РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3885/14-ц

пр. № 2/759/47/16

25 травня 2016 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Васюрі Я.В.

з участю представника позивача Мотрончука Д.П.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з утримання будинку та при будинкової території (експлатаційні витрати), комунальну послуги в розмірі 2458грн.52коп. та судовий збір в сумі 243грн.60коп.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 6.09.2005р. серії НОМЕР_1.Між позивачем та відповідачем було укладено договір «Про участь у витрататах на утримання будинку та при будинкової території» від 24.08.2005р. Згідно довідки форми №3 в квартирі зареєстрований лише власник ОСОБА_3 В зв»язку з невиконанням своїх зобов»язань у відповідача виникла заборгованість за період з 1.02.2010р. по 1.08.2013р. (без нарахування за серпень 2013р.) на загальну суму 2458грн.52коп., з яких за послуги на утримання будинку та при будинкової території (експлуатаційні витрати) нараховано 10742грн.04коп., сплачено власником квартири 10280грн.42коп., борг - 461грн.62коп.; по центральному опланенню нараховано 8389грн.77коп., сплачено власником квартири 6378грн.93коп., борг - 2010грн.84коп. Нарахування вартості централізованоготь опалення: за період з 1.10.2011р. по 15.04.2011р. за тарифом, згідно Розпорядження КМДА від 31.05.2011р. №857; розрахунок вартості спожитої теплової енергії на 1кв.м. опалювальної площі квартири АДРЕСА_2 здійснювалося з централізованого опалення на підставі показників будинкового лічильника за тарифом затвердженим розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме розпорядження №1333 від 30.11.2009р.; №392 від 31.05.2010р.; №1222 від 29.12.2010р.; №857 від 31.05.2011р.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те, що частина заявленої суми боргу нарахована позивачем за період з 1.02.2010р. по 27.02.2011р., тобто більш як за три роки до моменту подання ним позовної заяви від 28.02.2014р. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач порушуючи умови договору укладеного 24.08.2005р. безпідставно нарахував борг, застосовуючи з розрахунку не обумовлені вказаними договорами тарифи. Усі безпідставні нарахування позивача здійснювалися без внесення змін до вищевказаного договору, а тому є неправомірним і не підлягає застосуванню. Крім того, постановою Шевченківського райсуду м.Києва від 21.03.2014р., яка набрала законної сили, скасовано всі вищезазначені позивачем розпорядження КМДА, а тому нарахування по зазначеним тарифам є незаконним.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 6.09.2005р. серії НОМЕР_1./а.с.10/

Між позивачем та відповідачем було укладено договір «Про участь у витрататах на утримання будинку та при будинкової території» від 24.08.2005р./а.с.11/

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно довідки форми №3 в квартирі зареєстрований лише власник ОСОБА_3/а.с.14/

Згідно ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ухвалою судді Святошинського райсуду м.Києва Величко Т.О. від 17.12.2013р. судовий наказ від 30.10.2013р. за заявою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» видно судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за житлово-комунальні послуги за період з 1.02.2010р. по 1.08.2013р. у розмірі 2458грн.52коп. та судових витрат у розмірі 114грн.70коп.- скасовано.

При перевірці достовірності наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що позивач невірно вказав суми фактичної оплати за центральне опалення в грудні 2012р. вказано сума - 0грн., фактично сплачено 12.12.2012р. 336грн.93коп.; в січні 2013р. вказана сума - 0, фактично сплачено 15.01.2013р. 524грн.52коп.; в травні 2013р. вказана сума - 0, фактично сплачено - 170грн.76коп. /а.с.12-13, 43/

Крім того, як вбачається із пояснень представника позивача та позовної заяви в основу нарахувань за утримання будинку та при будинкової території та централізоване опалення, покладені тарифи, затвердженим розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме розпорядження №1333 від 30.11.2009р.; №392 від 31.05.2010р.; №1222 від 29.12.2010р.; №857 від 31.05.2011р.

Указані розпорядження постановою Шевченківського райсуду м.Києва від 21 березня 2014року визнані незаконними і нечинними з моменту прийняття. Указана постанова набрала законної сили 10 липня 2014року./а.с.121-134, 191-193/

За таких обставин наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути прийнятий судом та покладений в основу рішення.

З огляду на це суд вважає за можливе прийняти доводи представника відповідача про те, що він проводив оплату за дійсними тарифами, а тому не має за означений період заборгованості по оплаті за утримання будинку та при будинкової території та централізоване опалення.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_3, які є необґрунтованими та не доведеними в залі судового засідання.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог по суті, питання щодо строку позовної давності суд вважає вирішувати недоречним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.322, ч.1 ст.903 ЦК України, ст.ст.3, 10, 60, 86-88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-228, 292, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя