№ 207/2308/16-ц
№ 2/207/1440/16
28 жовтня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бистрової Л.О.
при секретарі Мозоль О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів,-
В обґрунтування позову посилається на те, що 24 червня 2016 року між нею, тобто позивачкою ОСОБА_1, та ОСОБА_2, за участю ріелторів агентства нерухомості «Новий Дім» був укладений договір намірів, згідно якого ОСОБА_2 мав намір продати, а ОСОБА_1 купити житловий будинок № 23 по вулиці Житомирській у м. Камянське Дніпропетровської області. Сторони зобовязались у майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомості у строк не пізніше 01 серпня 2016 року.
При цьому, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він є спадкоємцем за померлими родичами та житловий будинок належав ОСОБА_3 на підставі договору про право забудови від 25.03.1957 року, станом на момент укладення договору він є померлим і відкрита спадкова справа, яка знаходиться у провадженні приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Цей факт позивачкою був перевірений і про наявність спадкової справи в інтересах спадкоємця ОСОБА_2 у присутності ріелтора був нотаріусом підтверджений.
Також, 20.07.2016 року ріелтор ОСОБА_5 знову звернулась до позивачки з проханням надати ще 2500,00 гривень, оскільки необхідно понести витрати на документи, а ОСОБА_2 ще не приїхав, про що також оставила розписку власноруч у договорі.
Станом на 01 серпня 2016 року, позивачка за попередньою домовленістю з ріелторами зявились до нотаріусу для посвідчення угоди, однак Продавець, тобто відповідач ОСОБА_2, так і не зявився, чим порушив умови договору про наміри продати житловий будинок у строк до 01.08.2016 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом, виданим нотаріусом від 01.08.2016 року та квитанцією про сплату за нотаріальну дію у сумі 500,00 гривень.
Оскільки купівля житлового будинку так і не відбулась, позивачка неодноразово зверталась до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів або укладання основного договору, однак з невідомих причин відповідач не виходить на звязок, а ріелтори, що надавали йому допомогу у оформленні спадщини на будинок, взагалі відмовились спілкуватись з ними у грубій формі. Тому, 02 серпня 2016 року позивачка звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Просить позов задовольнити у повному обсязі.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не зявились. Позивачка надала заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Судом вживались заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Також, відповідач був повідомлений належним чином, в офіційному виданні газети «Вісті Придніпровя» № 79 (1778) від 18.10.2016 року було розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання із зазначенням місця, дати та часу розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В ході судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем за померлими родичами та житловий будинок належав ОСОБА_3 на підставі договору про право забудови від 25.03.1957 року. На момент укладення договору ОСОБА_3 є померлим, тому відкрита спадкова справа №19/2016, яка знаходиться у провадженні приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4.
Між сторонами, 24 червня 2016 року був укладений договір (а.с.7-8) про купівлю-продаж зазначеної нерухомості за 120000,00 гривень, що еквівалентно 4800,00 доларів США.
Станом на 01 серпня 2016 року, позивачка за попередньою домовленістю з ріелторами зявились до нотаріусу для посвідчення угоди, однак Продавець, тобто відповідач ОСОБА_2, так і не зявився, чим порушив умови договору про наміри продати житловий будинок у строк до 01.08.2016 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом, виданим нотаріусом від 01.08.2016 року та квитанцією про сплату за нотаріальну дію у сумі 500,00 гривень (а.с.11-12).
Оскільки купівля житлового будинку так і не відбулась, позивачка неодноразово зверталась до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів або укладання основного договору, однак з невідомих причин відповідач не виходить на звязок, а ріелтори, що надавали йому допомогу у оформленні спадщини на будинок, взагалі відмовились спілкуватись з ними у грубій формі.
02 серпня 2016 року позивачка звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с.18).
В подальшому договір купівлі-продажу житлового будинку укладений не був.
За правилами ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Відповідно до вимог статей 635, 657 ЦК України попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна має бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням, оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.
Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6 - 176 цс 12.
Оскільки, як встановлено, отримана відповідачем сума є авансом, то не підлягає застосуванню ч.1 ст. 571 ЦК України відповідно до якої якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.
Крім того позивач просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати: судовий збір за подання позову в сумі 900,00 грн., судовий збір за забезпечення позову в сумі 275,61 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів в сумі 275,61 грн., витрати на послуги адвоката 5034,00 грн., витрати за видачу нотаріусом свідоцтва про місце перебування покупця 01.08.2016 року в сумі 500 грн., витратина розміщення оголошення про день та час слухання справи в газеті «Вісті Придніпров'я» в сумі 300 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог про стягнення судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 900 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 275,61 грн., витрат на послуги адвоката у розмірі 5034,00 грн., витрат на розміщення оголошення про день та час слухання справи в газеті "Вісті Придніпров'я" в сумі 300 грн., а всього 6509,61 грн.
Не підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.09.2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено. Також не підлягають стягнення витрати за видачу нотаріусом свідоцтва про місце перебування покупця 01.08.2016 року в сумі 500 грн., оскільки такі витрати, відповідно до ст. 79 ЦПК України не відносяться до судових.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 570, 635, 657 Цивільного кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, понесені витрати у розмірі 6509,61 (шість тисяч п'ятсот дев'ять) гривень 61 копійки, з яких: судовий збір за подання позову до суду у сумі 900,00 гривень; судовий збір за подання за забезпечення доказів у сумі 275,61 гривень; витрати на послуги адвоката по договору у сумі 5034,00 гривень; витрати на розміщення оголошення в пресі у сумі 300,00 гривень.
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Л.О.Бистрова