Справа № 523/9451/15-ц
Провадження №2/523/3575/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що з 1995 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сімєю, вели спільне господарство. 25.06.1998 року у позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилася дитина - син ОСОБА_4. В свідоцтві про народження дитини, його батьками записані: мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_5. Відомості про батька були записані на підставі ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України, згідно якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів про народження провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Позивач вказує про те, що відповідач ОСОБА_6 відмовився реєструвати себе батьком дитини, проте запевнив, що на стосунках з сином це не позначиться. Однак, згодом стосунки між сторонами погіршилися, та вони припинили мешкати разом, після чого відповідач ОСОБА_6 перестав визнавати ОСОБА_3, 25.06.1998 року своїм сином, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача повернулася до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що він був повідомлений належним чином (а.с.132-133);

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та її представника, суд вважає, про те, що позовні вимоги є не обґрунтованими, є не доказаними, тому не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №161137, яке видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради 23.09.1998 року, актовий запис №621 батьками ОСОБА_3, 25.06.1998 року є мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_5.

Відомості про батька були записані на підставі ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України, згідно якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів про народження провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою (а.с.3);

Відповідно до письмової довідки №148 від 23.09.2009 року, неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12);

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 15.10.2015 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства призначено судову генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народжений ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.54);

29.01.2016 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства повернута до суду без виконання експертизи (а.с.67);

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20.05.2016 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства призначено судову генетичну експертизу на вирішення якої поставлено питання: Чи є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народжений ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.99);

13.09.2016 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства повернута до суду без виконання експертизи (а.с.118);

Відповідно до ст. п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст..126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явленийматір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно Постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року п. 9. відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до привил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які

документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або

витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для

справи.

Судом встановлено, що позивачка не надала суду письмових доказів про визнання батьківства ОСОБА_2

Також, суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 57,58, 60, 64 209, 212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 125, 126, 128 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя Аліна С.С.