Справа № 524/245/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Нестеренка С.Г.

при секретарі - Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В

19 січня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до ТОВ «Техніко-транспортна компанія «Бізнес Клас» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої смертю фізичної особи.

Ухвалою судді від 01 лютого 2016 року позовна заява прийнята і відкрито провадження у справі.

Одночасно з поданням позову, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 звернулася із заявою про вжиття заходів по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на будь-яке належне на праві власності майно ТОВ «Техніко-транспортна компанія «Бізнес Клас», що знаходяться в нього або в інших осіб на суму ціни позову 509519,80 грн.

Суд, вивчивши заяву та матеріали, вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, а відповідно ч. 3 ст. 151 цього Кодексу, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У ч.3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Так, у позовній заяві ставляться вимоги до відповідача про стягнення з ТОВ «Техніко-транспортна компанія «Бізнес Клас» матеріальної шкоди в розмірі 9519,80 грн. та моральної шкоди в розмірі 500000 грн.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, як зазначено вище, просить вжити заходи по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на будь-яке належне на праві власності майно ТОВ «Техніко-транспортна компанія «Бізнес Клас», що знаходяться в нього або в інших осіб на суму ціни позову 509519,80 грн.

Фактично, заявник не ідентифікує конкретне майно відповідача, не вказує на яких рахунках та в яких банках знаходяться кошти відповідача.

До того ж, таке прохання містить вимоги до відповідних інших осіб, в яких можливе знаходження майна відповідача, а звідси така вимога про забезпечення позову є знеособленою.

Крім того, вжиття таких заходів забезпечення позову призведе фактично до перешкоджання господарсько-фінансової діяльності відповідача, як юридичної особи, та які можуть призвести до незворотних наслідків.

Суд вважає, що вжиття заходів у вигляді саме такого виду забезпечення позову є неспівмірним з заявленими позовними вимогами позивача ОСОБА_2 та враховує, що заявником також не надано доказів та відомостей про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151,152, 153, 168, 208 210, 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні заяви в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на будь-яке належне на праві власності майно ТОВ «Техніко-транспортна компанія «Бізнес Клас», що знаходяться в нього або в інших осіб на суму ціни позову 509519,80 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж пяти діб з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: