30.05.2016 Справа № 756/5231/16-ц
Провадження № 2/756/3473/16
Ун. № 756/5231/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е )

30 травня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне.

29 серпня 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коляда О.П., зареєстрований в реєстрі за № 1864. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Після укладення договору купівлі - продажу квартири в ній залишився зареєстрованим колишній мешканець (власник) - ОСОБА_2, який не знявся з реєстраційного обліку за даною адресою. Відповідно до довідки форми № 3 відповідач є зареєстрованим у вказаній квартирі, хоча у вказаній квартирі він не проживає, всі обов'язки по утриманню житлового приміщення виконує лише позивач. Місце фактичного проживання відповідача чи місце його роботи йому не відомі.

Договір найму (піднайму) позивач з відповідачем не укладав, останній не є членами його сім'ї, законних підстав для проживання (бути зареєстрованим) та користування вказаною квартирою відповідач не має.

Посилаючись на вимоги ст. ст. 16, 319, 321, 346, 391 Цивільного кодексу України, ст. 150, 158 Житлового кодексу України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просив суд позбавити відповідача права користування житловим приміщенням - квартирою № 310 будинку 25 по вул. Малиновського в м. Києві та стягнути судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, та просив розглядати справу у його відсутності і не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, про причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коляда О.П., та зареєстрований в реєстрі за № 1864. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом (а.с.7-10).

Згідно п. 8 договору сторони домовились, що звільнення відчужуваної квартири та зняття з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб за вказаною адресою відбудеться до 25 вересня 2011 року.

Після укладення договору купівлі - продажу квартири в ній залишився зареєстрованим колишній мешканець (власник) - ОСОБА_2. Останній не знявся з реєстраційного обліку за даною адресою.

Згідно довідки форми № 3 виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» №53 від 06 листопада 2015 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1 як власник квартири та ОСОБА_2 відповідач по справі як піднаймач (а.с.11).

Судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі він не проживає, за житлово- комунальні послуги не сплачує. Договір найму (піднайму) з відповідачем не укладався, останній не є членом сім'ї позивача, законних підстав для проживання (бути зареєстрованим) та користування вказаною квартирою відповідач не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

Згідно зі ст. 11 цього ж Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Згідно «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 р. № 1077, «3.1. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;».

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого

проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. А ст. 158 цього ж кодексу передбачено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Як встановлено судом відповідач не є членом сім'ї позивача, договору найму з позивачем не укладав.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі заявлених вимоги, та постановляє рішення про позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесенні та документально підтвердженні судові витрати у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 346, 391 Цивільного кодексу України, ст. 150, 158 Житлового кодексу України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 15, 60, 61, 88, 208, 212-215,224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) права користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г.Камбулов