Справа № 583/2825/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

при секретарі Безрядіній О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Сумського обласного центру зайнятості, ОСОБА_2, Охтирського міськрайонного центру зайнятості, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ про звільнення з посади № 126-к від 15 серпня 2016 року; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості з 16 серпня 2016 року; стягнути з відповідачів в солідарному порядку середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 серпня 2016 року по день поновлення на роботі; стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь вихідну допомогу в розмірі 2579 грн. 94 коп. та моральну шкоду в розмірі 7000 грн.(а.с.48)

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині до Сумського обласного центру зайнятості, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16 серпня 2016 року по день поновлення на роботі, стягнення в солідарному порядку вихідної допомоги, стягнення в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 7000 грн. залишено без розгляду за його письмовою заявою (а.с.73-74).

24 жовтня 2016 року позивач уточнив свої вимоги (а.с. 75-81), які мотивує тим, що наказом Сумського обласного центру зайнятості № 93-к від 10.06.2016 року його поновлено на роботі на посаді заступника директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2016 року з допуском до роботи з 13 червня 2016 року, в цей же день 13 червня 2016 року наказом Сумського обласного центру зайнятості № 51 ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення.15 серпня 2016 року наказом Сумського обласного центру зайнятості за № 126-к позивача звільнено з роботи у звязку зі скороченням штатів у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України.

Вважає, що його звільнили незаконно, у звязку з чим він переніс моральні страждання, хвилювання з даного приводу, тому моральну шкоду оцінює в 7000 грн. Також вважає, що відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Просить визнати протиправним та скасувати наказ Сумського обласного центру зайнятості № 126-к від 15 серпня 2016 року про звільнення його з посади; поновити на посаді заступника директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості з 16 серпня 2016 року; стягнути з Охтирського міськрайонного центру зайнятості середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 серпня 2016 року по день поновлення на роботі; стягнути з Охтирського міськрайонного центру зайнятості на його користь моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та пояснили, що на виконання рішення суду від 26 травня 2016 року ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаду заступника директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості з 13 червня 2016 року, в той же день попереджено про наступне вивільнення через два місяці на підставі ст.49-2 КЗпП України. 15 серпня 2016 року позивача наказом Сумського обласного центру зайнятості звільнено у звязку зі скороченням штатів у відповідності до п.1 ст.40 КЗпП. Підставою для скорочення та послідуючого звільнення його з посади став наказ Сумського обласного центру зайнятості № 118 від 28.10.2015 року, на підставі якого відбувалося попереднє скорочення з посади у лютому 2016 року. Вважають звільнення незаконним, на їх думку роботодавець повинен був створити нову структуру, з введенням посад, які утворилися після поновлення та розпочати нову процедуру скорочення. У звязку з незаконним звільненням позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 7000 грн. та роботодавець повинен сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, а тому просять позовні вимоги задовільнити.

Представник Сумського обласного центру зайнятості ОСОБА_4В.в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 26 травня 2016 року ОСОБА_1 поновлено на роботі. Відповідачем дане рішення суду виконане, в трудову книжку позивача внесений запис (поновлено на попередній посаді на підставі наказу № 93-к від 10.06.2016 року), про що мається постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яку ОСОБА_1 не оскаржував. Щодо процедури поновлення позивача на роботі, яку він наводить у позові, то зазначеним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області відповідач повинен був лише скасувати наказ про звільнення та негайно поновити позивача на роботі, однак, не скасований жоден з наказів про скорочення Сумського обласного центру зайнятості, крім наказу про безпосереднє звільнення позивача, факт скорочення посади заступника не визнавався незаконним, не відмінений штатний розпис Охтирського центру зайнятості, який діяв з 10 грудня 2015 року і в ньому не було і на даний час немає посади заступника директора. 5 вересня 2016 року апеляційним судом Сумської області ухвалено рішення про скасування рішення Охтирського міськрайсуду від 26 травня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Сумського обласного центру зайнятості про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та ухвалив нове про відмову в задоволенні цих вимог. ОСОБА_1 був поновлений на роботі через те, що факт наявності вакантних посад з 10 грудня 2015 року в Охтирському міськрайонному центрі зайнятості визнаний відповідачем та підтверджується штатним розписом від 10 грудня 2015 року, за яким були вакантні посади фахівця з питань зайнятості першої категорії та заступника директора начальника відділу, які не були запропоновані позивачу. В день поновлення ОСОБА_1 на роботі 13 червня 2016 року його попередили про наступне вивільнення у звязку зі скороченням штатів та запропонували на той час вакантні посади по області, як зазначав про це у своєму рішенні Охтирський міськрайсуд, хоч роботодавець на той час з цим і не погоджувався, але в Охтирському центрі зайнятості вакантних посад не було. Тому через два місяці позивача звільнено з роботи наказом № 127-к від 15 серпня 2016 року у звязку зі скороченням штатів по ст.40 п.1 КЗпП України. Вважає, що звільнено ОСОБА_1 законно, тому просила в позові відмовити.

ОСОБА_2 в суді проти позову заперечував, просив у позові відмовити.

Директор Охтирського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_3 проти позову заперечувала та пояснила, що відповідно до наказу Державної служби зайнятості від 22 жовтня 2015 року № 206 «Про затвердження граничної чисельності працівників державної служби зайнятості» наказом директора Сумського центру зайнятості № 118 від 28.10.2016 року затверджено структуру та зміни до штатних розписів базових центрів зайнятості Сумської області, у звязку з чим по Охтирському міськрайонному центру зайнятості кількість штатних посад скоротилася із 25 до 20, при цьому виведено 7 посад, у тому числі і посаду заступника директора, якого було звільнено 22 лютого 2016 року по ст. 40п.1 КЗпП України, однак, на виконання рішення Охтирського міськрайсуду від 26 травня 2016 року поновлено позивача на роботі з 13 червня 2016 року та в цей же день попереджено про наступне вивільнення через два місяці на підставі ст. 49-2 КЗпП України. Через відсутність вакантних посад ОСОБА_1 не було запропоновано іншу роботу і наказом від 15 серпня 2016 року звільнено по ст. 40 п.1 КЗпП України. Вважає звільнення законним, просила в позові відмовити.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не обґрунтований, задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.06.1991 року працював на посаді директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості, а з 02.03.1992 року переведений на посаду заступника директора, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 8).

Наказом Сумського обласного центру зайнятості №33-к від 22.02.2016р. ОСОБА_1 звільнений з посади заступника директора Охтирського МРЦЗ у звязку з скороченням штату працівників за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, про що внесено запис до трудової книжки позивача (а.с. 9).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2016 року

ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості з 23 лютого 2016 року. Стягнуто з Сумського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 1406,44 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23 лютого 2016 року по 26 травня 2016 року включно, з послідуючим відрахуванням з цієї суми всіх необхідних платежів та зборів та 1000 гривень на відшкодування моральної шкоди (а.с.19-22).

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 05 вересня 2016 року скасовано рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2016 року у даній справі у частині задоволення позову ОСОБА_1 до Сумського обласного центру зайнятості про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 14061,44 грн. та моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог (а.с.142-144 ).

На виконання рішення Охтирського міськрайсуду від 26 травня 2016 року наказом Сумського обласного центру зайнятості № 93-к від 10.06.2016 року ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості з 23 лютого 2016 року (а.с.11).

Наказом Сумського обласного центру зайнятості № 51 від 13.06.2016 року ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення через два місяці на підставі ст.49-2 КЗпП України, про що його ознайомлено під розписку (а.с.13-14).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області від 23.06.2016 року закінчено виконавче провадження № 51279318 (а.с.95).

Наказом Сумського обласного центру зайнятості № 127-к від 15.08.2016 року ОСОБА_1Т звільнено з посади заступника директора Охтирського міськрайонного центру зайнятості 15 серпня 2016 року у звязку з скороченням штатів по п.1 ст.40 КЗпП України.

Як встановлено судом, що відповідно до наказу Сумського обласного центру зайнятості від 28 жовтня 2015 року за № 118 затверджено нову структуру та внесено зміни до штатних розписів базових центрів зайнятості Сумської області, якими є міські, районні та міськрайонні центри (а.с. 101-108).

Зазначені зміни до штатних розписів базових центрів зайнятості введено в дію з 10 грудня 2015 року у тому числі і по Охтирському місьрайонному центрі зайнятості, за якими кількість штатних посад скорочується з 25 до 20. При цьому виведено 7 посад у тому числі і посада заступника директора, яку обіймав позивач, та введено дві нові посади, а саме заступника директора начальника відділу взаємодії з роботодавцями та фахівця І категорії з питань зайнятості відділу активної підтримки безробітніх (а.с.111).

