Справа№487/7665/15-ц
Провадження №4-с/487/102/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва із скаргою на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_5 ВДВС міста ОСОБА_3 ГТУЮ) з приводу відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування скарги, заявником зазначено, що 05.01.2016 року Заводським районним судом міста Миколаєва було видано виконавчий лист на виконання рішення від 24 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14 965 гривень 93 копійки, який був поданий стягувачем до виконавчої служби. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №51295055. Старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївські області ОСОБА_4 01.08.2016 року було винесено постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_2, а саме: звернуто стягнення на 20% від усіх видів заробітку до погашення заборгованості в сумі 16568 гривень 32 копійки. Стягнення проводиться з пенсії ОСОБА_2 Враховуючи, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи та залишку пенсії після відрахування щомісячного стягнення не вистачає для задоволення життєвих потреб, ОСОБА_2 зверталася до державного виконавця з клопотанням про зменшення розміру щомісячного стягнення з пенсії до 10%, однак, отримала відмову. Вказане порушує конституційні права ОСОБА_2, передбачені ст. 48 Конституції України, де зазначено, що кожен громадянин України має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. З огляду на викладене ОСОБА_2 просила визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 про стягнення 20% з усіх видів заробітку ОСОБА_2 від 01.08.2016 року по виконавчому листі у справі №2/487/3039/15.

У судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу та наполягав на її задоволенні, надавши пояснення, аналогічні змісту заявлених вимог.

Представник ОСОБА_5 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

За результатами розгляду скарги, згідно ст. 387 ЦПК України, суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з ОСОБА_2 на користь банку стягнуто заборгованість за договором №б/н від 15.07.2008 року у сумі 14965 (чотирнадцять тисяч девятсот шістдесят пять) гривень 93 копійки, яка складається із: заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 14365 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят пять) гривень 93 копійок, штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 (пятсот) гривень 00 копійок, штрафу (процентна складова) у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійки, а також судові витрати з оплати судового збору в сумі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 від 01.08.2016 року ВП №51295055 на виконання вказаного вище судового рішення було звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_2, що отримується в Управлінні ПФУ в ОСОБА_5 районі міста Миколаєва, шляхом утримання із заробітної плати (доходу) ОСОБА_2, що належить до виплати боржнику після утримання податків, зборів до єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 20% всіх видів заробітку до погашення заборгованості, стягнутої за вказаним вище рішенням суду.

06.09.2016 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_5 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області з заявою про зменшення розміру щомісячного стягнення з пенсії до 10%.

ОСОБА_5 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області від 06.09.2016 року №24161/01.02-38/6 заявниці було повідомлено про відсутність підстав для зменшення розміру щомісячного стягнення заборгованості з пенсії боржника.

Згідно ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, відшкодування шкоди у звязку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - пятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Положення цієї статті застосовуються також у разі звернення стягнення на належні боржникові стипендію та інші доходи.

Звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сімї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у звязку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В межах заявлених вимог заявницею оскаржується виключно постанова старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 від 01.08.2016 року ВП №51295055 про утримання 20% всіх видів заробітку ОСОБА_2 до погашення заборгованості за виконавчим листом, виданим 05.01.2016 року Заводським районним судом міста Миколаєва по справі №2/487/3039/15.

Будь-які вимоги щодо оскарження дій державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження, в тому числі щодо оскарження загального розміру усіх відрахувань, заявницею заявлені не були.

З огляду на викладене, в межах заявлених вимог та з наведених у скарзі підстав, постанова старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 про стягнення 20% з усіх видів заробітку ОСОБА_6 від 01.08.2016 року ВП №51295055 скасуванню не підлягає, оскільки визначений у даній постанові розмір стягнення за одним виконавчим листом відповідає нормам ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а вимоги щодо оскарження загального розміру усіх відрахувань заявницею заявлені не були.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 209-210, 383-389 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити за необґрунтованістю у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: А.О.ТЕМНІКОВА