Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на нерухоме майно.

26 січня 2016 року (вх. №4245) відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 81,20 м.кв., та квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 61,4 м.кв., які належать ОСОБА_2, обґрунтовуючи тим, що відповідачу стало відомо, що позивачем вживаються заходи спрямовані на відчуження об'єктів нерухомого майна, що є предметом спору, тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні об'єкти нерухомого майна зробить неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову ( ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Одним із видів забезпечення позову, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як роз'яснено у п. 3 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з предмет спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки відносини, які виникли між сторонами спору, стосуються поділу спільного майна подружжя, до загального обсягу майна, що є предметом поділу, включено об'єкти нерухомого майна, серед іншого, квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2, тому за наявності наданих відповідачем доказів є підстави допускати ймовірність спрямованих позивачем дій на реалізацію наміру відчужити спірні об'єкти нерухомого майна, чим ускладнити чи зробити неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду, що зумовлює вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2.

Враховуючи викладене та керуючись статями 151-153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 81,20 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видане Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради 20 грудня 2012 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 14 грудня 2012 року за №1952-С/КІ, (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 290241 від 08.02.2013 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1).

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 61,40 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 25 грудня 20103 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г., зареєстрований в реєстрі за №4661, (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9499658 від 25.12.2013 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києва для виконання.

Копію ухвали направити до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги або в порядку ч.2 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

С у д д я: