№ провадження 2/646/106/2016
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Славгородської Ю.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» в особі відділеня № 434 ПАТ «УкрСиббанк» про тлумачення змісту правочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розтлумачити, що умови п.п. 1.3.1., 1.4., 5.1., 5.2. Договору про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 15 вересня 2008 року, укладеного між позивачем та начальником відділення № 434 ПАТ «УкрСиббанк» у м. Одесі наступним чином:

- передбачена п.п. 1.3.1., 5.2 Правил процентна ставка за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін (у разі прострочення виконання грошових зобовязань Позичальника за договором) встановлюється у розмірі 19 відсотків річних;

- передбачена п.п. 1.3.1, 5.2 Правил процентна ставка за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін (у разі прострочення виконання грошових зобовязань Позичальника за договором) є пенею;

- передбачена п.п. 1.3.1, 5.2 Правил процентна ставка за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін (у разі прострочення виконання грошових зобовязань Позичальника за договором) починає нараховуватися з дати прийняття Банком відповідного рішення, підтвердженого документально;

- передбачена п.п. 1.3.1, 5.2 Правил процентна ставка за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін (у разі прострочення виконання грошових зобовязань Позичальника за договором) є окремим випадком штрафних санкцій за Договором, зазначених у п. 1.4 Правил.

У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутність його представника.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2008 року між позивачем та начальником відділення № 434 ПАТ «УкрСиббанк» у м. Одесі укладено Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 (а.с. 8-9, 18-19).

Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Правила тлумачення змісту правочину визначені в ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими ч. 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, підставою для застосування такого правового інституту як тлумачення змісту угоди має бути наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги зясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тобто потребує встановлення справжньої волі, вираженої при вчиненні правочину, та відповідності волі та волевиявлення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Відповідно, тлумачення не може створювати, натомість тільки роз'яснювати вже існуючі умови угоди.

Оскільки позовні вимоги фактично стосуються внесення змін в укладений договір щодо розміру процентної ставки, що являється пенею, а також щодо окремих випадків штрафних санкцій, а не безпосереднього тлумачення положень договору, тому законних підстав для задоволення позову не має.

Як вбачається з матеріалів справи Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких визначено графік погашення кредиту, є невід'ємною частиною договору, а тому йому була зрозуміла ця частина угоди і позивач виконував до певного часу умови договору, а потім допустив заборгованість.

Тобто, між сторонами договору не існує спору щодо різного уявлення волевиявлення кожного з них, а невідповідність умов договору волевиявленню сторін є підставою для розірвання чи визнання недійсним договору, однак такі вимоги позивачем не ставились.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 213 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя І.М. Шелест