Справа № 306/1674/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Кожух О.А.,

суддів Леска В.В., Кондора Р.Ю.,

при секретарі Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 30 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення щомісячно аліментів на його утримання, як батька, у розмірі 1000 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з матірю відповідача ОСОБА_3 із 1966 по 2004 рік. 13.01.1968 народився відповідач. Позивач зазначає, що його матеріальний стан є складним отримує пенсію в розмірі 1180 грн. Внаслідок тривалого (більше 10 років) розгляду судових справ про поділ майна між позивачем і відповідачем, значно погіршився стан здоровя позивача і майже всю пенсію він витрачає на лікування. Посилаючись на положення ст. ст. 202, 203 СК України, просив задовольнити позов.

В подальшому доповнивши позовну заяву, просив стягнути з відповідача 1850 грн. за надання правової допомоги.

Рішенням Свалявського районного суду від 30.11.2015 у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення місцевого суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 рішення суду просив залишити без змін.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не зявились та надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 197, ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202, 203 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, і крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану у відповідному порядку.

Відповідно до ст. 52 Кодексу про шлюб та сім'ю України походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них (ст. 54 КпШС).

Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану, а при її відсутності батьківство може бути встановлене в судовому порядку (ст. 53 КпШС). Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою (ст. 55 КпШС).

Аналогічним чином походження дитини регулюється Сімейним кодексом України (ст. 122, 125, 126 СК України).

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 його матірю зазначено ОСОБА_3, а в графі відомостей про батька міститься прочерк (а.с. 84).

За відсутності відомостей про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не є рідним батьком ОСОБА_2, а тому в останнього відсутній обов'язок утримувати ОСОБА_1

Доводи апелянта щодо народження ОСОБА_2 у період проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є голослівними, необґрунтованими, не стосуються предмета доказування, не впливають на фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору.

Рішення Свалявського районного суду від 30 листопада 2015 року відповідає обставинам справи та ухвалене з додержанням норм матеріального й процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 209, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, п.1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 30 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: