Дата документу 01.02.2016
Провадження № 2/320/820/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

при секретарі - Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, за участю третьої особи: Мелітопольська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області, за участю третьої особи: Мелітопольська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину за законом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, тим, що 12 липня 1959 року був зареєстрований шлюб між його батьками, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився він, позивач по справі, ОСОБА_1. До лютого 1999 року, він, ОСОБА_1 був зареєстрований і мешкав разом зі своїми батьками за адресою - АДРЕСА_1. З метою покращення житлових умов його сім'я вирішили побудувати житловий будинок. Земельна ділянка під будівництво була виділена на ім'я його батька, ОСОБА_3, але фактично будівництво будинку велося за рахунок позивача по справі. Усі правові документи були оформлені на його батька, після закінчення будівництва житлового будинку на ім'я батька було оформлене свідоцтво про право власності і технічний паспорт на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний батько позивача - ОСОБА_3. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_2. Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину у рівних частках були: його мати ОСОБА_4 та він, позивач по справі ОСОБА_1. Після смерті батька, позивач прийняв спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки був зареєстрований та постійно мешкав, як до смерті батька так і продовжує проживати у вищевказаному житловому будинку до цього часу. Мати позивача, ОСОБА_4 фактично прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, не встигла оформити її в установленому законному порядку, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 вона померла. Після смерті матері ОСОБА_4, відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2, частина якого належала їй у порядку спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_5. Відповідно до встановленого порядку прийняття спадщини, позивач по справі звернувся до Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків. Однак, йому було відмовлено, на підставі того, що він не прийняв спадщину.

На підставі викладеного, позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок № АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом, після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла письмова заява про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Мелітопольська міська рада Запорізької області в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшло клопотання про слухання справи за його відсутністю, та просить прийняти рішення суду по матеріалам, які є в справі.

Представник Мелітопольської державної нотаріальної контори, не з'явився, від державного нотаріуса Лайзорик О.Ф., надійшов лист, в якому вона зазначає, що після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкові справи не заводилися. Також просять суд, справу призначену на 01.02.20116 року за заявою ОСОБА_1, провести без присутності нотаріуса.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 12 липня 1959 року був зареєстрований шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про його народження, (а.с.7) його батьками є - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

До лютого 1999 року ОСОБА_1 був зареєстрований і мешкав разом зі своїми батьками за адресою - АДРЕСА_1, що підтверджується даними, які містяться у домовій книзі, (а.с.15-17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_2, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності б/н від 06.10.1998 року, виданого на підставі рішення Мелітопольської міської ради народних депутатів від 30.07.1998р. № 268/1 і зареєстрований Мелітопольським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності і записаний в реєстрову книгу № 29 за реєстровим № 8202 06.10.1998р.., про що свідчать копії документів, (а.с.8, 9-14).

Законними спадкоємцями першої черги за законом на відкриту спадщину у рівних частках були: ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3, позивач по справі ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки був зареєстрований та постійно мешкав, в житловому будинку АДРЕСА_2, та проживає до цього часу.

ОСОБА_4 фактично прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, не встигла оформити її в установленому законному порядку, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 вона померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2, частина якого належала їй у порядку спадщини після смерті її чоловіка, ОСОБА_8.

Відповідно до встановленого порядку прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків. Однак, державний нотаріус Лайзорик О.Ф. відмовила мені у видачі свідоцтва на право власності на спадщину, вважаючи, що він не прийняв спадщину, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2015 року, (а.с.20).

ОСОБА_1 є єдиний законний спадкоємець, після смерті батьків прийняв спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки після смерті батьків проживав та управляв спадковим майном, що підтверджується довідкою голови квартального комітету, (а.с.21).

Вартість спадкового житлового будинку становить 56 329 грн., що підтверджується даним про вартість житлового будинку, які містяться у технічному паспорті, (а.с.9-14).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Єдиним законним спадкоємцем першої черги за законом на відкриту спадщину є: ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на визнати за ОСОБА_9 (ІНН НОМЕР_1), право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_3 у порядку спадкування після смерті її чоловіка, ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст. 182, 328, 1217, 1220, 1222, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 15, 57, 60, 80, 174, 179, 197, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, за участю третьої особи: Мелітопольська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.НОМЕР_2), який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_2, право власності на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті батька -ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 2125 від 15.12.2009р.) і матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 1033 від 03.06.2010р.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