При звільненні ОСОБА_1 відповідно до наказу Сумського обласного центру зайнятості від 22 лютого 2016 року роботодавцем не було дотримано установлений законом порядок вжиття заходів з працевлаштування ОСОБА_1, тому його було поновлено на роботі.

Вказані обставини в розумінні ст. 61 ЦПК України встановлені вищевказаними судовими рішеннями у цивільній справі, які набрали законної сили і доказуванню не підлягають.

Згідно ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 цього Кодексу звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06 листопада 1992 року розяснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

За змістом ст.64 Господарського кодексу України підприємство (роботодавець) має право самостійно визначати організаційну структуру, а також встановлювати чисельність працівників та штатний розпис.

Зокрема, згідно пунктів 1, 2, 6 розділу І, пунктів 3-5 розділу V Положення про державну службу зайнятості (в редакції чинній на час вирішення спору у цій справі) центральний апарат Служби, регіональні (обласні) та базові (міські, районні, міськрайонні) центри зайнятості є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, кутові штампи і печатки із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом згідно ЄДРПОУ, інші печатки та штампи за потреби.

Базовий центр зайнятості очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади Головою Служби, за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації.

Директор базового центру зайнятості може мати заступників. Призначення заступників директора та заступників директора - начальників відділів здійснюється директором регіонального центру зайнятості за поданням директора базового центру зайнятості.

Директор базового центру зайнятості здійснює керівництво діяльністю цього центру та несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань та функцій, ефективну роботу центру, цільове використання коштів Фонду в межах затвердженого кошторису видатків, належне використання виділеного у розпорядження центру майна і матеріальних цінностей, виконання наказів і доручень Голови Служби та директора регіонального центру зайнятості.

Директор базового центру без доручення діє від імені центру, представляє його інтереси у взаємовідносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, об'єднаннями громадян тощо, укладає договори, видає довіреності на представництво інтересів центру.

Структура та штатний розпис базового центру зайнятості затверджуються директором відповідного регіонального центру зайнятості в межах затвердженої директором регіонального центру зайнятості граничної чисельності.

Кошторис видатків базового центру зайнятості затверджується директором регіонального центру зайнятості в межах кошторису видатків регіонального центру зайнятості.

Сумський обласний центр зайнятості та Охтирський міськрайонний центр зайнятості є окремими юридичними особами централізованої системи державної служби зайнятості України, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємців та організацій України з кодами : 03491406 та 21112909 відповідно.

Відповідно до штатного розпису Охтирського міськрайонного центру зайнятості, затвердженого наказом Сумського обласного центру зайнятості № 118 від 28.10.2016 року та введеного в дію наказом № 133 від 30.11.2015 року посада заступника директора відсутня.

Приймаючи на роботу осіб роботодавець має право пропонувати вакантні посади на власний розсуд, виходячи з їх кількості, кваліфікації, кандидатів, характеристики попередньої роботи, завдань та інтересів служби.

Як встановлено судом, у звязку зі скороченням штатів відсутні вакантні посади в Охтирському міськрайонному центрі зайнятості, які можна було б запропонувати ОСОБА_1, ця обставина визнається самим позивачем та підтверджується матеріалами справи (а.с. 101-114).

Доводи позивача та його представника, викладені в позові суд не може прийняти до уваги, оскільки, викладене вище дає суду підстави дійти висновку, що роботодавцем при звільненні з посади ОСОБА_1 15 серпня 2016 року дотримано передбачених діючим законодавством вимог, право позивача не порушено, тому позов не ґрунтується на законі.

Не можна погодитися з доводами позивача та його представника, що нібито роботодавець мав би створити нову структуру і штатний розпис на виконання рішення суду про поновлення на роботі, оскільки, роботодавець відповідно до вимог діючого законодавства самостійно вирішує питання щодо створення структури і штатної чисельності працівників, це внутрішня діяльність роботодавця і суд не може в неї втручатися.

Тому в цій частині суд погоджується з доводами представника Сумського обласного центру зайнятості та Охтирського міськрайонного центру зайнятості, що при звільненні ОСОБА_1 15 серпня 2016 року роботодавцем дотримано всіх вимог закону.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю за необгрунтованістю вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 60, 212-215 ЦПК

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумського обласного центру зайнятості, ОСОБА_2, Охтирського міськрайонного центру зайнятості, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити за необгрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_5