Провадження №2/761/695/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі Колеснік М.П., Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (Відповідач) про поновлення на роботі, в якому просив: - визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади директора Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»; - поновити ОСОБА_1 на посаді директора Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 03.06.2014р він був призначений на посаду директора Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на умовах укладеного з ним контракту. Кандидатура позивача на вказану посаду була погоджена Міністерством інфраструктури України згідно з листом від 29.05.2014р. № 5658/10/10-14. Проте, 09.02.2015р Позивач був звільнений з роботи з формулюванням «за угодою сторін», хоча жодної угоди між ним та роботодавцем щодо припинення трудових відносин не було. Звільнення Позивача оформлене наказом УДППЗ «Укрпошта» від 09.02.2015р. № 72/к, та як підстава для звільнення в тексті наказу зазначено «заява ОСОБА_1», проте жодної заяви про звільнення Позивач не писав, у зв'язку з чим його звільнення є незаконним.

Ухвалою суду від 12.05.2015р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.10).

Відповідачем подано суду заперечення проти позову (а.с.15-17), в яких він заперечив проти позовних вимог з наступних підстав. Так, 03.06.2014р. наказом № 493/к Позивача було призначено на посаду директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 03.06.2014р. на умовах контракту на термін з 03.06.2014р. по 02.06.2017р. 05.02.2015р. Позивач звернувся з заявою на ім'я виконуючого обов'язки генерального директора УДППЗ «Укрпошта», у якій просив звільнити його з роботи за угодою сторін з 09.02.2015р., зазначену заяву зареєстровано за вх. № УДППЗ «Укрпошта» від 09.02.2015р. № 10-952, в зв'язку з чим Наказом Відповідача від 09.02.2015р. № 72/к Позивача було звільнено з посади директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» 09 лютого 2015 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Таким чином, як вбачається із заяви про звільнення від 05.02.2015р., яка написана власноручно Позивачем, містить його підпис та день проведення звільнення, волевиявлення Позивача на його звільнення з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України було вільним, жодних звернень щодо анулювання домовленості щодо припинення трудового договору з 09.02.2015р. від Позивача не надходило.

За клопотанням представника Позивача ухвалою суду від 23.06.2015р. у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: - Чи виконано текст заяви, вказаної в наказі УДППЗ «Укрпошта» від 09.02.2015р. № 72/к, як підстава звільнення ОСОБА_1 з роботи, ОСОБА_1 чи іншою особою? - Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у заяві, вказаній в наказі УДППЗ «Укрпошта» від 09.02.2015р. № 72/к, як підстава звільнення ОСОБА_1 з роботи, ОСОБА_1 чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (а.с.91-92).

27 листопада 2015 року на адресу суду матеріали справи разом з висновком експертів повернулись з експертної установи, в зв'язку з чим ухвалою суду від 27.11.2015р. провадження у справі відновлено і призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.125).

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Відповідача - Беспаль Л.Г. проти позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Наказу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 03.06.2014р. № 493/к «По особовому складу» ОСОБА_1 призначено на посаду директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 03 червня 2014 року на умовах укладеного контракту строком з 03 червня 2014 року до 02 червня 2017 року включно на підставі заяви ОСОБА_1, погодження Мінінфраструктури від 29.05.2014р. № 5658/10/10-14, контракт від 03.06.2014р. (а.с.18).

Згідно п.24 Контракту від 03.06.2014р., укладеного між Позивачем та УДППЗ «Укрпошта» зазначений контракт припиняється: а) після закінчення строку дії контракту; б) за згодою сторін; в) до закінчення строку дії контракту у випадках, передбачених пунктами 25 і 26 цього контракту; г) з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом (а.с.19-27).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 05.02.2015р. (а.с.33), Відповідачем наказом від 09.02.2015р. № 72/к «По особовому складу» ОСОБА_1, диктора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», звільнено з роботи з достроковим припиненням дії контракту 09 лютого 2015 року відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.34). В зв'язку зі звільненням Позивачу були виплачені всі належні йому до виплати суми, що підтверджується відомістю на виплату грошей № 24 від 10.02.2015р. (а.с.35-36).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема угода сторін.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (далі - Постанова Пленуму від 06.11.1992р. № 9) при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП ( 322-08 ) (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст.38 КЗпП).

Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 12.11.2015р. № 13151/13152/15-32/19416/19417/15-32 рукописний текст заяви від 05.02.2015р., що складена від імені ОСОБА_1 на ім'я в.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_3, як і підпис від імені ОСОБА_1 у вказаній заяві від 05.02.2015р. виконано не ОСОБА_1, а іншою особою (а.с. 111-123).

Згідно із п.18 Постанови Пленуму від 06.11.1992р. № 9 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевірити їх відповідність законові.

Так, оскільки в судовому засіданні встановлено, що домовленості між Позивачем та Відповідачем про припинення трудового договору (контракту) за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України досягнуто не було, оскільки заява від 05.02.2015р. складена від імені ОСОБА_1 про розірвання строкового трудового договору з 09.02.2015р. написана не Позивачем, а іншою особою, підпис останнього на вказаній заяві виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису Позивача, суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 з посади директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» є безпідставним та незаконним.

Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, суд вважає необхідним поновити позивача на посаді директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 10 лютого 2015 року.

Згідно з ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Разом з тим, виходячи зі ст. 11 ЦПК України, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, в судовому засіданні не вирішувалось питання щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача про виплату останньому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» підлягає негайному виконанню.

Враховуючи вищевикладене на підставі ст.ст. 21, 40, 43, 147, 148, 149, 235, 252 КЗпП України, ст.ст. 15, 16, 23 1167 ЦК України з урахуванням п.п.15, 18, 22, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215, 294, 296, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про поновлення на роботі, - задовольнити.

Визнати незаконним наказ Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 09.02.2005р. №72/к щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Допустити негайне виконання рішення суду в порядку ст.367ЦПК України в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасували, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя