Справа № 308/4048/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сарай А.І., при секретарі Терпай С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,
Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1, на підставі письмової заяви та доданих до неї документів, 11.03.1992 р. призначено соціальну пенсію відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788, внаслідок загального захворювання та встановлення III групи інвалідності згідно первинної виписки з акту огляду МСЕК серії ВТЄ-28 № 000463, безстроково.
Після звірки даних пенсійних справ з даними СПОВ (системи персоніфікованого обліку відомостей) було виявлено факт працевлаштування відповідача, тобто на підставі даних відомостей, було встановлено, що ОСОБА_1 з 11.06.2015 р. є працюючим. При цьому, за період з 11.06.2015 р. по 31.10.2015 р. йому було виплачено соціальну пенсію на загальну суму 4568.66 грн.
Посилаючись на норми ст.ст. 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4, вказує, що на виконання наведених норм законодавства, управлінням прийнято рішення № 162 від 28.10.2015 р. про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій в розмірі 4568.66 грн.
Управління звернулося до відповідача з листом, в якому повідомлялося про припинення виплати пенсії та прохання звернутися в управління з метою вирішення питання щодо подальшої виплати та переплати пенсії. Однак, дане звернення відповідачем було проігноровано та в добровільному порядку погашення заборгованості, яка виникла внаслідок переплати пенсії, не відбулося.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» та наказу головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 05.01.2016 р. № 3 «Про затвердження голів комісій з припинення юридичних осіб» проведено реорганізацію шляхом злиття управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області й управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області та утворення Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області. Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області є правонаступником управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області матеріальну шкоду в сумі 4568.66 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, так як подав письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, перебуваючи на обліку в Ужгородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області, отримував соціальну пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», внаслідок загального захворювання та встановлення III групи інвалідності, що стверджується довідкою позивача за № 159/02 від 14.04.2016 р. та первинною випискою з акту огляду МСЕК серії ВТЄ-28 № 000463.
Згідно вказаної довідки за № 159/02 від 14.04.2016 р. за період з червня 2015 року по жовтень 2015 року відповідачу було виплачено соціальну пенсію на загальну суму 4568.66 грн.
Статтею 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію: інвалідам I і II груп, у тому числі інвалідам з дитинства, а також інвалідам III групи; особам, які досягли віку: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років; дітям - у разі втрати годувальника (пункт «а» статті 37); дітям-інвалідам віком до 16 років.
У зв'язку з працевлаштуванням ОСОБА_1, позивачем 28.10.2015 р. було прийнято рішення за № 162 від про утримання з відповідача надміру виплачених сум пенсій в розмірі 4568.66 грн., яка утворилася за період з 11.06.2015 р. по 31.10.2015 р.
25.02.2016 р. позивач звернувся до ОСОБА_1 з листом, в якому повідомив про переплату виплаченої соціальної пенсії за період з 11.06.2015 р. по 31.10.2015 р. в сумі 4568.66 грн., у зв'язку з невчасним повідомленням про те, що відповідач працевлаштувався, та про необхідність відшкодування вказаної суми. Даний лист відповідачем отримано 27.02.2016 р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак в добровільному порядку вказана сума не була відшкодована.
Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти орган пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку стягуються в судовому порядку.
Отже, виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_1, у зв'язку із працевлаштуванням, не мав права на отримання соціальної пенсії.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Таким чином, надмірна виплата відповідачу пенсії, з вини останнього, фактично, є завданням матеріальної шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України.
Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області 4568.66 грн. матеріальної шкоди.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1378 грн. сплаченого судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, ст. 50 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 93, 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд,
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області 4568 (чотири тисячі п'ятсот шістдесят вісім) гривень 66 копійок матеріальної шкоди та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень копійок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.