АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Шевчук О.П.
№ 22-ц/796/733/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар: Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Присяжнюка Андрія Юрійовича, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 28.4.1/АК - 292.07.2 від 30 травня 2007 року в сумі 10 036,32 доларів США (по тілу кредиту та відсотках), 9 705,83 грн. (плата за обслуговування кредиту) та 110 654,92 грн. (пеня, три проценти річних та інфляційна складова), з яких: сума заборгованості за кредитом - 6871,80 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 3164,52 доларів США; сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 9 705,83 гри. сума нені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 96 543,94 гри.; загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 12 174,91 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 1 936,07 грн. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову банку за спливом позовної давності, оскільки згідно з умовами кредитного договору кінцевим строком повернення кредиту було визначено 30 травня 2014 року.

В апеляційній інстанції представник ПАТ «Родовід Банк» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 травня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» (банк), та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір №28.4.1/АК-292.07.2. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 12 800 доларів США терміном до 30 травня 2014 року включно.

Згідно з п.п. 1.5, 1.5.1 договору встановлено процентну ставку за кредитом в розмірі 10% річних, щомісячну плату за проведення розрахунків в розмірі 0,2% від суми виданого кредиту.

Згідно з п.п.3.1., 3.2. кредитного договору позичальник зобов'язався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10»-го числа (включно) кожною календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 152 долари США на рахунок, вказаний у пункті 1.3 цього договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; повернути кредит згідно з умовами цього договору не пізніше 30 травня 2014 року.

Згідно з п. 3.3. кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 30 травня 2014 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами.

Пунктом 3.9. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів чи плати за проведені розрахунків, позичальник зобов'язався сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки встановленої у пункті 1.5 цього договору, від суми простроченого платежу (а. с. 5-7).

20 жовтня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою сторонами було встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 12% річних (а. с. 8).

ОСОБА_2 неналежним чином виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

23 грудня 2014 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, яка відповідно до наданих ним розрахунків станом на 12 грудня 2014 року становить 10 036,32 доларів США (по тілу кредиту та відсотках), 9 705,83 грн. (плата за обслуговування кредиту) та 110 654,92 грн. (пеня, три проценти річних та інфляційна складова), з яких: сума заборгованості за кредитом - 6871,80 доларів США; сума заборгованості за відсотками - 3164,52 доларів США; сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 9 705,83 грн. сума нені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 96 543,94 грн.; загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 12 174,91 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 1 936,07 грн.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 подав заяву про застосування позовної давності.

Врахувавши заяву ОСОБА_2 про застосування позовної давності, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк», виходячи з того, що останній платіж за кредитним договором було здійснено ОСОБА_2 16 серпня 2010 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, за договором про надання банківських послуг, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України), щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Відповідно до умов кредитного договору № 28.4.1/АК - 292.07.2 від 30 травня 2007 року сторонами було встановлено як строк виконання окремих зобов'язань погашення кредиту та сплати процентів - починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10»-го числа (включно) кожною календарного місяця, (п. 3), а також строк виконання зобов'язань у повному обсязі - до 30 травня 2014 року.

Отже, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається з 11 числа місяця, наступного за розрахунковим. Строк позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається з 31 травня 2014 року.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та, відмовляючи в задоволенні позову, помилково відраховував позовну давність з 16 серпня 2010 року - дня здійснення ОСОБА_2 останнього платежу за кредитним договором.

Вказана помилка підлягає виправленню апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором була обрахована ПАТ «Родовід Банк» з червня 2007 року. З позовом до суду ПАТ «Родовід Банк» звернулося 23 грудня 2014 року.

Таким чином, відповідно до заявлених вимог з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитом, процентами, плата за обслуговування кредиту, три проценти річних та інфляційна складова лише за період з 23 грудня 2011 року по 12 грудня 2014 року, пеня за прострочення виконання зобов'язань по погашенню кредиту, процентів та плати за обслуговування кредиту - за період з 23 грудня 2013 року по 12 грудня 2014 року. При цьому, визначаючи суму стягнення, колегія суддів виходить з даних, зазначених в розрахунку, наданому позивачем.

Відповідно до розрахунку, заборгованість по тілу кредиту за період з 23 грудня 2011 року по 12 грудня 2014 року становить 4440,00 доларів США, по процентах - 2062,61 доларів США, по платі за обслуговування кредиту - 6448,71 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту, процентів та плати за обслуговування кредиту - 10 855,97 грн., інфляційна складова за прострочення внесення плати за обслуговування кредиту - 1840,38 грн., пеня за прострочення сплати кредиту, процентів та плати за обслуговування кредиту за період з 23 грудня 2013 року по 12 грудня 2014 року - 37 867,88 грн.

Вказані суми підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк». В іншій частині позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» задоволенню не підлягають.

Таким чином, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід Банк».

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню 1591,73 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Присяжнюка Андрія Юрійовича, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 28.4.1/АК - 292.07.2 від 30 травня 2007 року, яка станом на 12 грудня 2014 року становить 6502,61 доларів США та 57012,94 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 4440,00 доларів США, по процентах - 2062,61 доларів США, по платі за обслуговування кредиту - 6448,71 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту, процентів та плати за обслуговування кредиту - 10 855,97 грн., інфляційна складова за прострочення внесення плати за обслуговування кредиту - 1840,38 грн., пеня за прострочення сплати кредиту, процентів та плати за обслуговування кредиту - 37 867,88 грн.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 1591,73 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді