№242/2239/16-ц
№ 2/242/699/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
07 червня 2016 р. м. Селидове Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючий - суддя Владимирська І.М., при секретарі Сорока О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства "Селидіввугілля» ВП Шахта «Росія» про відшкодування моральної шкоди, спричиненого трудовим каліцтвом, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, спричиненого трудовим каліцтвом .
Позивач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.
Представник відповідача ДП «Селидівугілля» ВП Шахта «Росія» у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Суд, вивчив матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що з 16.04.1998 року по теперішній час ОСОБА_1 працює у вугільній промисловості. В період часу з 14.01.2002 року по теперішній перебуває у трудових відносинах з ВП "Шахта Росія" ДП «Селидіввугілля», що підтверджується наданою копією трудової книжки позивача (а.с. ).
Як вбачається з повідомлення № 176 від 23.03.2016 року форма П-3, клінікою професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці НАМНУ» поставлений основний діагноз ОСОБА_1 - хронічний бронхіт ІІ ст.., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (один-два) ст. - захворювання професійне, встановлено вперше. Найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили професійне захворювання: пил (а.с.7).
Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 22.03.2016 року №10/296 ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічний бронхіт ІІ ст.., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (один-два) ст.. - захворювання професійне, встановлено вперше (а.с.8).
Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06.04.2016 року за формою П-4, було встановлено, що професійне захворювання ОСОБА_1 за діагнозом: хронічний бронхіт ІІ ст.., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (один-два) ст.. - захворювання професійне, яке встановлено вперше, виникло за умов тривалої роботи в умовах запиленості повітря робочої зони ГРОЗ дільниці №4, яка перевищувала ГДК пилу. Підземний стаж 11 років 8 місяців, у томі числі за професією - ГРОЗ - 9 років 4 місяців, з них на ВП «Шахта Росія» - 9 років, ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» - 4 місяці. Причина професійного захворювання: недосконалість технологічних процесів. Перевищення ГДК пилу на робочому місці ГРОЗ дільниці №4 ВП «Шахта Росія» - 3,9 - 12 разів, невиконання у повному обсязі заходів по боротьбі з пилом на дільниці №4 ВП «Шахта Росія
Відповідно до довідки серії АБ № 0044596 від 19.04.2016 року, виданої МСЕК ОСОБА_1 первинно встановлена 1 «Б» група інвалідності, з встановленням втрати професійної працездатності 25% (а. с. 9).
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням здоров"я.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.
Згідно з вимогами ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування працівникові моральної шкоди покладено на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
При встановлених судом обставинах, оцінюючи надані в силу ст. 11,60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач отримав хронічне професійне захворювання, у зв'язку з тривалим перебування у трудових відносинах з відповідачем, при наявності шкідливих умов праці, що було встановлено актом розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 06.04.2016 року, що в свою чергу заподіює йому моральні страждання, в результаті чого він змушений зараз докладати додаткових зусиль для утримання себе, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Втрата працездатності привела до порушення звичайного ритму життя, через відсутність можливості реалізації своїх потреб і здібностей у повному обсязі. Внаслідок отриманого хронічного професійного захворювання він зіткнувся з труднощами побутового плану. До теперішнього часу він відчуває негативні наслідки професійного захворювання, постійно потребує систематичного лікування та оздоровлення. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що моральна шкода позивачу дійсно заподіяна. З урахуванням конституційної значимості здоров'я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від народження й охороняється державою, суд вважає що заявлена позивачем вимога обґрунтована і підлягає задоволенню.
Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину моральних страждань позивача з приводу пошкодження здоров'я, ступінь втрати ним професійної працездатності, а також стан здоров'я позивача, характер, тривалість, важкість змушених змін у його життєвих і виробничих зв'язках, неможливість їх поновлення, те, що позивач постійно відчуває хворобливі відчуття, він знаходиться під наглядом лікарів, має потребу в медикаментозному, санаторно-курортному лікуванні, а також враховує час праці позивача саме на підприємстві відповідача.
З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 7500 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.
Згідно зі ст. 88 ч.2 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України, ст.23,1167 ЦК України, ст.ст. 60, 79,81,88, 212-215, 169, 224 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Селидіввугілля» ВП Шахта «Росія» про відшкодування моральної шкоди, спричиненого трудовим каліцтвом - задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства "Селидіввугілля» на користь ОСОБА_2 в порядку відшкодування моральної шкоди 7500 (сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог-відмовити.
Стягнути з Державного підприємства "Селидіввугілля» на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя