Справа № 180/3474/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі - ГАНОЧЕНКО Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі регіональної філії «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства страхової групи «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю.

В обґрунтування позову покликається на те, що в результаті аварії, яка сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км + 566 м перегону Нікополь-Марганець, який належить Придніпровській залізниці, загинула його дружина ОСОБА_4 Смерть дружини завдала йому моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях, постійному стресі, втраті душевного спокою, вибиття зі звичного ритму життя. Просить суд стягнути солідарно з ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіонального відділення «Придніпровська залізниця», ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 200.000 гривень, оскільки вони є власниками джерел підвищеної небезпеки, внаслідок взаємодії яких їй завдано шкоду, з СГ «ТАС» - 2.550 гривень, оскільки страхова компанія зобов'язана нести відповідальність в силу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на його мотиви, дав аналогічні пояснення. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача Державного підприємства «Придніпровська залізниця» позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, покликаючись на те, що електровоз ВЛ-8, який потрапив у ДТП дійсно належить ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіонального відділення «Придніпровська залізниця» і є джерелом підвищеної небезпеки, проте сума моральної шкоди завданої позивачу необґрунтована, вина ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіонального відділення «Придніпровська залізниця» не встановлена, а отже відповідач не має відповідати за шкоду завдану позивачу. Крім того, вважає що позов не підлягає задоволенню, оскільки в акті розслідування причин дорожньо-транспортної пригоди від 12 жовтня 4 листопада 2010 року урядовою комісією не вказано серед загиблих дружину позивача.

Решта відповідачів та позивач в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхової групи «ТАС» подав заперечення на позов, просив у його задоволенні відмовити, однак зазначив, що може відшкодувати лише 2.550 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді в с. Городище, в районі м. Марганець сталася ДТП, що підтверджується ОСОБА_1 розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км + 566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, відповідно до якого в результаті зіткнення загинуло 43 особи та 10 осіб травмовано.

В результаті аварії, що сталася на залізничному переїзді в с.Городище, в районі м.Марганець загинула дружина позивача ОСОБА_4

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії ІУ-КИ № 345057, виданого 16 грудня 1989 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 одружились 16 грудня 1989 року, прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 (а.с.3).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 956780, виданого 13 жовтня 2010 року ОСОБА_4 померла 12 жовтня 2010 року, про що свідчить відповідний актовий запис № 686 (а.с.4), про що свідчить й акт № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, складений 30 листопада 2010 року (а.с.7-9).

Згідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність повязана з використання, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнанням, використанням, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на законних підставах.

Відповідно до п.2 ст. 1187 ЦП України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберіганням або утриманням якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п.5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислі потерпілого.

Нормами ч.2 ст. 1188 ЦК України передбачено, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, шкода заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємоповязаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Відповідно до акту розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди від 30 листопада 2010 року, що сталася 12 жовтня 2010 року на залізничному переїзді 115 км + 566 м перегону Нікополь-Марганець Криворізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці від 12-13 жовтня 2010 року, автобус БАЗ-А079 «Еталон», державний номер НОМЕР_1, належить ПП «ОСОБА_2В.», перевізник ПП «Ремсервіс». Автобус здійснював рейс за маршрутом «Б» у місті Марганець.

Електровоз ВЛ-8 №1583, приписаний до Криворізького локомотивного депо Придніпровської залізниці. Побудований 10 січня 1967 року на Тбіліському електровозобудівному заводі.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи той факт, що позивачу внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки завдано моральної шкоди, тому вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих звязків, глибину душевних страждань, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіонального відділення «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 97.450 грн.

Згідно Полісу ВЕ 0789663 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 листопада 2009 року з ПАТ «СГ «ТАС» ОСОБА_2 застрахував цивільну відповідальність за шкоду, завдану третім особам під час ДТП. Строк дії з 20 листопада 2009 року до 19 листопада 2010 року, забезпечений транспортний засіб - автобус БАЗ А 079-04, д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно з зазначеним полісом ПАТ «СГ «ТАС» несе відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки завдана шкода підлягає стягненню солідарно з ДП «Придніпровська залізниця» та ОСОБА_2, а відповідальність останнього застрахована, то сума завданої моральної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика 2.550 гривень, повинна бути стягнута з ПАТ «СГ «ТАС».

Покликання представника відповідача на те, що в акті розслідування причин дорожньо-транспортної пригоди від 12 жовтня - 04 листопада 2010 року урядовою комісією не вказано серед загиблих дружину позивача не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки сукупністю інших зібраних по справі доказів, підтверджується факт загибелі дружини позивача в ДТП, що сталася на залізничному переїзді, зокрема і Акт №1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» (а.с.7-9), списком про виплати матеріальної допомоги сімям загиблих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.10), Протоколом №20 засідання комісії з питань надання матеріальної допомоги постраждалим у ДТП на переїзді (а.с.11), Протоколом №40 засідання комісії з питань виділення допомоги постраждалим та сімям загиблих у ДТП (а.с.12-14), та іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 162 грн. 40 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 1167, 1187, 1188, 1190 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «УКЗАЛІЗНИЦЯ» в особі регіонального відділення «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 97.450 грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхової групи «ТАС» на користь ОСОБА_1 2.550 грн. моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКЗАЛІЗНИЦЯ» в особі регіонального відділення «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства «Страхової групи «ТАС» судовий збір на користь держави в розмірі 162 грн. 40 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК

Оригінал рішення.