Справа № 265/5561/16-ц
Провадження № 2/265/2159/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж-Строй" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та компенсації втрати частини доходів внаслідок порушення встановлених строків їх виплати, - , -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ "Авантаж-Строй" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та компенсації втрати частини доходів внаслідок порушення встановлених строків їх виплати, зазначивши, що з 12 червня 2013 року по 29 жовтня 2014 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Звільнена з роботи за власним бажанням, причина звільнення - порушення адміністрацією строків виплати заробітної плати. На день звільнення їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період травень 2014 року - жовтень 2014 року у розмірі 11688,27 гривень, що підтверджується вироком Володарського районного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року по кримінальному провадженню, де вона визнана потерпілою. Просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 39023,64 гривень та компенсацію втрати частини доходів внаслідок порушення встановлених строків їх виплати у розмірі 6929,97 гривень, а всього 45953,61 гривень.

Позивачка надала до суду заяву про підтримку позовних вимог з підстав, викладених у позові, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутністю, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що причини неявки представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, у зв'язку з чим, зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові доказі по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом встановлено, що з 12 червня 2013 року по 29 жовтня 2014 року позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем та працювала на посаді сметчика та інженера по проектно-кошторисній роботі, що підтверджується записом у трудовій книжці серії НОМЕР_1. Наказом № 18-к від 29.10.2014 року позивачка ОСОБА_1 була звільнена з роботи у ТОВ "Авантаж-Строй" на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 7).

У день звільнення 29 жовтня 2014 року відповідач повний розрахунок заробітної плати з позивачкою не провів, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з травня по листопад 2014 року, яка згідно вироку Володарського районного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року щодо ОСОБА_2, засудженого за ст.. 175 ч.1 КК України, становить 11688,27 гривень (а.с. 8-10).

Судом встановлено, що станом на день подачі позову до суду, заборгованість була позивачці виплачена повністю, по часткам, починаючи з 14 липня 2016 року по 04 серпня 2016 року (а.с. 16).

На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови від 24 грудня 1999 р. № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Суд, на підставі викладеного, вирішуючи питання про розмір суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, виходить з наступного.

Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні провадиться відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з пунктом 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідач не надав на вимогу суду довідку про середній заробіток відповідно до вищезазначеного Порядку.

Вироком Володарського районного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року щодо ОСОБА_2, засудженого за ст.. 175 ч.1 КК України, встановлено, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за останні шість місяців роботи перед звільненням становить 11688,27 гривень, тобто нарахована заробітна плата з 01 травня 2014 року по 29 жовтня 2014 року, а тому середня заробітна плата становить 94,26 гривень за день роботи (11688,27 гривень : 124 дні = 94,26 гривень).

Визначаючи період, за який підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, суд, керуючись вимогами ст. 11 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених вимог та стягує середній заробіток за період з листопада 2014 року (тобто з наступного дня після звільнення позивачки) по липень 2016 року включно (як зазначено у розрахунку, наданому позивачкою).

Таким чином, судом встановлено, що за період з 01.112014 року по 31.072016 року відповідно до розрахунку норми тривалості робочого часу на 2015 р.- 2016 р. минуло 414 робочих днів, а сума середнього заробітку позивачки за цей час складає 39023,64 гривень (414 робочих днів х 94,26 гривень = 39023,64 гривень), тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Згідно із ст.1, ст.2, ст.3, ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції за період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

На підставі зазначених вимог закону відповідач повинен виплатити позивачці компенсацію втрати частини її доходів, яка обчислюється відповідно до ст.4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати», затвердженого постановою КМ України №159 від 21.02.2001р.

Індекс інфляції за даними Держкомстату України за листопад 2014 року склав 101,9 %, за грудень 2014 року - 103%, за січень 2015 року - 103,1%, за лютий 2015 року - 105,3 %, за березень 2015 року - 110,8 %, за квітень 2015 року склав 114,0 %, за травень 2015 року - 102,2 %, за червень 2015 року - 100,4%, за липень 2015 року - 99,0 %, за серпень 2015 року - 99,2 %, за вересень 2015 року - 102,3%, за жовтень 2015 року - 98,7%, за листопад 2015 року - 102,0 %, за грудень 2015 року - 100,7 %, за січень 2016 року 100,9 %, за лютий 2016 року - 99,6 %, за березень 2016 року - 101,0%, за квітень 2016 року -103,5 %, за травень 2016 року - 101,1 %, за червень 2016 - 99,8 %, за липень 2016 - 99,9 %.

Таким чином, сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, становить 6929,97 гривень, що підтверджується розрахунком, наданим позивачкою.

Відповідачем не наданого доказів на спростування вимог позивачки в цій частині.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень, від сплати якого, згідно закону, звільнена позивачка.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 233 КЗпП України, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Постановою від 24 грудня 1999р. № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж-Строй" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та компенсації втрати частини доходів внаслідок порушення встановлених строків їх виплати, - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж-Строй" на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 39023 гривень 64 копійки та компенсацію втрати частини доходів внаслідок порушення встановлених строків їх виплати у розмірі 6929 гривень 97 копійок, а всього у розмірі 45953 (сорок п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) гривень 61 копійка.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж-Строй" на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційній суд Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.С. Адамова