Справа № 361/2140/15-ц
Провадження № 2/361/43/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі - Палій А.В., Харченко Т. В., Телепа Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У березні 2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № K3V0AW23836215 від 18.06.2007 року у розмірі 464 504, 31 грн.

Свої вимоги мотивуються тим, що 18.06.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір N K3V0AW23836215, за умовами якого, ПАТ КБ "Приватбанк" надав позичальнику кредит на купівлю автомобіля у розмірі 11 157, 33 доларів США, термін повернення кредиту 18.06.2012 року.

Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення позову, надали письмові пояснення та просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність належних доказів суми заборгованості відповідача, суперечливість розрахунку суми позову та недоведеність існування заборгованості відповідача.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 18.06.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір N K3V0AW23836215, відповідно до умов якого, ПАТ КБ «Приватбанк» надає ОСОБА_1 кредит на придбання автомобіля у розмірі 10 932, 14 доларів США з терміном повернення кредиту 18.06.2012 року. Згідно з п. 7.1. договору процентна ставка за договором встановлена на рівні 0,67 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної комісії в період сплати у розмірі 0,31 % від суми виданого кредиту.

Відповідно до п. 7.1. Договору погашення заборгованості за цим Договором здійснюється щомісячно, шляхом здійснення відповідачем щомісячного платежу у сумі 261,63 доларів США для погашення заборгованості, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії.

Періодом сплати вважається період з 18 до 22 числа кожного місяця.

Пункт 4.1. Договору, визначає, що у випадку порушення зобов'язань, передбачених Договором, позивач має право нарахувати відповідачу пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення.

Згідно із п. 7.3. Договору, забезпеченням виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором виступає застава автомобіля Chery.

12 липня 2011 року між позивачем і відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору N K3V0AW23836215, згідно з умовами якої суму заборгованість відповідача, яка виникла з дати надання позичальнику кредиту до 29 червня 2011 року зменшено на 1420, 81 доларів США. Дату остаточного погашення кредиту встановлено - 15 липня 2014 року. Крім того, додатковою угодою встановлено Графік погашення кредиту і новий розмір відсотків за користування кредитом - 0,12% річних. Також згідно із пунктом 1.5.3. додаткової угоди, на випадок порушення Графіку погашення кредиту встановлено пеню в розмірі 0,09% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення (а.с.62).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № K3V0AW23836215 від 18.06.2007 року станом на 04.03.2015 року становить 19541, 62 доларів США, з яких: 3657, 00 грн. кредит, 15884, 62 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором

Відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Документами, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також, встановлювати розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з нормами ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте позивачем суду не надано жодної первинної документації, матеріалів кредитної справи та фінансових документів у підтвердження розміру нарахованої заборгованості.

Розрахунок заборгованості, наданий суду не є належним та допустимим доказом наявності самої заборгованості без підтвердження її первинною бухгалтерської документацією.

Позивач не надав до суду і відповідні первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту і здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки і т.д.), тому, немає підстав вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_1, а також, суми штрафних санкцій та відсотків, зазначених у розрахунку позивача, є доведеними.

При цьому суд зауважує, що показники розрахунку позивача суперечать показникам, визначеним кредитним договором. Так, відповідно до п. 7.1 кредитного договору, відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,67% на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом, в той же час у розрахунку зазначені відсоткові ставки у розмірі 8,04 % та 10,08 %. Крім того, суперечать показники розрахунку умовам додаткової угоди до кредитного договору стосовно розмірів заборгованості відповідача по пені. Так, згідно із п. 1.5.3. додаткової угоди ставка пені у випадку порушення Графіку погашення кредиту становить 0,09%, у розрахунку - 0,5%. Не надано ПАТ КБ "Приватбанк" до суду й самої додаткової угоди.

Судом досліджено надані представником відповідача на підтвердження його заперечень на позовну заяву Банку, квитанції про сплату заборгованості за кредитним договором, з яких вбачається що відповідач здійснював погашення заборгованості. Однак не видається можливим встановити відображення вказаних погашень у розрахунку заборгованості, наданому позивачем до позову, оскільки позивачем не деталізовано порядок та час зарахування вказаних сум на погашення тіла кредиту, так і відсотків за користування ним, а також інших складових заборгованості.

Суд неодноразово витребовував у ПАТ КБ "Приватбанк" надання документів і докладних пояснень, необхідних для перевірки розрахунку, доданого до позову про заборгованість відповідача, однак вказані документи до суду так і не були надані.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 передав представникам ПАТ КБ "Приватбанк" автомобіль Chery Amulet l.6i, який згідно з поясненнями відповідача, з урахуваннями раніше здійсненних платежів, повністю мав покрити суму його заборгованості перед позивачем на час передачі автомобіля.

Проте ПАТ КБ "Приватбанк" не надав суду документів, які б підтверджували факт реалізації автомобіля та належних доказів за яку саме суму він був реалізований, а лише надав акт прийняття автомобіля від позивача ОСОБА_1 від 08.05.2009 року із зазначенням що автомобіль має бути реалізований за ринковою вартістю, меморіальний ордер про зарахування коштів в розмірі 5471, 00 доларів США на рахунок для погашення заборгованості позивача та звіт про експертну оцінку автомобіля. Вказані ж документи не підтверджують самого факту реалізації автомобіля та ціни його реалізації. Належні докази факту купівлі - продажу як то договір купівлі-продажу автомобіля на торгах, виписка про одержання за нього коштів або інші, суду не надано. Не надано позивачем суду і доказів, що той повідомляв відповідача належним чином про факт реалізації автомобіля та про ціну, за яку його було реалізовано та відповідно про суму заборгованості, якщо така була після реалізації предмета застави та яку він мав сплачувати.

Із додаткової угоди, укладеної між сторонами 12 липня 2011 року не вбачається чітко визначеної суми заборгованості ОСОБА_1 перед Банком на час її укладення.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що всупереч положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, позивач не довів суму заборгованості відповідача саме у розмірі 464 504,31 грн., та не надав доказів на спростування заперечень відповідача, у зв'язку із чим позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" не підлягає задоволенню, як необґрунтована та недоведена.

Керуючись ст. ст. 212-215, ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

.

Суддя О.М. Пухна