Справа № 177/2298/15-ц
Провадження № 2/177/127/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2016 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача -

адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області про стягнення 191 407, 22 гривень матеріальних збитків та 20000 гривень моральної шкоди заподіяних в результаті ДТП

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 04.09.2015 року. Просив суд стягнути з ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області 191407,22 грн. відшкодування вартості завданих матеріальних збитків 20000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі в сумі 2114,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 11.05.2015 року о 13 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем ОСОБА_5 7, номерний знак НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Н-23 Кіровоград-Кривий Ріг Запоріжжя на 168 км+500 м., здійснюючи обгін побачив ями, які обїхати по смузі зустрічного не міг, оскільки по ній рухались транспортні засоби у зустрічному напрямку, а загальмувати і зупинитись до ям не міг через невелику відстань. Через наїзд лівим переднім колесом автомобіля на одну із ям лопнув диск лівого колеса, обірвалася ліва шарова опора та лівий нижній речаг, після чого автомобіль став некерованим, змістився праворуч за напрямком руху та зїхав у кювет і декілька разів перевернувся. Працівниками ВДАІ встановлено, що причиною дорожньо транспортної пригоди стало порушення правил, норм та стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць посадовими особами, які є відповідальними за утримання зазначеної автомобільної дороги. Саме невжиття даними посадовими особами заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, а також неприйняття своєчасних заходів до відновлення до відновлення безпечних умов для руху і стало у причинному звязку скоєння ДТП та її наслідками. Порушень Правил дорожнього руху України з боку позивача, які б могли стати у причиннім звязку скоєння ДТП не встановлено.

За результатами оформлення матеріалів ДТП, адміністративний протокол за ч. 4 ст.140 КУпАП складено відносно начальника дільниці філії « Криворізька державна експлуатаційна дільниці» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» ОСОБА_6. Постановою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_6 за ч.4 ст.140 КУпАП закрито за відсутності в його діях адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, посилався на те, що порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, а також моральних страждань, повязаних із фізичним знищенням його улюбленого автомобіля та неможливістю його відремонтувати, прибуття до м. Кривого Рогу, а також поведінка Відповідача, який після ДТП не намагався врегулювати правовідносини в позасудовому порядку та взагалі уникнув відповідальності. Розмір своїх душевних страждань та страждань родини оцінює в 20000 гривень в які входять:.

Позивач та його представник, кожен окремо, позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. В обґрунтування вказала, що довідка додана до позову не відповідає за формою та змістом вимогам Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріали про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не вбачає причино наслідкового звязку між ДТП та діями Відповідача. Долучена до позову фототабляця із зображення пошкоджень автомобіля не містить ідентифікуючих ознак, які б вказували на їх звязок з обставинами ДТП та зроблені явно не в місці ДТП, а тому не можуть бути належними доказами. Вина водія полягає в тому, що останній не приділив достатньої уваги та не вжив заходів до зменшення швидкості автомобіля, не здійснив безпечного обїзду перешкоди. Позивач не надав договір між СПД ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що б підтверджувало факт дійсності висновку. Автоматизована база даних обліку та аналізу ДТП, якою користується ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області не містить даних про ДТП, що сталося 11.05.2015 року на автодорозі Н-23 та ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області, на місце пригоди не викликалася. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, зазначила що позивач не довів факт заподіяння йому моральної шкоди та послався, що йому довелося відмовитись від запланованих справ, які потребували пересування на автомобілі з чого можна вбачати упущену вигоду. ОСОБА_4 автомобільних доріг України у Дніпропетровській області є неналежним відповідачем у справі.

Заслухавши пояснення сторін, якими вони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України, який не є вичерпним. Серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів закон передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2015 року о 13.30 на 168 км + 500 м автодороги Н-23 Кировоград Кривий Ріг Запоріжжя, ОСОБА_1 керуючи, належним йому на праві власності автомобілем, ОСОБА_9 7, д/з АЕ 9829 ЕІ здійснюючи обгін побачив ями, які обїхати по смузі зустрічного не міг, оскільки по ній рухались транспортні засоби у зустрічному напрямку, а загальмувати і зупинитись до ям не міг через невелику відстань. Через наїзд лівим переднім колесом автомобіля на одну із ям лопнув диск лівого колеса, обірвалася ліва шарова опора та лівий нижній речаг, після чого автомобіль став некерованим, змістився праворуч за напрямком руху та зїхав у кювет і декілька разів перевернувся. В результаті дорожньо транспортна пригода пошкоджено транспортний засіб ОСОБА_9 7, д/з АЕ 9829 ЕІ. Час місце та обставини ДТП, яка мала місце 11.05.2015 року підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12.05.2015 року (а.с.11), схемою місця ДТП від 11.05.2015 року з якій зазначено про наявність недоліків в утриманні вулично шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП та зафіксовано наявність ямковості (а.с.12), актом обстеження дорожніх умов на 168 км + 500 м автодороги Н-23 Кировоград Кривий Ріг Запоріжжя, підписаного комісією у складі інспектора ОДР ВДАІ Криворізького району Копань А.В., старшого інспектора ВДАІ Криворізького району Федорович О.О., начальника дільниці Криворізької ДЕД ОСОБА_6 відповідно до п. 7 якого, встановлено ямковість 0,5х 0,3х0,1 м; 0,3х1,0х0,1 м.; 0,3х0,5х1,0 м. Відповідно до п. 29 - наявність на проїжджій частині руйнувань у вигляді ям та вибоїн, які сприяли скоєнню ДТП ( а.с.13-14) довідкою №14/18 -1, виданою ОСОБА_1 про ДТП, що відбулося 11.05.2015 року о 13.35 на автодорозі Кіровоград Запоріжжя, в наслідок якої транспортний засіб ОСОБА_5 7 номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження у вигляді деформації всього кузова автомобіля (а.с.15).

Вказані обставини встановлено і постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року (а.с. 9-10), якою провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_6 за ч.4 ст.140 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

У звязку з цим, той факт, що вказана ДТП сталася не з вини водія ОСОБА_1 є доведеним і доказуванню не підлягає, а тому доводи відповідача в частині того, що причиною ДТП могла бути вина водія ОСОБА_1, в тому числі в результаті його неуважності до дорожньої обстановки, суд розцінює критично.

Протоколом огляду транспортного засобу здійсненного судовим експертом ОСОБА_7 встановлено характер та обсяг пошкоджень автомобіля, висновком експертного авто товарознавчого дослідження встановлено розмір матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля 189907,22 грн. (а.с. 23 - 65)

Щодо заперечень представника відповідача що позивач не надав договір між СПД ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на підтвердження факту дійсності висновку, що є вагомим доказом нібито завданої матеріальної шкоди, суд не може прийняти до уваги, оскільки представником відповідача на спростування вказаного висновку не заявлялось клопотання про призначення експертизи в судовому порядку, як і заперечення щодо невідповідності оформлення матеріалів Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому як відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57, 60 ЦПК України.

Доводи представника відповідача про відсутність в галузевій базі даних обліку та аналізу ДТП інформації про ДТП, що сталося 11.05.2015 року на автодорозі Н-23 Кіровоград Кривий Ріг-Запоріжжя 168+500 м, суд не приймає до уваги, оскільки база на, яку посилається представник відповідача створена Державним підприємством «Держаний науково дослідницький інститут імені ОСОБА_10 і є галузевою, створена для здійснення моніторингу ДТП на мережі автомобільних доріг державного значення у Дніпропетровській області та її наповнення є обовязком для виконавця за договором № 71-15 від 05.03.2015 року, укладеного між Державним підприємством «Державний дорожній науково дослідний інститут імені ОСОБА_10» та ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області (а.с. 98) Крім того, факт ДТП 11.05.2015 року підтверджується дослідженими в суді доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та додатками до нього, в яких зафіксовано час та місце ДТП, зовнішні пошкодження автомобіля, постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року.

Згідно з ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки відшкодовуються в повному обсязі.

Отже, до спірних правовідносин застосовуються загальні положення про відшкодування шкоди ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України.

Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з їх вини.

Відповідно до ст. 5, 7 Закону України «Про автомобільні дороги» серед автомобільних доріг України виділяють автомобільні дороги загального користування, які є складовою Єдиної транспортної системи України і задовольняють потреби суспільства в автомобільних пасажирських і вантажних перевезеннях. Автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Відповідно до ст. 11 Закону «Про автомобільні дороги» основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, серед іншого, є: розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць

концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах

і здійснення заходів щодо їх ліквідації; завчасне оповіщення користувачів автомобільних доріг про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів;

Стаття 13 Закону України «Про автомобільні дороги», визначає. що саме орган державного управління автомобільними дорогами

загального користування відповідає, серед іншого, за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції,

ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; а також за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг

загального користування у порядку, визначеному законом.

Пункт 11 Постанови КМ України від 30 березня 1994 р. N 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів,правил користування ними та охорони» визначає, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані:відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Органом управління Державної служби автомобільних доріг України в Дніпропетровській області є служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області, яка є юридичною особою.

Стаття 38 Постанови КМ України від 30.03.1994 року № 198 визначає, що основними вимогами до транспортно-експлуатаційного стану

дорожніх об'єктів є відповідність контрольованих показників

окремих їх елементів і об'єктів у цілому ДСТУ 3587. Згідно з п. 3.1.2 вказаного ДСТУ гранична глибина окремих осідань, вибоїн (ям) не повинна перевищувати 4 см. для доріг 1-ІІІ категорії, 6 см. для решти категорій, а враховуючи, що вказана дорога віднесена до групи доріг місцевого значення, її стан, за наявності вибоїни з 5 см. до 9 см., що зафіксовано в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 11), не відповідає державному стандарту.

Як вбачається з договору підряду № ЕУД д-3 від 25.02.2015 року ДП «Дніпропетровський облавтодор» є підрядником, який зобовязується виконувати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг, в межах виділених фінансових ресурсів та згідно щомісячних планів завдань та кошторисної документації, складених на основі актів-дефектів (п.п. 1.3; 1.4, Договору) (а.с. 99-100).

Відповідно до представленого суду договору сторони наділені взаємними правами і обовязками щодо предмету договору та у випадках неналежного виконання зобовязань за договором, вправі вимагати застосування визначених договором чи законом правових наслідків порушення зобовязання, відповідно до умов договору.

Згідно дефектних актів за січень 2015 року та від 02.02.2015 року, 03.02.2015 року, 02.03.2015 року, 01.04.2015 року, 05.05.2015 року, ОСОБА_4 автомобільних доріг Дніпропетровської області за період з 01 січня 2015 року по липень 2015 року не замовляла ямковий ремонт на 168 км + 500 м автодороги Н-23 Кіровоград-Запоріжжя. Дане питання досліджене при розгляді справи про адміністративне правопорушення та встановлено постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року. В звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що невідповідність ділянки дороги, де мало місце ДТП, вимогам державних стандартів є наслідком бездіяльності відповідача, а відповідно суд приходить до висновку, що ДТП сталася з вини ОСОБА_4 автомобільних доріг Дніпропетровської області, яка несе позадоговірну відповідальність перед учасниками ДТП за шкоду, заподіяну у результаті її настання і має відшкодовувати шкоду завдану позивачу своєю бездіяльністю.

Згідно «Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 712, автодорога Н -23 Кіровоград Кривий Ріг - Запоріжжя є національною автомобільною дорогою державного значення.

У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що невідповідність ділянки дороги, де мало місце ДТП, вимогам державних стандартів є наслідком бездіяльності відповідача, а відповідно суд приходить до висновку, що ДТП сталася з вини служби автомобільних доріг Дніпропетровської області, яка і має відшкодовувати шкоду завдану позивачу своєю бездіяльністю.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України одним із способів відшкодування шкоди завданої майну є відшкодування збитків, при цьому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У звязку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що вказана сума збитку 191407, 22 гривень, яка складається з 189907, 22 гривень суми матеріального збитку та вартості проведення експертного авто товарознавчого дослідження відповідно до квитанції № 000237 (а.с. 20) підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Право позивача на відшкодування моральної шкоди завданої йому пошкодженням автомобіля, передбачене ст. 23, ч.3 ст. 386 та ст. 1167 ЦК України.

Стаття 1167 ЦК України передбачає покладення обовязку відшкодувати моральну шкоду на винну особу, тобто в даному випадку на ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1, суд враховує характер винних дій відповідача, бездіяльність якого призвела до неналежного стану автомобільної дороги, що спричинило ДТП і як наслідок шкоду позивачу, наслідки цього правопорушення, які виразилися у пошкодженні автомобіля позивача та заподіянні йому у звязку з цим незручностей, які виразилися в позбавленні засобу пересування, глибину душевних страждань позивача, яка зумовлена тим, що він позбавлений засобу для пересування, який використовував у сімейному відпочинку.

Суд не приймає до уваги доводи позивача в частині погіршення стану здоровя в звязку з ДТП, погіршення стосунків в родині, та те, що йому довелось відкласти, чи відмовитись від запланованих справ, а також страждання родини, часті поїздки до м. Кривого Рогу оскільки вказані факти нічим не доведені.

З врахуванням вище викладеного, виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166-1167,1194 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. 5, 7, 10, 11 Закону України «Про автомобільні дороги», та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 16, 57, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 автомобільних доріг у Дніпропетровській області, ідентифікаційний код 25843931, розташованої за адресою: 49600, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, буд. 24, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 191407 (сто девяносто одну тисячу чотириста сім) гривень 22 копійки, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1933 (одну тисячу девятсот тридцять три) гривні 96 копійок, в рахунок оплати судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: