справа № 631/1900/16-ц
провадження № 2-о/631/57/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т.М.

за участю секретаря судового засідання Атанасової З.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в порядку ст. 257-1 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту смерті своєї матері - ОСОБА_2 в порядку ст. 257-1 ЦПК України, зацікавлена особа Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що 19 липня 2016 року в місті Зугрес Харцизької міської ради Донецької області померла її мати ОСОБА_2. Факт смерті якої підтверджується довідкою про причину смерті від 20 липня 2016 року, виданою Центральною міською лікарнею міста Харцизька, де причиною смерті вказано старість, та свідоцтво про смерть, виданим так званим органом державної реєстрації актів громадського стану «адміністрацією міста Зугрес міста Харцизьк Донецької Народної Республіки» від 22 липня 2016 року серії ДНР №031030, актовий запис №183.

Тобто, документи, що підтверджують смерть ОСОБА_2 видані органом, що перебуває на території, яку держава тимчасово не контролює, у зв'язку з чим заявниця позбавлена можливості у встановленому порядку отримати документ, який визнається в Україні.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть матері та подальшого оформлення спадщини.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не зявилися, через канцелярію суду надали заяву, згідно якої просять дану справу розглянути за їх відсутності.

Представник зацікавленої особи Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника зазначивши, що проти позовних вимог не заперечують.

За таких обставин, враховуючи стислий термін розгляду справ даної категорії, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі доказів, що містяться у матеріалах справи.

Суд, вивчивши доводи заяви ОСОБА_1, дослідивши надані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують дані правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК України, який не є вичерпним.

Статтею 257-1 ЦПК України передбачає наступні особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті матері ОСОБА_2, померлої 19 липня 2016 року в місті Зугрес міста Харцизьк Донецької Народної Республіки.

Судом встановлено, що факт родинних відносин між заявником та померлою ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії ІІ-ЯР №825604, виданим Борчанською поселковою радою 02 липня 1958 року, актовий запис №27 та копією свідоцтва про укладання шлюбу, серії ІV-НО №264508, виданого Зугреською міською радою м. Харцизьк Донецької області від 22.01.1983 року, актовий запис №10, як якого вбачається, що ОСОБА_4 уклада шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на «Кисельову».

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2, заявниця надала суду копію лікарського свідоцтва про смерть, виданого 20 липня 2016 року Лікарнею міста Харцизька № 2, Донецької народної Республіки, де зазначено причину смерті старість. А також копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії ДНР №031030 , що видане «адміністрацією міста Зугрес міста Харцизьк Донецької Народної Республіки» 22 липня 2016 року, актовий запис №183.

З матеріалів справи вбачається, що Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки вищезазначені документи видані на непідконтрольній території України, а предявлене медичне свідоцтво про смерть не відповідає встановленому зразку, визначеному наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті».

З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі державна реєстрація смерті особи, встановлений Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5.

Відповідно до п. 2 зазначених Правил, Відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

У звязку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території.

За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 17 березня 2015 року було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької, Луганської області, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської області» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

З початку тимчасової окупації частини території України, померла фактично проживала в Донецькій області, Харцизька міська рада, місто Зугрес.

Відповідно до ч. 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, місто Зугрес Харцизька міська рада Донецької області визнано тимчасово окупованою територією.

Оцінюючи надані суду копії лікарського свідоцтва про смерть, виданого 20 липня 2016 року Лікарнею міста Харцизька № 2, Донецької народної Республіки та свідоцтва про смерть серії ДНР №031030, що видане «адміністрацією міста Зугрес міста Харцизьк Донецької Народної Республіки» 22 липня 2016 року, актовий запис №183, суд виходить з того, що смерть ОСОБА_2 є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації іншими особами своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки» з яких вбачається, що документи видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але, «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці.

Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречинни» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1986) Європейський суд з прав людини обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у справах «Кіпр проти Туречинни» (Cyprus v. Turkey 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому, Європейський суд з прав людини констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de faсkto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш смертним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим. Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey 10.05.2001).

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі «Мозер проти Республіка Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договорних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою) - (Mozer v. the Republic of Molbova and Russia).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є встановлення факту.

Враховуючи вищевикладене та з метою захисту прав і свобод ОСОБА_6, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення її заяви щодо встановлення факту смерті ОСОБА_2 в певний час, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту виходячи з тих обставин, що склалися.

Керуючись ст.ст. 3, 5-11, 57-59, 64, 212-215, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Нововодолазький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в порядку ст. 257-1 ЦПК України задовольнити.

Встановити факт, смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 19 липня 2016 року в Донецькій області, Харцизька міська рада, місто Зугрес, причина смерті старість.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення невідкладно надіслати до Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_2

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.