Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 2-79/11 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Справа № 22-ц/778/704/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_2
суддів:ОСОБА_3
ОСОБА_1
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 Харіса Шакіровича на ухвалу Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 11 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_5 Харіса Шакіровича, субєкт оскарження: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6, зацікавлені особи: субєкт оціночної діяльності ОСОБА_7, субєкт оціночної діяльності ОСОБА_8, стягував ОСОБА_9, на дії державного виконавця щодо оцінки нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, яку уточнив і, в якій зазначив, що у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Запорізькій області знаходиться на виконанні виконавчий документ № 2-79/2011, виданий 27.04.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_5 Харіса Шакіровича на користь ОСОБА_9 за договором позики.

В процесі виконавчого провадження актом опису та арешту майна від 28.05.2015 року описано й накладено арешт на нерухоме майно, належне боржнику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Для визначення оцінки нерухомого майна постановою державного виконавця від 10.06.2015 року було призначено експерта для участі у виконавчому провадженні.

07.08.2015 року на адресу ОСОБА_5 надійшов лист №13132-3/11 від 05.08.2015 року, яким начальник відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_10 повідомив, що до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області 29.07.2015 року надійшов звіт про експертну оцінку вищезазначеного нерухомого майна, складений 10.07.2015 ОСОБА_7, який має сертифікат №16515/14, виданий 03.06.2014 Фондом державного майна України. Згідно звіту про експертну оцінку від 10.07.201 5, загальна вартість даного майна без урахування ПДВ становить 442059 грн.

ОСОБА_5, вважаючи, що зазначена в звіті сума експертної оцінки суттєво занижена, при проведенні експертизи не враховані всі обставини, в тому числі наявність нового капітального ремонту квартири, наявність вільного планування квартири, наявність нового обладнання квартири, огляд квартири не проводився, а тому - вартість квартири при проведенні оцінки була суттєво занижена, звернувся до державного виконавця Юлдашева Андрія Алішеровича з клопотанням призначити рецензування звіту про експертну оцінку від 10.07.2015 року нерухомого майна боржника.

Клопотання про призначення рецензування зазначеного звіту було задоволено. 25.09.2015 року ОСОБА_5 було отримано лист від 21.09.2015 року №16309-3/11 щодо результатів рецензування звіту про оцінку майна. Відповідно до зазначеного листа рецензування звіту про оцінку проведено рецензентом ОСОБА_8 17.09.2015 року в листі також зазначено: «Згідно загального висновку рецензії на звіт-проведення оцінки виконавцем звіту про оцінку майна є правомірним, вибір виду вартості обґрунтований та відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Вихідні дані та інформація, необхідна для оцінки майна зібрана кваліфіковано та у повному обсязі. Методичні підходи, методи та оціночні процедури відповідають законодавству про оцінку, застосовані правильно».

ОСОБА_5 вважає, що оцінка є необ'єктивною, незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що: відповідно до п. 15 Національного Стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналіз цін продажу (пропонування) на подібне майно. У даному випадку не було обрано жодного об'єкта, який був фактично проданий. Порівнювалися тільки пропозиції. У звіті не наведено жодного аргументу чи підстави такого однобічного підходу.

Не враховувалось рік побудови будівлі, матеріали використані при побудові, призначення обєкту нерухомості, а також стан, оздоблення та призначення обєктів, крім того, не враховано відсутність у обраних оцінювачем об'єктах земельної ділянки для їх обслуговування, що значно підвищує вартість таких обєктів. При проведенні оцінки майна оцінювач будинок не оглядав, оцінку провів лише за незавіреною копією технічного паспорту на квартиру, що позначилось на висновках оцінювача, в тому числі про стан приміщень, процентам зносу квартири, його оздоблення та інші характеристики. При проведенні оцінки порушені вимоги законодавства, яке регулює оцінювальну діяльність. Так стаття 9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачає, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна (1440-2003-п, 1442-2004-п, 1655-2006-п, 1185-2007-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

При проведенні оцінки вимоги національних стандартів були порушені.

ОСОБА_5 просив суд визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Юлдашев Андрій Алішерович щодо використання у виконавчому провадженні звіту про експертну оцінку нерухомого майна від 10.07.2015 року, визнати звіт про експертну оцінку нерухомого майна від 10.07.2015 року таким, що не може бути використаним у виконавчому провадженні та скасувати його, зобов'язати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-79/2011 виданого 27.04.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_5 Харіса Шакіровича на користь ОСОБА_9 за договором позики провести нову експертну оцінку належного боржнику нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; зупинити виконавче провадження.

Ухвалою Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 11 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу на дії державного виконавця задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець під час здійснення виконавчих дії з примусового виконання виконавчого листа діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" і права ОСОБА_5 жодним чином не були порушені.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду, оскільки він відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

В силу ст. ст. 383, 384 ЦПК України, ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз'яснено, що такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 30381696 з примусового виконання виконавчого листа №2-79/2011, виданого 07.04.2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_5 Харіса Шакіровича на користь ОСОБА_9 суму боргу за договором позики 210 766,00 грн., 14 332,05 грн. - 3% річних, 59436,01 грн. - індекс інфляції, 1700,00 грн. судового збору і 120,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи.

