АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2-1386/12-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/9837/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шеченко Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ПАТ «Родовід Банк» звернувся у суд з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 47523 гривні 80 копійок.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 23 листопада 2007 року між сторонами у справі був укладений кредитний договір № РР.КК.002/8745/06-2007, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в гривнях та надав позичальнику платіжну картку строком дії до 30 червня 2009 року.

Відповідач зобов'язувався щомісяця погашати овердрафт за картковим рахунком, нараховані банком проценти за користування овердафтом у строк виключно до 15 числа місяця, наступного за звітним, а також погасити заборгованість в строк, визначений цим договором. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» 47523,80 грн. заборгованості за кредитним договором від 23.11.2007 p. № РР.КК.002/8745/06-2007 та 475,24 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.136), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності- на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 листопада 2007 року між ВАТ «Родовід банк», що за новою редакцією Статуту було перейменовано на ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № РР.КК.002/8745/06-2007.

Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в гривнях.

Згідно п. 1.1.2 кредитного договору банк емітує та надає позичальнику платіжну картку строком дії до 30 червня 2009 року включно.

В п. 1.1.5 зазначено, що банк відкриває позичальнику кредитну лінію за картковим рахунком строк до 25 листопада 2008 року (включно) з лімітом кредитування в розмірі не більше 12500 гривень з пільговим строком кредитування зі сплатою 0,01 процентів річних протягом дії пільгового строку кредитування та 36,5 процентів річних після закінчення дії пільгового строку кредитування.

Згідно з п.п. 4.1.8, 4.1.9 кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісяця погашати овердрафт за картковим рахунком, нараховані банком проценти за користування овердафтом у строк виключно до 15 числа місяця,

наступного за звітним, а також погасити заборгованість в строк, визначений цим договором. У випадку непогашення заборгованості у встановлені терміни, вона вважається простроченою.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Сплата прострочених відсотків, заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків за кредит, обумовлене договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Укладеним між сторонами договорами передбачена можливість стягнення пені у разі порушення зобов'язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимогист. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивачем надано суду розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_2 по кредитному договору станом на 14 листопада 2011 року.

За встановлених обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені в розмірі 43447 гривень 02 копійки, суд першої інстанції не врахував вимоги ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи залишок заборгованості за кредитом складає 3800 гривень 92 копійки, а сума нарахованої пені складає 43447 гривень 02 копійки, що значно перевищує суму боргу за кредитом.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим зменшити розмір пені що підлягає стягненню з відповідачів з 43447 гривень 02 копійок до 300 гривень.

Враховуючи, що судом першої інстанції рішення було постановлено з невірним застосуванням норм матеріального права, рішення районного суду, відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2012 року скасувати та ухвалити нове, наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість по кредиту в сумі 3800 гривень 92 копійки, процентів за користування кредитом 95 гривень 18 копійок, прострочену перевитрату в сумі 175 гривень 75 копійок, проценти за прострочену перевитрату в сумі 04 гривні 93 копійки, пеню в сумі 4376 гривень 78 копійок, а всього 4376 гривень 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 243 гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: