АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6635/16 Головуючий 1-ї інстанції - Овдієнко В.В.
Справа №621/1796/16-ц Доповідач - Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Бездітко В.М

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області Нагорної Наталії Миколаївни щодо опису й арешту майна, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: 1.визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції (надалі - ВДВС Зміївського РУЮ Х/о.) Нагорної Н.М. щодо опису та арешту майна, здійсненого 30.08.2016року в квартирі за місцем його проживання: АДРЕСА_1, та складання відповідного акту; 2.скасувати акт опису й арешту майна від 30.08.2016року та зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Нагорну Н.М. усунути порушення шляхом повернення майна, вилученого 30.08.2016року.

Вимоги скарги ОСОБА_1 мотивує тим, що 30.08.2016року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Нагорною Н.М. при примусовому виконанні дублікату виконавчого листа №2-1486/03, виданого 18.05.2016року Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 17 725,26грн. здійснено опис та арешт майна в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт опису й арешту майна. Вважає, що опис та арешт його майна здійснено державним виконавцем з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», а саме з порушенням його прав як сторони (боржника) у виконавчому провадженні. Під час здійснення опису й арешту майна він не був присутній як боржник, оскільки про проведення цієї виконавчої дії його не повідомляли. Крім того, опис та арешт майна проводився за участі тільки одного понятого - ОСОБА_4, а іншого понятого - ОСОБА_5 не було. Саме через це копію акту та арешту майна йому надано тільки 06.09.2016року. А присутність державного виконавця Шевчука А.І. взагалі не зафіксована у зазначеному акті. Також, в цьому акті, окрім приблизної (орієнтованої) назви, не вказано деякі назви кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо). З урахуванням передачі описаного та арештованого майна на зберігання стягувачеві ОСОБА_3 з незначними обмеженнями (забороною відчужувати та приводити в гірший стан) його права як боржника грубо порушені, оскільки відмінний стан та якість описаних та арештованих предметів буде важно довести через дії державного виконавця, яка не зазначила цілий перелік необхідних даних щодо цих речей, зокрема - ступінь зносу. Про незаконність дій державного виконавця свідчить також той факт, що в спірному акті мається відмітка про попередження стягувача ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. Проте жодним чином не попереджено про відповідальність за пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, та не вказано про обмеження права користуватися майном. При проведенні зазначеної виконавчої дії його права як боржника взагалі не були забезпечені шляхом його участі, або участі його представника, акт складено по суті однобоко, без достатньої перевірки належності нерухомого майна боржнику, з грубим порушенням процедури його складення, а також порядку та правил передачі майна на зберігання.

В судовому засіданні суду першої інстанції скаржник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених в скарзі.

Особа, дії якої оскаржуються, старший державний виконавець ВДВС Зміївського РУЮ Х/о. Нагорна Н.М. скаргу не визнала, заперечувала проти її задоволення, зазначив, що ніяких незаконних або неправомірних дій при здійсненні виконавчих дій при проведенні опису й арешту майна боржника допущено не було.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу про задоволення його скарги, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначено також ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон).

Відповідно до положень ч.1 ст.82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно положень ч.2 ст.4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 лютого 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 16 805,26грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 3000,00грн на відшкодування моральної шкоди, 340,00грн. на відшкодування витрат по оплаті спеціаліста - автотоварознавця, 280,00грн. витрати по сплаті судового збору, а всього 20 425,26грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13 квітня 2006 року рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 лютого 2006 року змінено, а саме зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди з 3000,00грн. до 300,00грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

На підставі вищевказаних судових рішень 15.05.2006року Зміївським районним судом Харківської області видавався виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди - 16 805,26грн., на відшкодування моральної шкоди - 300,00грн., на відшкодування витрат по оплаті спеціаліста-автотоварознавця - 340,00грн., витрати по сплаті судового збору - 280,00грн., а всього 17 725,26грн., який пред'являвся на виконання 23.05.2006року до ВДВС Зміївського районного управління юстиції Харківської області.

Із відповіді до ВДВС Зміївського районного управління юстиції Харківської області від 21.03.2016року №04-37/В-7/899 вбачається, що у подальшому виконавче провадження за виконавчим документом було передано до архіву, а у подальшому за сплином трьох років знищено.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року стягувачу ОСОБА_3 видано дублікат виконавчого листа замість знищеного, який пред'явлено до ВДВС Зміївського районного управління юстиції Харківської області. 23.05.2016року державним виконавцем Нагорною Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51161604 за вказаним дублікатом виконавчого листа. У постанові запропоновано боржникові ОСОБА_6 добровільно виконати судове рішення в строк до 30.05.2016року. Також цього дня зроблені запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової інспекції з метою виявлення майна у боржника.

Викликом державного виконавця боржника ОСОБА_1 зобов'язано з'явитись 07.06.2016року в приміщення Зміївського РВДВС ГТУЮ у Х/о та надати квитанцію про сплату боргу.

13.06.2016року державним виконавцем було складено акт, з якого вбачається, що боржник ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на вимогу державного виконавця надати доступ до приміщення відмовився, у зв'язку з чим потрапити до вказаного домоволодіння та скласти акт опису та арешту майна боржника не представилось можливим.

01.07.2016року державним виконавцем вдруге складено акт, згідно якого боржник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 був відсутній, що унеможливило здійснення виконавчих дій.

07.07.2016року державний виконавець звернувся до місцевого суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.07.2016року подання державного виконавця Нагорної Н.М. було задоволено і їй надано дозвіл про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ст.17 Закону виконавчий лист є виконавчим документом і підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Статтею 57 Закону встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

30.08.2016року старшим державним виконавцем Нагорною Н.М. складено акт опису й арешту майна боржника в присутності двох понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на наступне майно: праска - BRAUN TEX Style 7; спортивна стінка - білого кольору, висота 2,30м.; пилосмок -SAMSUNG червоного кольору; обігрівач - білого кольору UFO; гриф до штанги, бліни 5шт.; гирі - 2шт., кожна вагою по 5кг; гиря - вагою 16кг.; лавка для качання пресу - SHADAS, обтягнута шкірозамінником чорного кольору; колонки - сірого кольору 2 шт. і самбуфер (акустична система); лавка під штангу; стіл - зеленого кольору, матеріал (пластик); 3 стільця зеленого кольору, матеріал (пластик).

Відповідно до п.4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень (надалі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності.

Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані: - назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); - якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; - якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; - прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); - відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; - якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; - зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Пунктом 4.2.2 Інструкції передбачено, що акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Визначення вартості, оцінка майна боржника проводяться державним виконавцем або суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання в установленому законодавством порядку. Визначення вартості майна боржника безпосередньо державним виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше п'яти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна державний виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких державний виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна державний виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів (п.п. 4.3.2 та п. 4.3 Інструкції).

Зі змісту скарги та матеріалів виконавчого провадження не вбачається підстав вважати, що акт опису й арешту майна був складений старшим державним виконавцем Нагорною Н.М. з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання ОСОБА_1 у скарзі стосовно того, що, окрім його майна, державним виконавцем було описано та арештовано майно його матері, яка не є боржником у даному виконавчому провадженні, колегією суддів не приймаються, т.я. такі дії можуть бути розглянуті за позовною заявою власника майна про виключення майна з опису, тобто існує інший порядок вирішення цього питання.

З урахування вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали, яка винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.1) ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2п.1), 312ч.1п.1), 313, 314ч.1п.4, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -