Провадження № 2/201/459/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Батмановій В.В.

при секретарі Гоц Г.Ю.

за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представника ОСОБА_5 «Делос» - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «ДЕЛОС» про стягнення заборгованості та зустрічною позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДЕЛОС» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 «Делос» про стягнення заборгованості за договором позики. 31 серпня 2015 року представником ОСОБА_5 «Делос» подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 «Делос» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим яка прийнята до спільного розгляду з первісним позовом (а.с. № 28-31). В обґрунтування позовних вимог представник позивача за первісним позовом посилалася на те, що 30.11.2011 між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого, останній отримав грошові кошти в сумі 242 000 грн., що були еквівалентом 30 000 дол. США зі строком повернення до 01.07.2012. Крім того, 02.12.2011 в забезпечення виконання умов договору позики, з ОСОБА_5 «Делос» було укладено договір поруки. Позивач за первісним позовом зі свого боку виконав зобовязання, надавши кошти, але відповідачі ухиляються від виконання зобовязань, у звязку з чим, у них виникла заборгованість, яку представник позивача просила стягнути наступним чином. Солідарно стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «Делос» грошові кошти в розмірі 30 000 дол. США та стягнути з ОСОБА_3 три проценти річних в розмірі 21 441,80 грн., проценти за користування сумою позики в розмірі 90 116,68 грн. та інфляційні витрати від простроченої суми 180 647,14 грн. В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом представник ОСОБА_5 «Делос» посилався на те, що строк протягом якого позивач мав право звернутись до ОСОБА_5 «Делос» з вимогою про стягнення коштів сплинув, тому просив визнати вказаний договір поруки припиненим

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав в ньому викладених, просила вимоги задовольнити, проти зустрічного позову заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_3В в судовому засіданні основні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано жодного доказу як укладання договору, так і передання грошей. Надав суду письмові заперечення. Просив в задоволені основного позову відмовити в повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 «Делос» в судовому засіданні основні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на недотримання сторонами вимог чинного законодавства України при укладенні договору поруки. Зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що строк протягом якого позивач мав право звернутись до ОСОБА_5 «Делос» з вимогою про стягнення коштів сплинув, тому просив визнати вказаний договір поруки припиненим

Суд, вислухав представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 «Делос» про стягнення заборгованості за договором позики підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 «Делос» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК).

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Судом встановлено, 30.11.2011 між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого, останній отримав грошові кошти в сумі 242 000 грн., що були еквівалентом 30 000 дол. США зі строком повернення до 01.07.2012, зі сплатою у разі несвоєчасного повернення грошових коштів відповідно до положень ст. 625 ЦК України та неустойки відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України (а.с. № 6).

Відповідно до п. 2 договору позики, поверненню підлягає сума в гривнях, яка буде еквівалентна 30 000 дол. США, враховуючи зміну курсу гривні до долара на момент повернення позики (а.с. № 6).

В обґрунтування своїх заперечень проти позову, представником відповідача ОСОБА_3 не було надано жодного доказу, а тому суд критично ставиться до даних посилань, оскільки належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень в цій частині, представником відповідача суду не надано.

В забезпечення виконання умов договору позики, 02.12.2011 між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «Делос» було укладено договір поруки, згідно умов якого у випадку порушення своїх зобовязань за цим договором, сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством (а.с. № 7).

Щодо солідарної відповідальності ОСОБА_5 «Делос», як поручителя за зазначеним договором позики, дані позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Умовами договору передбачено, що позикодавець має право вимагати від Позичальника виконання зобовязань щодо повернення позики та сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором або законом у разі несвоєчасного повернення суми.

Згідно із ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 ЦК України).

З Договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки такої вимоги до поручителя протягом встановлено строку предявлено не було, таким чином, суд вважає за можливе задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 «Делос» та визнати припиненим договір поруки, укладений 02.12.2011 між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «Делос» в забезпечення зобовязання із договору позики від 30.11.2011, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Враховуючи, що даним рішенням визнано припиненим договір поруки між ОСОБА_5 «Делос», ОСОБА_3 та ОСОБА_1, укладений 02.12.2011, то суд вважає, що ОСОБА_3 одноособово несе відповідальність перед ОСОБА_1 за неналежне виконання умов договору позики. Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначалося вище, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 на власні потреби грошові кошти, що в еквіваленті на 30.11.2011 становили 30 000 дол. США. Факт отримання цих коштів представником відповідача не заперечувався, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню.

Умовами договору передбачено, що відповідач ОСОБА_3 має повернути позивачеві грошові кошти, які на момент повернення будуть дорівнювати 30 000 дол. США (п. 2 договору позики (а.с. № 6).

Таким чином, у звязку з тим, що відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконує умови договору, грошові кошти не повернув в обумовлений сторонами строк, то суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30.11.2011 станом на в розмірі 7666650,87 грн., що є еквівалентом 30 000дол. США (згідно довідки НБУ курс долара станом на 01.02.2016 становив 2555 грн. 50 коп. за 100дол. США) та проценти за користування позикою 90116 грн. 68 коп.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 порушив виконання основного зобовязання, то до нього може бути застосовано відповідальність, передбачену ст. 625 ЦК України у вигляді стягнення 3% річних, розмір яких становить 21441 грн. 80 коп.

Що стосується позовних вимог про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, то в цій частині в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного суду України від 28.03.2012 у справі 6-36736 вов 10).

Враховуючи, що сторони обумовили повернення грошових коштів, виходячи з еквівалента 30 000 дол. США, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції не поширюються на дані правовідносини, оскільки при визначені заборгованості на день винесення рішення, судом враховані інфляційні процеси, адже курс долара до гривні взятий саме на день винесення рішення. А тому в задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення основного позову та задоволення в повному обсязі зустрічного позову, то на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе розподілити судові витрати наступним чином.

Враховуючи, що позивачем за первинним позовом при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 3654,00 грн., та приймаючи до уваги, що вимоги позивача задоволено лише шляхом стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, то саме з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені при подачі позову судові витрати в розмірі 3654,00 грн.

Враховуючи, що зустрічні позовні вимоги задоволено в повному обсязі, та позивачем за зустрічним позовом сплачено при подачі 243 грн. 60 коп. судового збору, то дані витрати підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь товариства по 121грн.80коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 203, 215, 525, 526, 554, 625, 1046, 1047 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57, 58, 59, 60, ч. 1 ст. 61, ст. ст. 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «ДЕЛОС» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 13 листопада 2011 року станом на 01 лютого 2016 року в розмірі 7666650 (сімсот шістдесят шість тисяч шістсот пятдесят) гривень 87 копійок, що є еквівалентом 30000 (тридцять тисяч) доларів 00 центів США, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 21441 (двадцять одна тисяча чотириста сорок одна) гривня 80 копійок, проценти за користування позикою в розмірі 90116 (девяносто тисяч сто шістнадцять) гривень 68 копійок., а всього 878209 (вісімсот сімдесят вісім тисяч двісті девять) гривень 35 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за основним позовом у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Зустрічні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДЕЛОС» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Договір поруки, укладений 02 грудня 2011 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «ДЕЛОС» в забезпечення зобовязання із договору позики від 13 листопада 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнати припиненим.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДЕЛОС» судові витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом в розмірі 121 (сто двадцять одна0 гривня 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «ДЕЛОС» судові витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом в розмірі 121 (сто двадцять одна0 гривня 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: В.В.Батманова