Справа № 461/2123/16 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4666/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про зобовязання прийняти рішення, яким надати у постійне користування житлове приміщення, про зобовязання подати на розгляд проект рішення щодо надання житла за місцем проживання, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідач, всупереч положень Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо забезпечення інвалідів житлом, протягом тривалого часу не створював умов для отримання їй як інваліду необхідного житла. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 43 Житлового Кодексу громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Статтею 45 Житлового Кодексу визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані першочергово. До таких віднесено, зокрема, осіб, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, перелічених у списку захворювань, затверджуваному в установленому законодавством порядку.

Судом установлено, що станом на 2016 р. ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді з 26.11.1992 року за № 16371, у списку громадян для першочергового надання житла (з причин хронічного захворювання) № 3300, серед зазначеної пільги - № 405.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що надання житла ОСОБА_2 поза визначеними загальною та пільговими чергами суперечитиме вимогам чинного законодавства, оскільки жилі приміщення надаються громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, в порядку черговості.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді