Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №318/2531/15ц Головуючий у 1 інстанції: Комишня Н.І.
Провадження № 22-ц/315/148/16 Суддя-доповідач: Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області

на ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року

у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_3.

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року Державний виконавець ВДВС Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_3

В поданні зазначав, що на виконанні у ВДВС Кам'янсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/316/387/14 від 15.04.2014 року, виданого Енергадарським міським судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його прибутку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.12.2009 і до досягнення дитиною повноліття. 20.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Заборгованість по сплаті аліментів станом, на 01.04.2015 року склала 7 286, 83 грн. Просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_3

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року подання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ВДВС Кам'янсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою подання задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог подання, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції встановив такі обставини справи.

На виконанні у ВДВС Кам'янсько-Дніпровського РУЮ Запорізької області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/316/387/14 від 15.04.2014 року, виданого Енергадарським міським судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його прибутку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.12.2009 і до досягнення дитиною повноліття.

20.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Заборгованість по сплаті аліментів станом, на 01.04.2015 року склала 7 286, 83 грн.

Відповідно акту, що складений державним виконавцем 27.07.2015 року зазначено, що боржник відсутній вдома, залишено виклик з'явитися до відділу.

В справі відсутні данні, які б свідчили, що у боржника є будь-яке майно, на яке можна б було звернути стягнення, в справі відсутні данні про отримання будь-яких доходів боржником, в поданні йдеться лише про наявність боргових зобов'язань, але не доведено, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

За таких обставин суд першої інстанції не вбачив підстав для задоволення подання державного виконавця у зв'язку з недоведеністю факту ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Доводи апеляційної скарги в переважній частині повторюють підстави подання, за яким відбулося звернення до суду та яке відхилене судом з зазначенням передбачених законом підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо законності вимог подання у зв'язку із тим, що у ОСОБА_3 діють неврегульовані аліментні зобов'язання не має підтвердження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що аліментні зобов'язання останнього врегульовані рішенням суду, на виконання якого виданий вищевказаний виконавчий лист.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З оскарженої ухвали видно, що суд першої інстанції перевірив наявність факту ухилення особи від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду та встановив, що державний виконавець не зазначив і не надав жодного доказу такого ухилення.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги, що суд обмежує право державного виконавця на звернення з таким поданням не можуть братися до уваги, оскільки державний виконавець у даній справі реалізував своє право звернення з поданням, яке розглянуто судом належним чином у відповідності до норм закону.

Відсутність підстав для задоволення подання свідчить про неналежне здійснення державним виконавцем покладених на нього обов'язків та недотримання останнім ст.6 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно вказаної норми Закону надано гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні та встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального права, а доводи апеляційної скарги її не спростовують.

Немає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області відхилити.

Ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: