Справа №431/4489/16-ц
Провадження №2/431/1393/16
04 листопада 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кудрявцева І.В.
при секретарі Арабаджи Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації. В обґрунтування свого позову посилається на те, що він є власником житлового будинку №32 по вул.Київській м.Старобільськ Луганської області. В зазначеному будинку зареєстрований, але фактично не проживає з 21.03.2013р. відповідач ОСОБА_2, який є його племінником. Вважав, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а його реєстрація перешкоджає позивачу у користуванні належним йому будинком. У звязку з чим просив суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення будинком №32 по вул.Київській .Старобільська Луганської області та зняти його з реєстраційного обліку.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, у відділення поштового звязку за отриманням судових повісток не зявлявся, у звязку з чим суд відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК суд вважає відповідача ОСОБА_2 повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
У судове засідання позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_3 не зявились, до початку судового засідання надали заяви, у яких у повному обсязі підтримували позовні вимоги, просили розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи, у звязку з чим відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача, його представника.
04 листопада 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Згідно ксерокопії домової книги для реєстрації громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20-24) ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 21.03.2016р.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Луганській області (а.с.29) ОСОБА_2, 11.12.1993р.н., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 21.03.2013р.
Згідно ксерокопії довідки виконкому Старобільської міськради від 25.06.2016р.(а.с.25) ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 2013р.
Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України.
Відповідно до другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації більше одного року та втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власником позивачем ОСОБА_1 його права власності на квартиру, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 551 гривня 20 копійок.
Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.156 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.11,10,88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення будинком №32 по вул.Київській м.Старобільська Луганської області.
Зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: Луганська область, місто Старобільськ, вулиця Київська, будинок №32.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення в 10-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя І.В. Кудрявцев