Справа № 199/7455/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(додаткове)

08 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Герасименко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року були задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та на їх користь стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 514805 (п'ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот п'ять) гривень 07 (сім) копійок.

Зазначене заочне рішення, після відмови судом в його перегляді, було оскаржене відповідачкою ОСОБА_1

Апеляційний суд Дніпропетровської області, куди цивільна справа була спрямована з апеляційною скаргою відповідачки, повернув справу для винесення додаткового рішення, оскільки стягнута судом сума заборгованості не містить зазначення її складових (заборгованості за тілом кредиту та відсотками), що не дає можливості суду апеляційної інстанції розглянути апеляційну скаргу.

Сторони, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду на підставі ч. 3 ст. 220 ЦПК України, зазначене питання розглянуте за їх відсутності.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року були задоволені в повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та на їх користь стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 514805 (п'ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот п'ять) гривень 07 (сім) копійок.

Судом було встановлено, що заборгованість відповідачів на час розгляду справи в суді за розрахунком заборгованості (а.с. 160), яка підлягає стягненню з них на користь позивача становить еквівалент:

-33238,13 доларів США - заборгованість по тілу кредиту;

-7597,52 долари США - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

що загалом складає еквівалент 40835,65 доларів США.

Суд виходив з того, що оскільки позика надавалася у доларах США, заборгованість, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, підлягає стягненню у грошовій одиниці України - гривні з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долару США станом на час ухвалення судового рішення становить 2264,8966 гривень за 100 доларів США.

За наведених обставин, заборгованість відповідачів перед позивачем дорівнює 924885,25 грн. (40835,65 х 22,648966), з яких позивач просив стягнути 514805,07 грн.

Зазначений розмір заборгованості, що підлягає стягненню, і відповідно межі позовних вимог, були визначені позивачем в заяві про збільшення розміру позовних вимог (т. 1 а.с. 157-159), за якою станом на 11 серпня 2014 року заборгованість відповідача перед банком становить 514805,07 гривень, з яких:

-419024,99 грн. - заборгованість по кредиту;

-95780,08 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд виходить з того, що суд апеляційної інстанції вдруге повертає цивільну справу для визначення у резолютивній частині складових заборгованості, що, за їх твердженням, перешкоджає розглянути апеляційну скаргу.

Оскільки суд першої інстанції не наділений повноваженнями надання оцінки ухвалам суду апеляційної інстанції, з метою забезпечення права відповідачки на апеляційне оскарження, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення з зазначеного питання.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Визначити, що заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 514805 (п'ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот п'ять) гривень 07 (сім) копійок, яка заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року стягнута на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, складається з:

-заборгованості за тілом кредиту у розмірі 419024 (чотириста дев'ятнадцять тисяч двадцять чотири) гривні 99 (дев'яносто дев'ять) копійок;

-заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 95780 (дев'яносто п'ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень 08 (вісім) копійок.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :