АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Слюсар Т.А.

суддів: Барановської Л.В., Котули Л.Г.

при секретарі: Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур», третя особа: дочірнє підприємство «Житомиртурист» приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» про повернення коштів з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» (далі - ПрАТ «Укрпрофтур») про повернення коштів з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних.

Вимоги обґрунтовував тим, що відповідачем було оголошено про проведення конкурсу з продажу ряду об'єктів нерухомого майна дочірнього підприємства «Житомиртурист» ПрАТ «Укрпрофтур» (надалі- ДП«Житомиртурист» ПрАТ «Укрпрофтур»), умовами якого передбачено, що для реєстрації потенційних покупців сплачується конкурсна гарантія, яка складала 10% від початкової ціни продажу об'єкта, який має намір придбати покупець та реєстраційний збір, в сумі 10000грн.

Маючи намір прийняти участь у конкурсі, 16 грудня 2014 року ним було подано заяву з необхідними документами, а також здійснено необхідні платежі, в сумі 10 000грн. та 24 587 грн.

18 грудня 2014 року відбувся конкурс, переможцем якого він не став й на письмову вимогу від 19 грудня 2014 року про повернення грошей отримав лист, в якому повідомлялось про намагання повернути внесені ним платежі, проте донині кошти йому не повернуто.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Укрпрофтур» на користь ОСОБА_1 конкурсну гарантію, в сумі 24587 грн., реєстраційний збір, в сумі 10 000 грн., з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 13869 грн. 38 коп., три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, в сумі 486 грн.11 коп. та 489 грн.42 коп. судового збору, а всього на загальну суму 49431 грн. 91 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Укрпрофтур», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення районного суду, задовольнивши частково вимоги ОСОБА_1 та стягнення з товариства конкурсну гарантію, в сумі 24 587 грн.

Колегія суддів, заслухавши представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_1 та його представника, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, що 18 грудня 2014 року ПрАТ «Укрпрофтур» був проведений конкурс з продажу ряду об'єктів нерухомого майна ДП «Житомиртурист» ПрАТ «Укрпрофтур», в якому приймав участь ОСОБА_1 й відповідно до умов конкурсу на розрахунковий рахунок ДП «Житомиртурист» ПАТ «Укрпрофтур» сплатив конкурсну гарантію, в сумі 24587 грн. та реєстраційний збір, в сумі 10000 грн. ( а.с.7).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1150 ЦПК України конкурс (змагання) має право оголосити фізична або юридична особа (засновник конкурсу).

Конкурс оголошується публічно через засоби масової інформації. Оголошення про конкурс може бути зроблено іншим чином.

Згідно ч.1 ст. 1151 Цивільного кодексу України засновник конкурсу повідомляє про його умови одночасно з оголошенням про конкурс або персонально кожному, хто виявив бажання брати участь у ньому.

Встановлено, що ОСОБА_1 переможцем конкурсу не став.

Положенням про проведення конкурсів з продажу об'єктів нерухомого майна ПАТ «Укрпрофтур», затверджених постановою наглядової ради ПАТ «Укрпрофтур» від 17 вересня 2014 року № П-118-6 (надалі - Положення), встановлюється загальний порядок підготовки та проведення конкурсів з продажу нерухомого майна за конкурсом, що належить ПАТ «Укрпрофтур» та створеним ним дочірнім підприємствам на правах господарського відання чи оперативного управління, процедури укладення договору купівлі-продажу, визначає порядок розрахунків за продане майно, регулює відносини, що виникають між суб'єктами конкурсу.

Пунктом 1.5 Положення визначені наступні терміни:

конкурсна гарантія - грошовий внесок у розмірі 10 відсотків від початкової ціни продажу майна, визначений умовами конкурсу, що вноситься претендентом для участі в конкурсі на підтвердження виконання зобов'язань за його результатами та умов договору купівлі-продажу майна, як засіб забезпечення дотримання претендентом умов конкурсу і своїх конкурсних пропозицій на період, установлений умовами конкурсу.

Відповідно до п.7.4 Положення засновник конкурсу підписує договір купівлі-продажу; інформує учасників конкурсу про підсумки конкурсу; повертає конкурсні гарантії учасникам конкурсу, що не стали його переможцем.

Отже, згідно п.7.4 Положення ОСОБА_1 має право на отримання сплаченої ним конкурсної гарантії, в сумі 24587грн.

З долученого до справи листа №2 від 14 січня 2015р. ДП «Житомиртурист», адресованого ОСОБА_1, убачається, що у грудні 2014р. останній звертався до підприємства, на рахунок якого вніс платежі - дочірнього підприємства та яке належить позивачу, з заявою про їх повернення, проте відповідач грошові кошти йому не повернув.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи не доведено виконання боржником вимог п.7.4 Положення, незважаючи на звернення позивача з відповідною заявою у грудні 2014р.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача твердив про відсутність їх вини у зв'язку з невиконанням АТ «Імексабанк» дій, зазначених у платіжному дорученні від 23 грудня 2014р. належним йому дочірнім підприємством (а.с.23).

Між тим, обов'язок по поверненню конкурсної гарантії ОСОБА_1 лежить саме на засновнику конкурсу, з яким у позивача виникли цивільно-правові відносини.

Встановлено, що позивач звернувся з заявою про повернення коштів до підприємства, на рахунок якого згідно поданого ПрАТ «Укрпрофтур» оголошення у пресі необхідно було перерахувати кошти - ДП «Житомиртурист» (а.с.6).

Та обставина, що ОСОБА_1 звертався з письмовим запитом про повернення коштів до особи, на рахунок якої перерахував грошові кошти, а не до відповідача, не звільняє приватне підприємство від повернення конкурсної гарантії з урахуванням застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що ПрАТ «Житомиртурист», як засновник конкурсу, проводив конкурс з продажу майна належного йому ДП «Житомиртурист» й саме на ньому лежала відповідальність по поверненню конкурсної гарантії та те, що заяву про повернення грошей було подано до належного відповідачу дочірнього підприємства, яке в інтересах відповідача й отримало від ОСОБА_1 грошові кошти.

Представник відповідача твердив, що товариством вживалися заходи щодо повернення грошей, з посиланням на долучене до справи платіжне доручення, проте кошти ОСОБА_1 повернуто не було, його звернення, спрямоване у грудні 2014р., залишилося без виконання (а.с.8).

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованими посилання апеляційної скарги про відсутність підстав до стягнення з відповідача конкурсної гарантії з застосуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до даних Мінстату України в період з 01 січня 2015 року по 22 червня 2015 року індексу інфляції склав 140,7%, у зв'язку з чим інфляційне збільшення боргу, в сумі 24587 грн., становить 10006 грн. 90 коп., а трьох відсотків річних - 349 грн. 61 коп.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність підстав до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 конкурсної гарантії, в сумі 24587 грн. та 10 006 грн. 90 коп. інфляційних й 349 грн. 61 коп. трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Разом з тим, з висновками суду в частині вирішення вимог про стягнення реєстраційного збору погодитися неможливо.

Відповідно до п.1.5 Положення про проведення конкурсів з продажу об'єктів нерухомого майна ПАТ «Укрпрофтур» реєстраційний збір - це встановлена умовами конкурсу плата за участь у конкурсі, яка вноситься потенційними покупцями в розмірі не менше шести неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що покриває витрати, пов'язані з оголошенням повідомлення про конкурс та забезпеченням інших організаційних заходів з підготовки, проведення конкурсу.

Отже, реєстраційний збір не є прибутком від здійснення господарської діяльності відповідача, а передбачає плату для забезпечення організаційних заходів з підготовки та проведення конкурсу з продажу об'єкта нерухомого майна.

Умовами згаданого Положення повернення реєстраційного збору не передбачено.

За таких обставин, рішення районного суду в частині вимог про стягнення реєстраційного збору, в сумі 10 000 грн., як ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню, а по справі в цій частині слід ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Встановлено, що на суму реєстраційного збору, який не підлягає до стягнення, судом помилково нараховано інфляційні, в сумі 3852грн.48коп. та три відсотки річних, в сумі 136 грн. 50 коп., у зв'язку з чим зазначені суми грошових коштів підлягають виключенню з встановлених судом платежів, а сума судового збору - зменшенню з 489грн.42коп. до 349грн.43коп.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне резолютивну частину рішення районного суду у задоволеній частині вимог викласти в іншій редакції, стягнувши з відповідача на користь позивача конкурсну гарантію, в сумі 24587 грн., інфляційні, в сумі 10006 грн. 90 коп., три відсотки річних, в сумі 349 грн.61коп., судовий збір, в сумі 349 грн.42 коп., а всього на загальну суму 35292 грн. 93 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в частині вимог про стягнення реєстраційного збору, в сумі 10000 грн. скасувати та ухвалити по справі в цій частині нове рішення про відмову у позові.

У іншій частині рішення суду змінити та викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» на користь ОСОБА_1 конкурсну гарантію в сумі 24587 грн., інфляційні, в сумі 10006 грн. 90 коп., три відсотки річних, в сумі 349 грн. 61 коп., судовий збір, в сумі 349 грн.42 коп., а всього на загальну суму 35292 грн. 93 грн.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/12707/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2359/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.