Справа № 461/2602/16-ц
Провадження № 4-с/461/37/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», заінтересована особа Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на постанову про повернення виконавчого документу,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ про винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2015р. неправомірними, скасувати дану постанову та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 28.01.2014 року Галицьким районним судом м.Львова видано судовий наказ у справі №461/923/14-ц про стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму 862,77 грн. 30.06.2015 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Однак, таку постанову скаржник вважає безпідставною та неправомірною, так як державним виконавцем не було вжито усіх заходів для примусового виконання рішення суду, чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Представник Галицького ВДВС Львівського МУЮ в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, а тому справу розглянуто у його відсутності, на підставі наявних документів про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 від 30.06.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу в межах виконавчого провадження №47042460, виконавчий документ судовий наказ №461/923/14-ц від 30.06.2015р. повернено стягувачу на тій підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведеного випливає, що державний виконавець зобовязаний вживати, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи для виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Поряд з цим, представник Галицького ВДВС Львівського МУЮ в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів обґрунтованості прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, а оскаржувана постанова винесена без належного мотивування.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», заінтересованою особою не подано жодних належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом, заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ч.5 ст.124 Конституції України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, державним виконавцем не було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому такі дії є неправомірними.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2015 року.

Скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2015 року.

Зобовязати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відновити виконавче провадження про стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Стрельбицький В.В.