15.12.2011 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ЗМУЮ в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття

виконавчого провадження №30381696. П.2 даної постанови боржнику було встановлено строк для

самостійного виконання виконавчого документу до 22.12.2011 року.

Боржником в строк для самостійного виконання виконавчий документ не виконано.

В порядку ст.ст. 25, 57 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення виконання вищезазначеного виконавчого документа постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 30381696 від 24.09.2012 року, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

10.10.2012 року на підставі постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження вищезазначене виконавче провадження з Жовтневого ВДВС ЗМУЮ передано було на

виконання до Відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Запорізькій області.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_5 Харісом Шакіровичем зареєстрована квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Актом опису та арешту майна від 28.05.2015 року описано й накладено арешт на нерухоме майно, належне боржнику, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 58 Закону «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Для надання письмового висновку з питань ринкової вартості вищезазначеного арештованого майна в порядку ст. 13 Закону державним виконавцем постановою № 30381696 від 10.06.2015 року призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності. Копія постанови супровідним листом за вих. № 5605-3/11 від 10.06.2015 року направлена сторонам виконавчого провадження та експерту.

Вищезазначена постанова № 30381696 від 10.06.2015 року сторонами виконавчого провадження не оскаржувалася, відвід експерту в порядку ст. 16 Закону - не заявлявся.

29.07.2015 року до відділу надійшов звіт про експертну оцінку нерухомого майна, належне боржнику, складений 10.07.2015 року ОСОБА_7, який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 16515/14, виданий 03.06.2014 року Фондом державного майна України. Згідно звіту про експертну оцінку загальна вартість даного майна без урахування ПДВ складає 442 059,00 грн.

14.08.2015 року на адресу відділу від представника боржника ОСОБА_11 надійшло клопотання від 12.08.2015 року, в якому представник просив призначити рецензування вищезазначеного звіту, у зв'язку із запереченням проти результатів оцінки.

Згідно з ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Для проведення рецензування звіту з експертної оцінки зазначеного майна, постановою державного виконавця № 30381696 від 09.09.2015 року було призначено рецензента ОСОБА_8, який має свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів, видане Фондом державного майна України 21.06.2005 року, за номером 3242.

У відповідності до ч. 4 ст. 58 Закону «Про виконавче провадження» листом від 21.09.2015 року сторонам виконавчого провадження повідомлено, що 18.09.2015 до відділу від рецензента ОСОБА_8 надійшла рецензія від 17.09.2015 року на звіт про оцінку квартири, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. З, кв. 33, складений 10.07.2015 року ОСОБА_7

Згідно загального висновку рецензії на звіт - проведення оцінки виконавцем звіту про оцінку майна є правомірним, вибір виду вартості обґрунтований та відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Вихідні дані та інформація, необхідна для оцінки майна зібрана кваліфіковано та у повному обсязі. Методичні підходи, методи та оціночні процедури відповідають законодавству про оцінку, застосовані правильно.

Інші висновки щодо вартості спірного майна у справі відсутні.

Таким чином суд вірно відмовив у задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги, що оцінка нерухомого майна проводилась з недотриманням положень Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" є необґрунтованою, і не ґрунтується на жодних доказах. Відтак, доводи апелянта про те, що звіт про оцінку майна та рецензування звіту виконано неналежним чином, апеляційний суд відхиляє як такі, що усупереч вимог ст.ст.57-59 ЦПК України особою, що подала апеляційну скаргу не підтверджені ніякими належними і допустими доказами, а згідно до ч. 4 ст. 60 цього кодексу доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Фактично звертаючись до суду зі скаргою на дії виконавця, ОСОБА_5 виходив з того, що вартість його майна експертом занижена. Однак на спростування цього факту ним не надано жодного доказу, в тому числі інших даних щодо визначення ринкової вартості його нерухомого майна, що б вважати невірними висновки зроблені визначеним державним виконавцем експертом. При цьому суд вірно зазначив, що при розгляді справи не встановлено і жодних порушень законодавства з боку державного виконавця.

За таких обставин апеляційний судом приходить до висновку, що при визначенні вартості майна боржника державний виконавець діяв у відповідності до вимог ст.ст. 11, 58 Закону України "Про виконавче провадження" та згідно до положень ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Інші доводи апеляційної скарги де скаржник лише перераховує норми законодавства, що регулюють оцінювальну діяльність, правильність висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають та не надають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Апеляційним судом не встановлено таких порушень норм матеріального і процесуального права, що призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору між сторонами або таких, що тягнуть за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 Харіса Шакіровича відхилити.

Ухвалу Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 11 грудня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: