Справа № 683/712/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Цимбалюка О.В.

при секретарі Поважнюк О.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та Староостропільської сільської ради про розподіл будинковолодіння в натурі, встановлення порядку користування, скасування рішення сесії,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом та вказав, що проживє по вул. Леніна, 18, с. Старий Остропіль, Старокостянтинівського району та користується житловим будинком та прилеглою земельною ділянкою, що раніше рахувалося колгоспним двором.

Моїми сусідами є відповідачі, ОСОБА_6, ОСОБА_7А, які володіють суміжними земельними ділянками, а також їм передано рішенням сільської ради частину моєї земельної ділянки, що перебувала раніше в користуванні вважає, що рішенням ХХІ сесії сільської ради ХХІV скликання від 24.12.2004 року його позбавлено права користування належною земельною ділянкою.

Наголошує, що колгоспний двір, згідно Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, являв собою сімейно-трудове об'єднання, яке існувало тільки тоді, коли його члени своєю працею та коштами приймали участь в накопиченні і підтриманні майна двору. Згідно ст.126 цього Кодексу працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не приймав участь своєю працею чи коштами у веденні спільного господарства двору.

Станом на 15 квітня 1991 року (набрання чинності Закону України «Про власність») двір, в якому розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою по вул. Леніна, 18, с. Староостропіль, відносився до категорії колгоспних, що підтверджується листом виконавчого комітету Староостропільської сільської ради від 15 липня 2014 року №161, копія якого додається. За колгоспним двором рахується земельна ділянка площею 0.62 га, яка не приватизована і державний акт не видавався, що підтверджується довідкою від 19.06.2002 року №372.

Оскільки спірний житловий будинок із господарськими спорудами належав колгоспному двору то розмір частки колишніх членів даного колгоспного двору визначається виходячи із рівності прав всіх членів двору на спільне майно відповідно до положень ст. ст. 116, 127, 129 ЦК СРСР 1922 року, якими регулювалися спірні правовідносини, та ст. ст. 112, 120, 123 ЦК УРСР 1963 року.

З прийняттям Закону України "Про власність" (тобто до 15.04.1991 р.) члени колгоспного двору набувають право власності на майно двору, як спільну сумісну власність і після скасування інституту "колгоспного двору" ставали співвласниками нового дворогосподарства згідно норм Закону України "Про власність".

Станом на 15.04.1991 року, двір що по вул. Леніна, 18,с. Староостропіль відносився до колгоспної суспільної групи господарств. Членами колгоспного двору на 15 квітня 1991 року дату були, а отже не втратили права на частку в його майні:

1.Радзівон ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова двору;

2.Радзівон ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина;

3.Радзівон ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 донька;

4.Радзівон ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, - син.

Визначення часток членів колгоспного двору у спірному майні не здійснювалося, члени двору спільно користувались майном колгоспного двору, яке збереглося.

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Згідно діючого на той час Закону України „Про власність" від 15.04.1991 року, постанови Пленуму Верховного ОСОБА_12 України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба) (п.п. «а» п.6 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_12 України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, згідно ст. ст. 116, 127, 129 ЦК СРСР 1922 року, який діяв на час виникнення правовідносин і за правилами яких майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена колгоспного двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося (п.п. «б» п.6 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_12 України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року).

Земельною ділянкою (загальною площею 0, 62 га, а окремо кожна по 0,31 га) первинні власники будинковолодіння (ОСОБА_12 та ОСОБА_13) володіли на праві постійного (безстрокового) користування станом на момент відчуження частини та на момент смерті відповідно.

Я та мій брат, ОСОБА_4, як теперішні співвласники житлового будинку що по вул. Леніна, 18, с. Староостропіль, маємо право на користування земельною ділянкою, пропорційно, відповідно до розміру наших часток у праві власності на житловий будинок, а саме: ? а ? від загальної площі земельної ділянки 0,62 га. та на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до Довідки № 736 від 06.06.2003 року, після того, як я із сімєю змінив місце постійного проживання (червень 1990 року), моя частка землі була передана на розпорядження колгоспу, а згодом і іншим особам, ОСОБА_3, ОСОБА_6 Проте, вважаю, це незаконним, адже факт зміни місця проживання не позбавляє мене права постійного користування частиною земельної ділянки, що виділена в колгоспному дворі, частку якого я успадкував, оскільки вказане твердження суперечить п.п. «а» п.6 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_13 України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року та в звязку з тим, що відповідно до норм ст. 36 ЗК УРСР 1970 року рішення про Припинення права користування землею не приймалось відповідним органом

До 12 червня 1990 року позивач із сімєю постійно проживав у домоволодінні по вул. Леніна, 18, с. Староостропіль, що підтверджується листом виконавчого комітету Староостропільської сільської ради від 15 липня 2014 року №161, а тому права на нерухоме майно колгоспного двору, в тому й числі, земельну ділянку не втратив (п.п. «а» п.6 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_13 України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року), адже своєю працею та коштами члени колгоспного двору продовжували приймати участь у веденні колгоспного двору (періодично допомагав обробляти город, ремонт будинку).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, послався на ті обставини які були викладені у позовній заяві, зазначив, що погоджується з висновком запропонованим даним судовою будівельно-технічною експертизи від 03.12.2015 року щодо розподілу в натурі будинку по вул. Леніна, 18, с. Старий Остропіль, Старокостянтинівського району та підтримує запропонований третій варіант порядку користування земельною ділянкою, вказав, що відмовляється від вимоги про скасування рішення ХХІ сесії сільської ради ХХІV скликання №9 від 24.12.2004 року, оскільки дане рішення, як стало зрозуміло після проведення експертизи, ніяким чином інтереси його довірителя не порушує.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 позов визнали, відповідач ОСОБА_4 позов визнав, вказав, що підтримує висновок запропонований судовою будівельно-технічною експертизою від 03.12.2015 року щодо розподілу в натурі будинку по вул. Леніна, 18, с. Старий Остропіль, Старокостянтинівського району та підтримує запропонований третій варіант порядку користування земельною ділянкою

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_13 України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач проживє по вул. Леніна, 18, с. Старий Остропіль, Старокостянтинівського району та користується житловим будинком та прилеглою земельною ділянкою, відповідно до Закону України «Про власність» двір, в якому розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відносився до категорії колгоспних, що підтверджується листом виконавчого комітету Староостропільської сільської ради від 15 липня 2014 року №161, позивач та відповідач ОСОБА_4, як теперішні співвласники житлового будинку що по вул. Леніна, 18, с. Староостропіль, маємо право на користування земельною ділянкою, пропорційно, відповідно до розміру наших часток у праві власності на житловий будинок, а саме: ? а ? від загальної площі земельної ділянки 0,62 га. та на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

суд керуючись ст.ст. 328, 355, 368, 372, 356, 357, 358, 367, 377, ЦК України, ст. 116 ЗК України, ст.ст. 120, 121, 123 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 120 ЗК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України

вирішив:

Позов задоволоти.

Провести в натурі розподіл часток часток у будинковолодінні № №18, що знаходиться за адресою вул. Леніна, с. Староостропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області, між ОСОБА_4, якому належить ? та ОСОБА_5 якому належить ? будинковолодіння наступним чином, виділити;

ОСОБА_4: коридор 7,5м2, коридор 7,7 м2, житлову 16,1м2, кухню 16,8м2, гараж.

ОСОБА_5: прихожу 18,3 м2, житлову 18.2 м2.

Визначити наступний порядок користування земельною ділянкою згідно з площею 0,6200 га.

-виділити ОСОБА_4 (співвласник ? частки) із загальної площі земельної ділянки 0,6200 га., частину земельної ділянки із відділенням її за точками 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 1, якими позначено поворотні точки окружної межі земельної ділянки та лінію поділу площею 0,4650 га (згідно з додатками);

-виділити ОСОБА_5 (співвласник ? частки) із загальної площі земельної ділянки 0,6200 га., частину земельної ділянки із відділенням її за точками 1, 2, 3, 4, 16, 15, 14, 13,12, 1, якими позначено поворотні точки окружної межі земельної ділянки та лінію поділу площею 0,1550 га (згідно з додатками).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: