МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.10.2016 року Справа № 370/591/16-ц
Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 14.08.2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтвердженням чому є Поліс № АІ/0604607, за яким було застраховано відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_1.
25.10.2014 року о 19 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SCANIA», д.р.н. АІ 3354 ЕІ з причепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mercedes Benz», д.р.н. ВТ 0251 ВВ під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2014 року встановлено, що зазначена вище ДТП відбулась в результаті порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, а саме п.13.1.
Відповідно до п. 33.1.2. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон): «учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності».
Але в супереч даній статті страхувальником не було повідомлено страховика про настання ДТП, яка мала місце 25.10.2014 року.
Тому позивач, посилаючись на ст. 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування.
У судове засідання представник позивача не зявився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених вище, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, у звязку із чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.
14.08.2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтвердженням чому є Поліс № АІ/0604607, за яким було застраховано відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_1.
25.10.2014 року о 19 год. 20 хв. на автодорозі с. Щасливе- с. Проліски Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SCANIA», д.р.н. АІ 3354 ЕІ з причепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mercedes Benz», д.р.н. ВТ 0251 ВВ під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2014 року встановлено, що зазначена вище ДТП відбулась в результаті порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, а саме п.13.1.
В порушення п. 33.1.2. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником не було повідомлено страховика про настання ДТП, яка мала місце 25.10.2014 року.
До ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся власник пошкодженого автомобіля «Mercedes Benz»д.р.н. ВТ 0251 ВВ Івершенко ОСОБА_3 з заявою про страхове відшкодування.
Вирішуючи вимоги позивача, суд керується наступним.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.ст. 9, 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний при настанні страхового випадку у передбачений договором строк здійснити виплату страхового відшкодування, яке не може перевищувати розміру прямого збитку, що зазнав страхувальник.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до підпункту в п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1378 грн., сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223-226,294 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідачів судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Головуючий А.В. Косенко