РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016 року Провадження №2/425/155/16

Справа №425/127/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач ОСОБА_2 01.06.2014 року продала йому зазначену квартиру, позивач сплатив за неї гроші, про що відповідач надала йому розписку, в звязку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції у червні 2014 року було неможливо оформити у нотаріуса договір купівлі-продажу, позивач повністю сплатив гроші відповідачу, позивач постійно проживає в квартирі, утримує її, однак відповідач свої зобовязання оформити договір купівлі-продажу до 01.09.2014 року у нотаріальній конторі належним чином не оформлює та ухиляється від її посвідчення, тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, просить його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечує, відмовляється від прибуття до нотаріальної контори для оформлення договору, оскільки вона отримала від позивача гроші у сумі 100000,00 гривень за продану 01.06.2014 року квартиру, на її думку зявлятися до нотаріуса потреби немає. Також, відповідач пояснила, що вона багато часу та грошей з 2014 року витратила на оформлення документів для продажу квартири, то більше не має наміру витрачати свій час на відвідування нотаріуса, просить ухвалити рішення відповідно до закону.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, які містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально 12.11.1992 року за реєстром № 8547, відповідачу ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.12.2015 року по цивільній справі № 425/4493/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання права власності за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2, в звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, який посвідчував її право власності на зазначену квартиру та неможливістю отримати дублікат договору купівлі-продажу, оскільки архів, в якому на зберігання перебуває договір купівлі-продажу, знаходиться у місті Луганську, яке на даний час не підконтрольне українській владі. Рішення набрало законної сили 04.01.2016 року (а.с. 24).

Згідно розписки від 01.06.2014 року, яка написана відповідачем ОСОБА_2 та знаходилася у позивача ОСОБА_3, відповідач отримала від позивача 100000,00 гривень за продаж належної їй квартири, відповідач вважає зазначену розписку договором купівлі-продажу, передає ОСОБА_3 ключі від квартири та зобовязується укласти нотаріально договір купівлі-продажу квартири до 01.09.2014 року (а.с. 29).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що власноручно писала розписку 01.06.2014 року, оформити у нотаріуса договір у той час було неможливо, в звязку з тим, що нотаріуси не працювали з причини початку бойових дій, а після того зясувалося, що оригінал договору купівлі-продажу, на підставі якого відповідачу належить квартира є втраченим та оформити його дублікат є неможливим, оскільки цей документ знаходиться у архіві міста Луганська, яке захопили незаконні збройні угрупування. Хоч вона й продала квартиру позивачу 01.06.2014 року та після цього більше року оформлювала документи та змушена була витрачати кошти на таке оформлення, тому їй все набридло, витрачати додатково час на оформлення договору купівлі-продажу вона наміру не має, квартиру та гроші вона передала позивачу, то нехай він сам і займається оформленням, якщо це йому потрібно.

Інших доказів про спростування цих обставини матеріали справи не містять.

Отже, як вбачається з справи позивач добросовісно виконав договір із своєї сторони, а саме: він прийняв майно та розрахувався за нього з відповідачем, утримує це майно, однак відповідач не оформила у нотаріальній конторі договір купівлі-продажу в загальному порядку. Разом з цим, відповідач не заперечує проти укладення договору купівлі-продажу.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати за рішенням суду.

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд приходить до висновку, що позивач та відповідач 01.06.2014 року прийшли згоди стосовно купівлі-продажу квартири, волевиявлення їх було вільним і відповідало їх внутрішній волі, сторони мали на меті реальне настання правових наслідків, про що свідчить той факт, що сторони виконали свої обовязки: позивач передав гроші відповідачу, яка в свою чергу прийняла гроші, надала розписку та зобовязалася укласти договір купівлі-продажу до 01.09.2014 року.

Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки оформлення договору купівлі-продажу не може бути проведено на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», в звязку з незявленням до нотаріуса відповідача та її ухилення від цього, про що вона зазначила в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру № 7 (сім), яка розташована за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Визволителів, будинок 73 (сімдесят три).

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_4) судовий збір у сумі 910,00 (девятсот десять гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова