У х в а л а

27 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Тернопільського національного економічного університету, Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення невиплаченої заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 31 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період з 01.02.2015 року до 01.04.2015 року у розмірі 4 157 грн 91 коп., вихідну допомогу 4 165 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.04.2015 року до часу ухвалення судового рішення та моральну шкоду 15 тис. грн, заподіяну звільненням.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі наказу від 01 квітня 2015 року № 4 її звільнено з посади медсестри санаторію-профілакторію Тернопільського національного економічного університету (далі - ТНЕУ) у зв'язку із скороченням чисельності працівників, пов'язаним із ліквідацією санаторію-профілакторію ТНЕУ. На момент звільнення на порушення ст. 116 КЗпП України їй не було сплачено заборгованості зі заробітної плати. Крім того, їй не виплачена вихідна допомога, як обов'язкова компенсаційна виплата при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме не менше середньомісячного заробітку.

Посилаючись на наведені вище обставини, просила позов задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ОСОБА_4 3 964 грн 29 коп. невиплаченої заробітної плати, 13 053 грн 15 коп. середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 2 078 грн 83 коп. вихідної допомоги, 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто із Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в дохід держави 243 грн 60 коп. судового збору.

У задоволенні вимог ОСОБА_4 до Тернопільського національного економічного університету - відмовлено.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року достягнуто з Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 21 березня рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Тернопільського національного економічного університету на користь ОСОБА_4 2 078 грн 83 коп. вихідної допомоги та 559 грн 43 коп. невиплаченої заробітної плати за вирахуванням з вказаних сум прибуткового податку та інших обов'язкових платежів. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині часткового задоволення її вимог та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що порушення судом норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Тернопільського національного економічного університету, Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення невиплаченої заробітної плати, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик