Справа № 226/1155/16-ц
Провадження № 2/226/504/2016
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2016 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

третя особа представник ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем ОСОБА_3 він знаходився в юридичному шлюбі з 23 червня 2005 року по 21 червня 2016 року. Під час спільного подружнього життя у них народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Додатково пояснив, що позивач має на праві приватної власності 1/3 частину квартири №11, розташованої в будинку №8 на м-ні «Західний» в м. Мирнограді Донецької області. Відповідно до акту обстеження житлового приміщення, квартира впорядкована, санітарні норми житла задовільні. Також в акті зазначено, що взаємовідносини дітей та батька доброзичливі. Діти проживають з відповідачем, однак вона не приділяє дітям належної уваги і при цьому забороняє спілкуватися їм з позивачем, та відвідувати його помешкання. Крім того, середній розмір заробітної плати відповідача складає 2300 гривень. Таким чином, відповідач не має матеріальної можливості забезпечувати дітям нормальні матеріальні умови для їх розвитку. Позивач, матеріально забезпечений, має постійну роботу дохід за 2015 рік складає 72747,65 гривень. Позивач просить суд, визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання позивача: АДРЕСА_1, будинок №8 в місті Мирнограді, Донецької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 показав, що спільно з відповідачем вони проживали з 2005 року до червня 2016 року. Після розірвання сімейних стосунків, відповідач переїхала в квартиру, яка їй належить і яка розташована у тому ж під*їзді, що і квартира, в якій проживає він. Діти проживають з відповідачем. Він ніколи до розлучення з дружиною не пив, не курив, не лаявся матом, є віруючою людиною. Лише декілька разів, після розлучення через сварки з дружиною, випивав спиртне. Почав палити. Коли вони проживали разом однією сім*єю, він приділяв належну увагу дітям, читав з ними Біблію, вивчав вірші. Наразі у нього немає такої можливості, оскільки діти не хочуть приходити до нього в гості, відповідач таким чином вистроїла відносини між дітьми та ним. Діти то роблять уроки, то гуляють на вулиці. Діти бояться відповідача, яка може їх бити, кричати на них. Крім того, він вважає, що на дітей погано впливає моральна поведінка матері, яка зустрічається з іншим чоловіком на очах у дітей. Ця людина зустрічає їх із школи, допомагає робити відповідачу ремонт у квартирі. Він має достатній рівень матеріального забезпечення, може належним чином забезпечити виховання дітей, тому просив суд визначити місце проживання дітей з ним за адресою місця його мешкання.

Відповідач вимоги позову не визнала, зазначивши, що вона любить своїх дітей, піклується про них. Вона не б*є своїх дітей, може інколи накричати, але останнім часом намагається цього не робити. Вона не перешкоджає зустрічам позивача із дітьми, він може приходити і спілкуватись з ними, може забрати їх до себе, але не робить цього. Після відпустки влітку вона сама пропонувала позивачеві взяти дітей на тиждень, але позивач цього не зробив. 1 вересня позивач не прийшов до дітей у школу, йому ніхто не заважав цього робити. Діти інколи ходять в гості до тата, але інколи вони не хочуть самі відвідувати батька. Їх син запрошував батька на день народження, але позивач прийшов, віддав дитині гроші на порозі квартири і заходити відмовився. Вона не забороняє дітям бачитись з батьком, вона інколи обмежує час спілкування, оскільки діти мають вивчати уроки, сини грають на баяні, а дочка займається танцями. У вільний час вони спілкуються з батьком або грають на вулиці. Вона не може дійти з колишнім чоловіком згоди щодо виховання дітей. Кожного разу коли вони спілкуються, починають сваритись.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради: служби у справах дітей показала, що 5.10.2016 року було засідання комісії щодо ОСОБА_1. 3.10.2016 року було перевірено житлові умови відповідача. В квартирі іде ремонт, робиться кімната для хлопчиків і кімната для дівчинки. Була вивчена трудова характеристика матері, де встановлено, що відповідач проявляє турботу і увагу до підопічних. Була проведена бесіда з дітьми хлопчиками, які відразу сказали, що люблять маму, тата, бабусю і дідуся. Обмежений час спілкування дітей з батьком, так як вони самі вибирають грати на вулиці, вчити уроки, або йти до батька. 03.10.2016 року було перевірено житлові умови позивача. Там було чисто, умови проживання хороші. Було поставлено питання матері позивача, з ким краще проживати дітям з матір'ю чи батьком, на що вона відповіла, що відповідачка не погана мати, дітям краще проживати з матір'ю, так як коли позивач буде на роботі, то вона не зможе допомагати станом свого здоров'я.

Опитані в судовому засіданні, у присутності педагога, малолітні ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_7, повідомили, що їм подобається жити з мамою. Вони хочуть, щоб тато приходив до них частіше. Останнім часом він перестав ходити до них у гості. До тата в гості останнім часом не ходять, бо вчать уроки, або гуляють на вулиці. Мама не забороняє їм зустрічатись з татом. Вони хотіли б надалі жити з мамою.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає встановленими у даному судовому засіданні наступні обставини.

Рішенням Димитровського міського суду від 7 червня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.6-7).

Від сумісного подружнього життя сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про їх народження та довідкою про склад сімї. Діти здорові на обліках не перебувають (а.с. 3-5,12-14,15).

Позивач працездатний, працює електрослюсарем підземним в ТОВ «Донецькшахтопрохідка», за 2015 рік його заробіток склав 72747,65 грн. (а.с. 11). Сплачує аліменти на утримання дітей, розмір яких за період з червня по серпень 2016 року включно склав 10186,99 гривень (а.с. 64). За місцем роботи характеризується виключно позитивно (а.с. 16).

Згідно актів від 27 травня та 3 жовтня 2016 року обстеження умов проживання у квартирі № 11 в будинку № 8 на мікрорайоні «Западний» в місті Мирнограді Донецької області, квартира впорядкована, санітарні норми житла задовільні (а.с. 8, 66). 1/3 частина даної квартири належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.04.1997 року № 3/80-2799 (а.с. 9).

Відповідач ОСОБА_3 працює соціальним робітником у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Мирнограда Донецької області, отримує заробітну плату, розмір якої за період з березня по серпень 2016 року включно склав 13774,82 гривень (а.с. 47). За місцем роботи також характеризується виключно позитивно (а.с. 51).

У власності відповідач має трикімнатну квартиру № 2 в будинку № 8 на мікрорайоні «Западний» в місті Мирнограді Донецької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 2 вересня 2016 року (а.с. 48-50). За даною адресою, згідно з актом обстеження умов проживання від 3 жовтня 2016 року, створені задовільні умови проживання (а.с. 65).

Малолітні ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 за місцем навчання у ЗОШ № 9 І-ІІІ ступенів Мирноградської міської ради, взагалі характеризуються позитивно (а.с. 55, 57, 59). За інформацією ЗОШ № 9 щодо виконання батьківських обов*язків встановлено, що діти проживають разом із матір*ю. Діти забезпечені, з урахуванням статі, окремими кімнатами, меблями для відпочинку, виконання уроків та зберігання речей. Для дітей створені задовільні умови для виховання, навчання та їх розвитку. Батьки, у рівній мірі приймали участь у шкільному житті дітей: відвідували батьківські збори, спілкувались з класним керівником, своєчасно реагували на зауваження вчителя, разом піклувались про фізичний та емоційний стан дітей, розвивати їх здібності (а.с. 54, 56, 58).

У відповідності з частиною першою статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою цієї статті передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, а саме: обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, про що йдеться у статті 150 Сімейного кодексу України.

За правилами статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитини, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Достовірно встановлено, що на даний час діти проживають з матір*ю, причому проживають діти в одному під*їзді з батьком і будь-яких об*єктивних підстав, щоб свідчили б про неможливість спілкування дітей з батьком не встановлено. На сьогодні більшу увагу до дітей і турботу про них виявляє саме мати. Відповідач працює, має самостійний дохід, спиртними напоями не зловживає, має позитивні характеристики з місця роботи. Діти продовжують нормально розвиватись, що свідчить про належне виховання з боку матері.

Позивач також має позитивні характеристики, постійне джерело доходу, але із встановленого судом режиму роботи, у суду виникають сумніви щодо можливості під час перебування позивача на роботі у 3 та 4 зміну у вечірній та нічний час протягом тижнів, забезпечувати належний догляд та безпеку малолітніх дітей, підготовку їх до навчання та дотримання дітьми графіку навчання.

Суд, вирішуючи даний спір по суті, виходить виключно з інтересів самих малолітніх дітей, враховуючи особливі потреби дітей, пов*язані з їх віком, безпосередньо їх думку з цього питання. Крім того, доцільність проживання малолітніх з матір*ю вбачається із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради Донецької області (а.с. 52-53).

За вказаних обставин, підстав для визначення місця проживання дітей з батьком, суд не вбачає, у зв*язку з чим вимоги позивача задоволенню не підлягають. Це не перешкоджає позивачу при досягненні дітьми відповідного віку, коли вони самостійно, вільно та свідомо зможуть висловити та реалізувати своє бажання - залишатися з батьком без ризику для їх інтересів, вимагати відповідної зміни порядку спілкування із дітьми та визначення їх місця проживання.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 141, 157, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 213, 294, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання неповнолітніх дітей відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленк