РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/901/16-ц

Провадження № 2/700/412/16

17 листопада 2016 року

Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.,

за участю секретаря: Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виноградської сільської ради Лисянського району, Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказують, що 01 березня 2016 року померла їх мати, ОСОБА_4. Вони у встановленому порядку прийняли спадщину, але постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на частину спадкового майна відсутні, тому за захистом своїх прав звернулися до суду.

В судове засідання позивачі не зявились, їх представник за довіреністю надав суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

01 березня 2016 року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть від 01 березня 2016 року. Згідно свідоцтв про народження, свідоцтв про шлюб та витягу з актового запису, довідки сільської ради, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними дітьми померлої ОСОБА_4

Згідно заяв від 07 квітня 2016 року, посвідчених секретарем Виноградської сільської ради, позивачі у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті матері. Спадщину фактично прийняв і чоловік померлої, ОСОБА_3, але згідно заяви від 25 квітня 2016 року, посвідченої секретарем сільської ради, відмовився від прийняття спадщини в користь позивачів.

За таких обставин, позивачі відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями майна померлої і у встановленому порядку прийняли спадщину.

Довідкою сільської ради №669 від 19 вересня 2016 року стверджується, що за померлою ОСОБА_4 в с. Виноград по вул. Коваля, 7, рахується житловий будинок. Документи на право власності на будинок не видавались.

Крім цього, померлій належать дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та майновий пай.

Постановою Державного нотаріуса від 04 жовтня 2016 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема в звязку з неподанням документів на спадкове майно.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивачі як спадкоємці позбавлені можливості надати нотаріусу дані про реєстрацію права власності на спадковий будинок та правовстановлюючі документи, оскільки на померлого дане право зареєструвати вже не можливо. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачі не мають можливості.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

Згідно ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Оскільки заповіт не складався, позивачі добровільно визначили частки кожного із спадкоємців у спадковій масі та розділили її.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачами надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог. Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1261, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на таке майно:

1.Житловий будинок з надвірними спорудами в с. Виноград, Лисянського району, Черкаської області, по вул. Коваля, 7, що належав померлій ОСОБА_4;

2.Земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,8331 га., в с. Виноград, Лисянського району, Черкаської області, що належала померлій ОСОБА_4 згідно державного акту серії ЯБ №571805 від 07 березня 2006 року;

3.Майновий пай в розмірі 4897 грн., або 0,354 % в майні колишнього КСП «Україна» с. Виноград Лисянського району, Черкаської області, що належав померлій ОСОБА_4 на підставі майнового сертифікату серії ЧЕ-Х №156142 від 24 грудня 2002 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на таке майно:

1.Земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,71 га. в межах Виноградської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту серії ЯБ №268736 від 07 лютого 2005 року;

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення через Лисянський районний суд.

Суддя - Пічкур С.Д.