Справа № 761/3094/16-ц
Провадження № 2/761/3479/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа : Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація про вселення, встановлення порядку користування квартирою, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), ОСОБА_4 (далі - відповідач 3), ОСОБА_5 (далі - відповідач 4), ОСОБА_6 (далі - відповідач 5), третя особа : Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація про вселення, встановлення порядку користування квартирою, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, обґрунтовані тим, що 12.07.2011 року позивач придбала у ОСОБА_7 22/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_1. Позивач зареєстрована у даній квартирі, а також сплачує із 2011 року необхідні платежі за користування цією квартирою згідно із присвоєним їй особовим рахунком. Спірна квартира складається із чотирьох ізольованих кімнат площею 17,1 м.кв., 18,3 м.кв., 23,0 м.кв., 17,8 м.кв., кухні площею 9,0 м.кв, ванної кімнати площею 4,4 м.кв., вбиральні площею 1,1 м.кв., коридору 6,5 м.кв., 2,2 м.кв., 2,4 м.кв., шафа 0,7 м.кв. Загальна площа квартири 102,5 м.кв., з них житлова площа 76,2 м.кв. Вхід у кімнати здійснюється через коридор. Квартира перебуває у спільній частковій власності і частки належить на праві власності наступним особам: 22/100 частин квартири належать на праві власності позивачу, дана частка становить 23 м.кв. всієї квартири і відповідає кімнаті площею 17,1 м.кв. та надає право позивачу на користування місцями загального користування; 54/100 на праві власності зареєстроване за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в рівних долях; решта 24/100 квартири у Київському міському БТІ не зареєстровано, а надано у оплатне користування без права приватизації ОСОБА_3, ця частина квартири становить кімнату площею 19,1 м.кв.. Власниками квартири на даний час є позивач, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, територіальна громада. Позивачу із 2011 року і по даний час створюються перешкоди у користуванні належною їй часткою квартири інші її співвласники та члени їх сімей, більше того, позивач змушена винаймати житло або проживати у знайомих, друзів, незважаючи на право проживати у кімнаті площею 17,1 м.кв..

Тому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просила суд вселити ОСОБА_8 в квартиру АДРЕСА_1; встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 закріпивши за ОСОБА_1 право володіння та користування кімнатою площею 17,1 м.кв., а приміщення кухні площею 9,0 м.кв., ванної кімнати площею 4,4 м.кв., вбиральні площею 1,1 м.кв., коридору 6,5; 2,2; 2,4 кв.м., шафи 0,7 кв.м. залишити в загальному користуванні сторін, з правом ОСОБА_1 проводити ремонтні роботи у закріпленій за нею кімнаті площею 17,1 м.кв., а за згодою інших співвласників, - і у приміщеннях загального користування; зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та членів їх сімей, які проживають у АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, не чинити ОСОБА_1 перешкод у володінні та користуванні виділеною їй кімнатою площею 17.1 м.кв. і приміщеннями, що залишаються у загальнолгу користуванні, а саме: кухні площею 9.0 м.кв., ванної кімнати площею 4.4 м.кв.. вбиральні площею 1,1 м.кв., коридору 6,5; 2,2; 2,4 кв.м., шафи 0,7 кв.м. та стягнути з відповідачів судові витрати.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач 2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідачі 1, 3, 4, 5 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечення на позовну заяву не подали.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Допитана у судовому засіданні 27.09.2016 року в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що вона неодноразово приходила, але її в квартиру не впускали.

Допитаний у судовому засіданні 08.11.2016 року в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що вони з позивачем перебувають у сварці через квартиру, 6 років тому в м. Києві познайомились з позивачкою, зібрали коштів та купили кімнату; приходив дивитися квартиру, сподобалась, тоді відкривав двері ОСОБА_2 та були діти; кімната була пуста та потребувала ремонту; у них були ключі від квартири, кімнати; потім прийшли до квартири, але відкрити не змогли, бо замок був поміняний, їм сказали, що вони тут не живуть, а договір їх недійсний; з ними спілкувалися через двері; вони зверталися до міліції, там сказали звертатися до суду.

Суд, заслухавши надані пояснення, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди (ст. 150 ЖК Української РСР).

20 липня 2011 року між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу 22/100 частин квартири, відповідно до умов якого, продавець продала, а покупець купила 22/100 частини квартири за АДРЕСА_1 Згідно ч. 2 даного договору, в цілому квартира, 22/100 частини якої продаються, складається з: чотирьох житлових кімнат загальною площею - 102,50 кв.м., в тому числі житловою площею - 76,20 кв.м.. 22/100 частини квартири становлять 23,00 кв.м. від загальної площі квартири, в тому числі житловою площею - 17,10 кв.м., що складають окрему кімнату. Пунктом 3 даного договору передбачено, що квартира, 22/100 частина якої є предметом цього договору належить продавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Третьою київською державною нотаріальною конторою 30.07.2010 року за реєстровим № 4-420, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 03.08.2010 року в книзі: д.2102-81, номер запису: 8247, реєстраційний номер: 30854757.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 51592470 від 13.01.2016 року, ОСОБА_1 належить 22/100 частка на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до Довідки форми № 3 від 17.05.2016 року № 10-04/1372, яка видана ОСОБА_1 в тому, що вона дійсно зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, яка складається з 4-х кімнат, загальною площею 102,5 м.кв. у т. ч. житлова площа 76,2 м.кв., у т. ч. житлова - 17,10 м.кв. на підставі Договору купівлі-продажу від 12.07.2011 № 4-865; особовий рахунок № 1473958 відкритий на ОСОБА_1, дата прописки позивача - 26.07.2011 року.

Крім того, в даній Довідці зазначено: сусіди по квартирі, які зареєстровані: ОСОБА_3 - власник о/рах. № НОМЕР_1, осіб 5 займає 3 кімн., 79,5 м.кв.; ОСОБА_2 - син; ОСОБА_4 - онука; ОСОБА_6 - онук; ОСОБА_5 - невістка.

Як вбачається з листа від 25.05.2016 року № 6624 (И-2016) Київського міського бюро технічної інвентаризації, згідно з даними Бюро у м. Києві: 22/100 ч. АДРЕСА_3 на праві власності було зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 3-ю Київською держнотконторою 30.07.2010 р. р№4-420, далі право власності на 22/100 ч. квартири перейшло і зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11-ю Київською держнотконторою 12.07.2011р. р№ 4-865; 54/100 ч. АДРЕСА_3 на праві власності зареєтровано за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.01.1999 р. відділом приватизації держжитлофонду Шевченківської райдержадміністрації наказ № 24427; 24/100 ч. АДРЕСА_3 в Бюро не реєструвалися.

Згідно технічного паспорта на квартиру № АДРЕСА_1, квартира посімейного, спільного заселення розташована на 2 поверсі 4-поверхового будинку та складається з 4 кімнат жилою площею 76,2 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 17,1 кв.м., 2-а кімната - 18,3 кв.м., 3-я кімната - 23,0 кв.м., 4-а кімната - 17,8 кв.м., кухні площею 9,0 кв.м., ванна кімната - 4,4 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 1,1 кв.м., коридору - 6,5; 2,2; 2,4 кв.м., шафа - 0,7 кв.м., загальна площа квартири - 102,5 кв.м.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.07.2011 року, зазначено, що до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з заявою звернулась ОСОБА_1, в якій вказала, що 12.07.2011 року за адресою: АДРЕСА_1, співвласник кв. 17 не впускає до квартири та погрожує фізичною розправою. Опитаний ОСОБА_2 пояснив, що в квартирі АДРЕСА_4 проживає з родиною, а 12.07.2011 року співвласниця однієї кімнати комунальної квартири № 17 ОСОБА_7 на незаконних підставах продала свою кімнату невідомим особам, квартира є спільною частковою власністю та згоди її родина на продаж житла не давала. Нових власників кімнати його родина в квартиру впускати відмовляється так як між його родиною та новими співвласниками існує цивільний спір про право власності та на право на житло.

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.09.2011 року, зазначено, що до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з заявою звернулась ОСОБА_1, в якій вказала, що після придбання кімнати в комунальній квартирі заявниця неодноразово намагалася вселитись до кімнати, але співвласники по комунальній квартирі безпідставно перешкоджають вселенню до її кімнати. Більш того ОСОБА_2, незаконно проник і заволодів її житловою кімнатою, про що свідчить самовільно поставлений ним навісний замок на вхідних дверях кімнати. Також під час спілкування з ОСОБА_2, останній погрожував ій фізичною розправою і знищенням майна заявниці.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2011 року було залишено без розгляду матеріали по заяві ОСОБА_1 від 19.09.2011 року щодо спричинення їй легких тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2015 року були внесені відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_10, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0013151, де у фабулі зазначено: «ОСОБА_2, в період часу з 2011-2015 року перешкоджає користуватись кімнатою. Що належить ОСОБА_1, що за адресою: АДРЕСА_5».

Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР (ст. 155 ЖК Української РСР).

Частиною 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. (ст. 41 Конституції України).

У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі дійсно вчиняють перешкоди позивачу у володінні та користуванні кімнатою площею 17.1 кв.м., а тому позовні вимоги в частині вселення ОСОБА_8 в квартиру АДРЕСА_1; встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 закріпивши за ОСОБА_1 право володіння та користування кімнатою площею 17,1 м.кв., а приміщення кухні площею 9,0 м.кв., ванної кімнати площею 4,4 м.кв., вбиральні площею 1,1 м.кв., коридору 6,5; 2,2; 2,4 кв.м., шафи 0,7 кв.м. залишити в загальному користуванні сторін; зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та членів їх сімей, які проживають у АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, не чинити ОСОБА_1 перешкод у володінні та користуванні виділеною їй кімнатою площею 17.1 м.кв. і приміщеннями, що залишаються у загальному користуванні, а саме: кухні площею 9.0 м.кв., ванної кімнати площею 4.4 м.кв.. вбиральні площею 1,1 м.кв., коридору 6,5; 2,2; 2,4 кв.м., шафи 0,7 кв.м., підлягають задоволенню.

Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію (ч. 1 ст. 151 ЖК Української РСР).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч. 1 та ч. 2 ст. 57 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦК України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 та ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Що стосується позовних вимог в частині надання права ОСОБА_1 проводити ремонтні роботи у закріпленій за нею кімнаті площею 17,1 м.кв., а за згодою інших співвласників, - і у приміщеннях загального користування, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідачі чинять перешкоди у проведенні ремонтних робіт, а тому дані вимоги є передчасними.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України; ст.ст. 317, 319, 321, 391, 655 ЦК України; ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 174, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст.ст. 150, 151, 155 ЖК Української РСР, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа : Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація про вселення, встановлення порядку користування квартирою, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_6.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши в користування ОСОБА_1 право користування кімнатою площею 17.1 кв.м., а місця загального користування : приміщення кухні площею 9,0 кв.м., ванної кімнати 4,4 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м., коридору 6,5; 2,2; 2,4 кв.м., шафи 0,7 кв.м. залишити в загальному користуванні.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та членів їх сімей ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_1 перешкод у володінні та користуванні кімнатою площею 17.1 кв.м., а також місцями загального користування : приміщення кухні площею 9,0 кв.м., ванної кімнати 4,4 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м., коридору 6,5; 2,2; 2,4 кв.м., шафи 0,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 330,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 330,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 330,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 330,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 330,72 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя