РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша рівненська державна нотаріальна контора про визначення часток у майні, що є у спільній сумісній власності, та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, просить суд визначити частки співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі по 1/3 частині квартири за кожним та визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_2 визнав повністю. Не заперечив щодо визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності на належну їм квартиру та щодо визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_2

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на пpавi спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_2, її чоловікові ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 січня 1995 року, виданим Рівненською міською радою народних депутатів.

15 листопада 2014 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 для спадкоємців першої черги, а саме, для доньки ОСОБА_5 - позивача ОСОБА_2 Заповіту на час своєї смерті ОСОБА_5 не залишила.

Оскільки у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначені частки співвласників, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, частки спадкодавця ОСОБА_5 та сторін по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 є рівними і становлять по 1/3 частини квартири для кожного.

Згідно положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набується на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності, згідно з вимогами ст.1216 ЦК України, є спадкування.

Згідно з вимогами ст.392 ЦК України власник вправі пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.

Вpаховуючи, що позивач ОСОБА_2 внаслiдок успадкування, а саме за законом, одеpжала належну спадкодавцю ОСОБА_5 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, пpийняла спадщину та коpистується цим спадковим майном, є достатнi пiдстави для визнання за нею пpава власностi на це спадкове майно.

Частиною другою статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

На пiдставi ч.2 ст.124 Конституції України, ст.328, ст.368, ч.2 ст.370, ст.392, ст.1216, ст.1226, ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК Укpаїни, кеpуючись ст.ст.3,10,11,60,209,212,214,215,218, 223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повнiстю.

Визначити частки співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі по 1/3 частині квартири за кожним.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5,померлої 15 листопада 2014 року,яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя: