Справа № 367/7026/15-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/5533/16 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 53 10.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 вересня 2016 року про відмову ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного університету державної податкової служби України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Національного університету державної податкової служби України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди було задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на посаді декану факультету фінансів та банківської справи НУ ДПС України та допущено негайне виконання рішення суду у цій частині, стягнуто з НУ ДПС України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 14 480,69 грн., стягнуто з НУ ДПС України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

29 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила абзац четвертий резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції «Стягнути з Національного університету державної податкової служби України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 05.09.15 по час поновлення на роботі, тобто по 25.01.16, в розмірі 100 070 гривень».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 вересня 2016 року було відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про задоволення зазначеної заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3, ч.1, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця просить по суті змінити резолютивну частину рішення суду, що є неприпустимим, а тому підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення відсутні.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_2 просила суд стягнути з Національного університету державної податкової служби України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Однак, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Національного університету державної податкової служби України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на посаді декану факультету фінансів та банківської справи НУ ДПС України і допущено негайне виконання рішення суду у цій частині та стягнуто з НУ ДПС України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на час звернення до суду в сумі 14 480,69 грн., а також моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 159-162).

В заяві про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_2 просить суд стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України на час ухвалення рішення, виклавши абзац четвертий резолютивної частини цього рішення у наступній редакції «Стягнути з Національного університету державної податкової служби України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 05.09.15 по час поновлення на роботі, тобто по 25.01.16, в розмірі 100 070 гривень».

Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Проте, у матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про час та місце розгляду заяви, відповідно до ст.ст. 74-76 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення цього питання, не врахував вищевказані норми закону та належним чином не повідомив осіб, які беруть участь у справі, про час та місце розгляду справи, що, на думку колегії, позбавило їх права на подачу пояснень та заперечень з даного питання, згідно ст. 27 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу місцевого суду скасувати з передачею питання ухвалення додаткового рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 вересня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: