У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шеремет А.М., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі представників ОСОБА_1 і Дубровицької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2016 року у справі за заявою Дубровицької міської ради, заінтересована особа: Дубровицька територіальна громада в особі голови Кузьмича Адама Леонідовича; про передачу безхазяйної речі у комунальну власність,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дубровицького районного суду від 13 лютого 2016 року заяву задоволено: передано безхазяйне нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_2 Рівненської області у комунальну власність територіальної громади м. Дубровиця в особі Дубровицької міської ради Рівненської області.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність та необґрунтованість, що полягають в порушенні норм матеріального і процесуального права, неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи.

На її обґрунтування зазначалось про те, що вона участі в справі не брала. Судом не було враховано, що у 1963 році вона успадкувала після смерті свого батька житловий будинок АДРЕСА_2 Рівненської області. Тривалий час мешкає разом з сім'єю в іншому населеному пункті в іншій адміністративно-територіальній області України. Ця обставина, а також те, що вона є пенсіонером за віком, унеможливила належне використання будинку, де вона буває вкрай рідко, внаслідок чого будинок і земельна ділянка прийшли в запустіння.

Тому вважала, що передача житлового будинку АДРЕСА_2 у комунальну власність як безхазяйної речі порушує її право власності на нього.

Зважаючи на наведене, просила скасувати рішення суду першої інстанції, відмовивши Дубровицькій міській раді в задоволенні заяви.

У запереченнях на апеляційну скаргу заявник, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заяви, оскільки власників житлового будинку встановлено не було, його (будинок) взято на облік як безхазяйне майно органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про що зроблено оголошення в друкованому засобі масової інформації, а з моменту взяття на облік до звернення заявника до суду минуло понад рік, а тому передав як безхазяйний житловий будинок у комунальну власність територіальної громади м. Дубровиця Рівненської області.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

З "Актів обстеження безхазяйного майна на території Дубровицької міської ради" від 15 жовтня 2013 року та від 27 жовтня 2014 року вбачається, що в м. Дубровиця Рівненської області по вулиці Набережна, 20, знаходиться житловий будинок, який перебуває в аварійному стані, частина внутрішніх та зовнішніх стін зруйновані, завалений дах та вибиті віконні шибки, всередині споруди та зовні поросли чагарники і дикорослі дерева. На прилеглій ділянці знаходиться побутове і будівельне сміття, що вказує про її невпорядкованість та перебування в незадовільному санітарно-технічному стані. Зі слів сусідів встановлено, що там близько 20 років ніхто не проживає і не утримує будинок разом із земельною ділянкою (а.с. 6, 13). Постачання електричної енергії до будинку припинено, будинок відключено від лінії електромереж (а.с. 12).

25 жовтня 2013 ркоу Дубровицькою міською радою подано оголошення в газету "Дубровицький вісник" про виявлення безхазяйного майна - житлового будинку в м. Дубровиця по вулиці Набережна, 20 (а.с. 7).

17 жовтня 2013 року Дубровицькій міській раді надано на її вимогу Реєстраційною службою Дубровицького районного управління юстиції витяг, індексний номер 11085396, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (а.с. 8).

20 жовтня 2014 року Дубровицькій міській раді повторно надано Інформаційну довідку про відсутність у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомостей щодо власника чи користувача житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 9, 10).

Аналогічну інформацію (про відсутність власника) 29 вересня 2014 року №132/1 надало і Дубровицьке міське бюро технічної інвентаризації (а.с. 17).

Дубровицький РЕМ своєю довідкою від 22.10.2014 ркоу №1320 ствердив про те, що житловий будинок АДРЕСА_2 відключений від лінії електропередач (а.с. 12).

Вважаючи, що житловий будинок є безхазяйним нерухомим майном, Дубровицька міська рада звернулася до суду в листопаді 2014 року з заявою в порядку окремого провадження про передачу його в комунальну власність територіальної громади м. Дубровиця в особі Дубровицької міської ради.

Приходячи до висновку про скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів ураховує, що справи окремого провадження розглядаються за загальним правилом у тому самому порядку, що і справи позовного провадження. Однак відсутність у них спору про право цивільне обумовлює встановлення для них деяких особливостей. Справи окремого провадження порушується не інакше як заявою, що містить вимогу до суду, а, отже, окреме провадження - непозовне і одностороннє, воно не містить ні матеріально-правових вимог, ні адресатів такої вимоги. Якщо ж у процесі розгляду справи окремого провадження з'явиться сторона, то окреме провадження перестане існувати.

Між тим, доданими до апеляційної скарги документами ОСОБА_1 вказує про те, що вона набула право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 Рівненської області.

Так, на а.с. 71-71, зв. міститься свідоцтво про право на спадщину (дублікат), що видане 21 лютого 1963 року нотаріусом Дубровицької районної державної нотаріальної контори за реєстровим №184. Зі свідоцтва вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем свого батька ОСОБА_4 До складу спадкового майна входить 1/2 частина (половина) домобудівлі з належними господарськими приміщеннями в АДРЕСА_1, що належало спадкодавцю відповідно до свідоцтва про право власності на домобудівлю, виданого Дубровицьким відділом комунального господарства 21 червня 1957 року. Право на 1/2 частину житлового будинку зареєстровано ОСОБА_1 в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації 28 березня 1963 року. Їй же 21 липня 1984 року видано Технічний паспорт на житловий будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_2 (а.с. 72-73, 86-89, 91).

Про ту обставину, що будинок АДРЕСА_2 і будинок №14 по цій самій вулиці є одним і тим самим (тотожним) будинком, свідчать відсутність обґрунтованих заперечень заявника з цього приводу та запис в Технічному паспорті на житловий будинок (домоволодіння) від 21 липня 1984 року. В Технічному паспорті зазначено будинок АДРЕСА_2, а право ОСОБА_1 на нього виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину, що видане Дубровицькою державною нотаріальною конторою 21 лютого 1963 року №184, тобто на підставі правовстановлюючого документа, де в первісному записі значився саме будинок №14 (а.с. 87).

Зміна прізвища "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" відбулася внаслідок того, що особа, яка подала апеляційну скаргу, одружилася і змінила прізвище, що видно з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (№ витягу 5), свідоцтва про одруження НОМЕР_1 (а.с. 74-74, зв.; 92).

Той факт, що частина житлового будинку, який передано до комунальної власності територіальної громади як безхазяйну річ, належить на праві власності ОСОБА_1 та її заперечення проти заяви Дубровицької міської ради свідчать про виникнення між сторонами спору про право цивільне. Тобто в цьому разі про своє право на житловий будинок Дубровицька міська рада може доводити в суді лише за правилами позовного провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції та залишення заяви без розгляду відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України є наявність підстави, передбаченої ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

Керуючись ч. 6 ст. 235, ст.ст. 303, 307, 310, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дубровицького районного суду від 13 лютого 2016 року скасувати.

Залишити без розгляду заяву Дубровицької міської ради, заінтересована особа: Дубровицька територіальна громада в особі голови Кузьмича Адама Леонідовича; про передачу безхазяйної речі у комунальну власність.

Роз'яснити Дубровицькій міській раді та Дубровицькій територіальній громаді в особі голови Кузьмича Адама Леонідовича про їхнє право подати позов до суду на загальних підставах.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: