АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Трегуб Оксани Анатоліївни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, учасники третейського розгляду: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2016 року заява ОСОБА_2, учасники третейського розгляду: ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 про скасування рішення третейського суду - задоволена.

Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.09.2016 року по справі №939/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПАТ «Укрсоцбанк» підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладе6них в ній.

Інші учасник процесу до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник ОСОБА_2 вказував на те, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 01.09.2015р. задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявник з рішенням третейського суду не погодився, посилаючись на те, що на дату винесення рішення третейським судом Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, отже справа не була підвідомча третейському суду. Заявник копію оскаржуваного рішення отримав лише 22.04.2016р., що є підставою для поновлення строку, про що подано відповідне клопотання.

Задовольняючи заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.09.2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підвідомчий третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди».

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.09.2015 року по справі №939/15 позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 1307722,23грн. та 13477,22грн. третейського збору.

Судом встановлено, що рішення третейського суду постановлене на підставі укладеного 02.02.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 договору про надання відновлювальної кредитної лінії №831/3/27/31/8-063, за умовами якого ОСОБА_2 надано грошові кошти окремими частинами (траншами), в межах максимального ліміту заборгованості до 70 400,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою процентів та комісії, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.01.2023 року, на умовах визначених цим договором.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за договором кредиту №831/3/27/31/8-063 від 01.02.2008р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 01.02.2008р. укладено Договір поруки №831/4/27/31/8-045.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди», юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд Третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Частиною 1 ст. 12 цього Закону визначено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Частинами 4, 5 ст. 12 Закону визначено, що третейська угода укладається в письмовій формі та має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце та дату укладення угоди.

Відповідно до п. 6.2 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №831/3/27/31/8-063 від 02.02.2008р., у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляючись про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункту суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Аналогічна домовленість викладена в п.5.2 Договору поруки №831/4/27/31/8-045 від 01.02.2008р.

Тобто, зазначені договори містять третейське застереження про вирішення спору між сторонами Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків згідно регламенту даного третейського суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначена правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України в справі № 6-1716цс15 від 11 листопада 2015 року та № 6-2630цс15 від 3 лютого 2016 року, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів.

Отже, на дату постановлення рішення Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів.

Зазначені обставини свідчать про те, що постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків розглянув заявлений спір, не підвідомчий третейському суду.

Така правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України по справах № 6-64 цс15, 6-856 цс15, які відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів.

При цьому, колегія суддів враховує ту обставину, що на момент укладання договорів у 2008 році Закон України «Про третейські суди» не містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, проте зазначена обставина не спростовує факту, що на момент винесення рішення третейським судом по справі дана категорія справ вже була виключена з компетенції даного суду.

Отже, ОСОБА_2 є споживачем банківських послуг, спір виник щодо заборгованості за кредитом, а тому третейському суду в силу положень п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», така справа не підвідомча.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав до скасування рішення третейського суду в частині вирішення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Разом з тим, з висновками районного суду щодо скасування рішення в частині вирішення третейським судом вимог банку до ОСОБА_3 погодитися неможна, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3є поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_2 перед банком й не оскаржувала рішення третейського суду, а також не уповноважувала ОСОБА_2 на вчинення таких дій.

Відповідно до ч.1 ст.389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Разом з тим, заявник ОСОБА_2 не є особою в розумінні ч.2 ст.3 ЦПК України, якій надано право звертатися до суду в інтересах відповідача ОСОБА_3

Суд першої інстанції скасовуючи рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 935/15 від 01вересня 2015 року вказаним обставинам не надав належної правової оцінки.

Враховуючи викладене, ухвала суду щодо скасування рішення третейського суду в частині вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Трегуб Оксани Анатоліївни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року в частині скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.09.2015 рокущодо вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 в цій частині.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: