свої особисті речі, що і стало підставою для розірвання шлюбу, з цього часу житловим приміщенням він не користувався, його місце знаходження не відоме, однак його реєстрація у квартирі порушує права власника нерухомого майна, унеможливлює в повному обсязі розпорядження своєю власністю.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2015, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин.
Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-8, 10,11,60, 88, 209,212,214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю квартирою № 104 по вулиці Танкопія, 24-А в м. Харкові, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 104 по вулиці Танкопія, 24-А в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7