Справа № 297/643/16-ц
12 травня 2016 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., з участю позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька зазначивши, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі з 24.09.1998 року по 18.01.2007 року, та в шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. На даний час у неї, позивачки, виникла можливість відправити дитину до своїх родичів за кордон для літнього відпочинку, а також донька, яка займається спортом, бажає приймати участь у змаганнях за кордоном, однак для отримання проїзного документу дитини для виїзду за кордон потрібний дозвіл батька - відповідача ОСОБА_2. В свою чергу відповідач уникає зустрічі з нею, відмовляється надавати такий дозвіл, чим самим шкодить інтересам їхньої доньки та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. У звязку з чим позивачка просила винести рішення, яким надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, видати проїзний документ дитини, оформити всі необхідні документи для виїзду за кордон і на виїзд за кордон без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2, в усі держави світу до повноліття дитини.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги просила надати дозвіл на видачу неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проїзного документу дитини, оформлення всіх інших необхідних документів для виїзду за кордон до Російської Федерації, Німеччини, Чехії, Туреччини та Угорщини та без згоди батька строком на три роки, та пояснила, що її донька займається спортом і в майбутньому має намір виїжджати за кордон на різні змагання. Крім того, у неї є родичі за кордоном, яких вони також хочуть навідати, однак відповідач ОСОБА_2 не надає згоду, щоб донька могла отримати проїзний документ для виїзду за кордон. На даний час місце перебування відповідача їй не відоме, встановити з ним звязок вона не має можливості у звязку з чим вона звернулася до суду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 11).
Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ФМ №034583 (а.с. 5).
У сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).
Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 згоди на виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон не надає.
Згідно довідки пошти за місцем реєстрації відповідач ОСОБА_2 не проживає, виїхав за кордон.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, ї фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон.
За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею 18-річного віку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Статтею 7 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.
Таким чином, розглядаючи спір щодо надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди одного із батьків суд зобов'язаний визначити термін вивезення дитини за кордон та країну, до якої дозволяється виїзд дитини без згоди батька.
Вирішуючи дане питання судом враховано мету поїздки (відпочинок та проведення екскурсійних і науково-пізнавальних подорожей) та держави прямування (Російська Федерація, Німеччина, Чехія, Туреччина та Угорщина). Крім того, встановлено, що виїзд за кордон дитини матиме тимчасовий характер, що не порушує права батька дитини на спілкування з нею та не позбавляє його права брати участь у вихованні та утриманні дитини.
Таким чином, суд вважає, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон дитини та виїзд за кордон у вказані держави без згоди батька є підставними, оскільки позивачка дійсно не може одержати згоду відповідача батька дитини на це.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, п. 2 ст. 4, ст. 7 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п.3, п.4, п. 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724),
Уточнений позов задовольнити.
Надати ОСОБА_1 дозвіл без згоди батька ОСОБА_2 на виготовлення проїзних документів та всіх необхідних документів для тимчасового виїзду за межі України та надати дозвіл на виїзд за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Російської Федерації, Німеччини, Чехії, Туреччини та Угорщини строком на 3 (три) роки з дня набрання рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одної ) гривні 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_4.