Справа № 465/7682/13 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М. Провадження № 22-ц/783/5219/16 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. Категорія: 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря: Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, Кручка А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 4 липня 2016 року, за скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанови державного виконавця Франківського відділу виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кручок А.М. про відкриття виконавчих проваджень у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди,-

встановила:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 4 липня 2016 року скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на постанови державного виконавця Франківського відділу виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кручок А.М. про відкриття виконавчих проваджень у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Франківського відділу виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кручок А.М. про відкриття виконавчого провадження від 18 травня 2016 року ВП № 51159621 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6798,00 грн.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Франківського відділу виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кручок А.М. про відкриття виконавчого провадження від 18 травня 2016 року ВП № 51159540 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1399,41 грн.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_4

В апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 Зазначає, що строк на пред»явлення до виконання виконавчих листів Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року не був пропущений та перервався 11 травня 2016 року внаслідок пред»явлення стягувачем до примусового виконання виконавчих документів.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4 298 грн. майнової шкоди, 2 500грн. моральної шкоди, витрати за проведення експертного будівельно-технічного дослідження та 223,41 грн. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2015 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2014 року залишено без змін.

З матеріалів виконавчого провадження № 51159621 вбачається, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6798 грн. пред'явлено до виконання 18 травня 2016 року.

Згідно виконавчого провадження ВП № 51159540, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1399,41 грн. пред'явлено до виконання 18 травня 2016 року.

18 травня 2016 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кручок А.М., на підставі зазначених виконавчих листів відкрито виконавчі провадження - ВП № 51159621 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6798 грн., виконавчий лист № 2/465/490/14 виданий 25 червня 2015 року; ВП № 51159540 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1399,41 грн., виконавчий лист № 2/465/490/14 виданий 25 червня 2015 року.

Відповідно до п.2.4 Наказу « Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25 грудня 2008 року № 2274/5 реєстрація вхідних документів здійснюється шляхом присвоєння їм єдиного реєстраційного індексу з подальшим записом необхідних відомостей про документ у відповідному журналі реєстрації. Дата реєстрації і реєстраційний індекс документа проставляються у реєстраційному штампі, як правило, у нижньому правому вільному від тексту куті першої сторінки документа.

Є встановленим, що на копії заяв про прийняття до примусового виконання виконавчих листів Франківського районного суду м.Львова від 13 серпня 2014 року по справі №465/7682/13-ц відсутній реєстраційний індекс документа.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Таким чином, рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2014 року набрало законної сили 14 травня 2015 року, з часу ухвалення рішення Апеляційним судом Львівської області.

Останній день строку пред'явлення до виконання виконавчих листів, що видані на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2014 року є 16 травня 2016 року, оскільки 15 травня 2016 року припало на вихідний день.

Колегія суддів не надає віри поясненням державного виконавця, що виконавчі листи надійшли до виконавчої служби із заявою про звернення до виконання судового рішення 11 травня 2016 року, оскільки належних та допустимих доказів цього не надано. Наявними у справі доказами (вказаною датою надходження заяви про примусове виконання, інформацією у виконавчих листах про дату подачі заяви) стверджується, що такі дії вчинені 18 травня 2016 року.

Описка, яка наявна у виконавчих листах в даті набрання чинності рішенням суду де в цій графі зазначено 3 червня 2015 року правового значення немає, оскільки строк пред'явлення до виконання виконавчого документу, що виданий на підставі рішення суту складає один рік та починає свій перебіг з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-711 цс 15, яка відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 360 - 7 ЦПК України щодо застосування норм матеріального права, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Підстав для відступу від правового висновку Верховного суду України немає.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ст. 385 ЦПК України, скаргу на рішення, дію або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд прийшов до вірного висновку, що, оскаржувані постанови державного виконавця ВП № 51159621 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6798 грн., на підставі виконавчого листа № 2/465/490/14 виданого 25 червня 2015 року та ВП № 51159540 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1399,41 грн., на підставі виконавчого листа № 2/465/490/14 виданого 25 червня 2015 року, є незаконними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону. Підстави для скасування ухвали відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312, 313, п.4 ч.1 ст. 314 ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 4 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: