РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18478/14-ц

пр. № 2/759/103/16

25 жовтня 2016 року

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовними вимогами, розмір яких був збільшений в процесі розгляду справи, якими просить стягнути із ОСОБА_3 борг за договором безпроцентної позики від 02.10.2013 року у розмірі 45000,00 грн., інфляційні втрати за період з 01.12.2014 р. по 25.10.2016 р. у розмірі 24430,50 грн., 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01.01.2014 р. по 25.10.2016 р. у розмірі 2570,55 грн., всього 72001,05 грн. Крім цього просить стягнути з відповідача судові витрати. У заяві посилається на укладений 02.10.2013 р. між ним та ОСОБА_3 договір позики, виконання його умов зі своєї сторони шляхом передачі ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 45000,00 грн., на невиконання його умов останнім в частині повернення коштів та на сплив терміну повернення грошових коштів - до 01.12.2013 р.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги заяви підтримують і просять їх задовольнити.

Відповідач та його представник - адвокат Ковтун О.М. у судове засідання не з»явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою суду 25.10.2016 р. зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики за повторною неявкою позивача за зустрічним позовом та його представника, залишено без розгляду.

А тому суд, зважаючи на повідомлені ОСОБА_3 у його зустрічній позовній заяві обставини та докази в обгрунтування таких обставин, приймає їх до уваги як заперечення за основним позовом.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з визначенням іншої суми до стягнення з таких підстав.

Встановлено, що 02.10.2013 р. між ОСОБА_1 як позикодавцем. та ОСОБА_3 як позичальником був укладений договір безпроцентної позики за яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 45000,00 грн. строком до 01.12.2013 р. На підтвердження укладання договору позики ОСОБА_3 була надана ОСОБА_1 розписка про отримання коштів, їх розмір та їх строк повернення (а.с.3).

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлений договором.

Позивач вказує, що борг за позикою відповідач йому не повернув як на час звернення до суду, так і на момент розглдяу справи по суті у судовому засіданні.

А тому позовна вимога щодо стягнення з позичальника боргу підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд також бере до уваги повідомлені ОСОБА_3 у тексті його зустрічного позову про визнання недійсним договору позики, обставини як то: удаваність правочину, яким є договір позики, і укладання насправді договору за послуги ОСОБА_3 по розмитненню належного ОСОБА_1 автомобіля, а також обставину повернення ОСОБА_1 ОСОБА_3 розписки датованої 02.10.2013 р., та вважає ці обставини недоведеними.

Судом не отримано доказів вищезазначих обставин, на які ОСОБА_3 посилається у тексті своєї зустрічної позовної заяви. Більш того, судом двічі за клопотанням ОСОБА_3 призначалась судово-технічна експертиза документу - розписки від 02.10.2013 р. оригінал якої був наданий для огляду суду і дійсність якого ставилась під сумнів ОСОБА_3 У зв»язку із ненадходженням коштів від ОСОБА_3, на якого судом був покладений обов»язок оплати судової експертизи, ухвали суду про забезпечення доказів шляхом призначення судової експертизи, були залишені без виконання.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник , який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач визначає розмір інфляційних втрат за період з 01.12.2014 р. по 25.10.2016 р. у розмірі 24430,50 грн., а три відсотка річних за період з 01.01.2014 р. по 25.10.2016 р. у розмірі 2570,55 грн.

Визначаючи розмір інфляційних втрат, суд виходить із наступного розрахунку.

Відповідно до умов договору позики, 45000,00 грн. повертається до 01.12.2013 р. Розмір інфляції позивач просить розгахувати за період з 01.12.2014 р. по 25.10.2016 р. (день ухвалення рішення) , який становить із врахуванням індексу інфляції 1,571 за цей період 25695,00 грн. Три відсотка річних за період з 01.01.2014 р. по 25.10.2016 р. становлять 3805,89 грн.

Отже, розмір заборгованості, що виник в результаті невиконання відповідачем умов договору позики із врахуванням інфляції та трьох відсотків річних складає 74500,89 грн.(45000 грн. = 25695,00 грн. = 3805,89 грн.) і підлягає до стягнення з відповідача.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві понесені судові витрати у сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 549, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позвоні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не відомий, зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, борг за договором позики від 02.10.2013 року в розмірі 45000,00 грн., інфляційне збільшення заборгованості за період з 01.12.2014 р. у розмірі 25695,00 грн., штрафні санкції у вигляді 3% річних за період з 01.01.2014 р. по 25.10.2016 р. у розмірі 3805,89 грн., а також судові витрати у розмірі 745,00 грн., а всього 75245,89 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: