Єдиний унікальний номер 233/2992/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1961/2016
Головуючий в 1-й інстанції Наумик О.О.
Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Санікової О.С.

суддів: Канурної О.Д., Краснощокової Н.С.

за участю секретаря: Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про визнання безпідставною відмову у видачі дублікату правовстановлюючого документу, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.06.2012 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набрало законної сили 03.07.2012 року. За цим рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» надано право продажу квартири АДРЕСА_1 для задоволення вимог за кредитним договором № DO0FGA00000068 від 02.10.2007 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки (далі - квартири). Власником квартири є ОСОБА_2. Для продажу квартири ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідний правовстановлюючий документ, а саме договір дарування квартири, посвідчений 01.09.2007 року за реєстровим № 3815 приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 Враховуючи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не був стороною зазначеного договору, даний документ у нього відсутній. Без наявності цього документу ПАТ КБ «ПриватБанк» не може укласти договір купівлі-продажу, так як відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_1 із заявою про видачу дублікату договору дарування зазначеної квартири. Проте, у звязку із тим, що позивач не був стороною зазначеного договору, йому було відмовлено у видачі дублікату цього договору. Просив суд визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.06.2012 року у цивільній справі № 0527/3169/2012; зобовязати відповідача видати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору дарування квартири, посвідчений 01.09.2007 року за реєстровим № 3815 приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

З зазначеним рішенням не погодився позивач, подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права; вважає, що в даному випадку має місце колізія Законів України «Про нотаріат» та «Про іпотеку»; на підставі положень Закону України «Про іпотеку», який набрав чинності 01.01.2004 року та Закону України «Про нотаріат», який набрав чинності 01.01.1994 року, апелянт вважає, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що у справі повинен існувати факт звернення банку до власника переданої в іпотеку квартири з приводу отримання правовстановлюючого документу на неї, оскільки банк не є субєктом ст. 53 Закону України «Про нотаріат» та п. 1.1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, адже існує рішення суду, що набрало законної сили, яким звернено стягнення на передану в іпотеку квартиру і банку надано право вчиняти будь-які дії, необхідні для її продажу без встановлення будь-яких передумов/залежностей чи окремих повноважень, у тому числі щодо відмови ОСОБА_2 у переданні банку оригіналу договору дарування квартири; ПАТ КБ «ПриватБанк» вважає також незаконною відмову судом у позові банку з підстави відсутності відповідної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно діючого законодавства, зокрема ст. 50 Закону України «Про нотаріат», предметом оскарження може бути не тільки нотаріальний акт, а також нотаріальні дії або відмова у її вчиненні, тобто, на думку апелянта, не складання нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії свідчить про порушення нотаріусом вимог законодавства, яким врегульовано його діяльність, та не позбавляє банк права на оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії з підстави неналежного оформлення звернення до нотаріуса, які останній оформив листом-повідомленням; окрім того, відмова на цій підставі свідчить про порушення судом принципу правової визначеності суду, що є порушенням п.3 ч.1 ст. 215 ЦПК України, оскільки він є взаємовиключний іншій зазначеній судом підставі про відсутність факту звернення банку до власника іпотечної квартири щодо витребування оригіналу правовстановлюючого документу на неї.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, що не зявились, оскільки відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з передчасності звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до нотаріуса, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано належних та допустимих доказів щодо попереднього звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання відповідного документа до третьої особи іпотекодавця ОСОБА_2 та про наявність таких доказів не зазначено, тому нездійснення відповідачем цієї нотаріальної дії не може вважатись обмеженням права банку на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу; відмовляючи у задоволенні позовних вимог; крім того, суд першої інстанції врахував, що ст. 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зобовязаний викласти причини відмови у письмовій формі і розяснити порядок її оскарження, про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, однак зі змісту листа приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу від 10.12.2015 року убачається, що позивачеві лише було розяснено порядок звернення із заявою про видачу дублікату нотаріально посвідченого документа, будь-яких відомостей, які б свідчили про відмову нотаріуса у вчиненні зазначеної нотаріальної дії такий лист не містить.

Такі висновки суду є правильними.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.06.2012 року задоволено частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DO0FGA00000068 від 02.102007 року у розмірі 9251,06 доларів США звернуто стягнення на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

З листа приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 28.12.2015 року вбачається, що нею була розглянута заява з документами, наданими ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо видачі дублікату договору дарування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, посвідченого ним 01.09.2007 року за реєстровим №3815 та надана відповідь, в якій з посиланням на положення ст.ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат», розяснено вимоги закону щодо порядку звернення за вибачаю дублікату правовстановлюючого документу ( а.с. 5).

Згідно з ч.5 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судом установлено, що наявне рішення суду, що набрало законної сили, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки на користь банка. Отже банку надано усі права, необхідні для продажу спірної квартири, а саме укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Згідно із ч. 1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні ч. 5 ст. 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа.

Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів,що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про нотаріат»).

У ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, а, отже, і право на отримання правовстановлюючих документів.

Аналіз змісту норм ст.ст. 8,53 Закону України «Про нотаріат» вказує про те, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише особам, які були стороною правочину, а ст. 38 Закону України «Про іпотеку» вказує про те, що у іпотекодержателя наявне право продажу предмету іпотеки з отриманням всіх необхідних документів для цього.

При вирішенні питання застосування цих норм слід виходити з пункту 2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», в якому вказано про те, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року набрав чинності 1 січня 2004 року, а Закон України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року набрав чинності 1 січня 1994 року.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції у даній справі дійшов правильного висновку про те, що рішення суду, яке набрало законної сили, яким надано право вчиняти будь-які дії, необхідні для продажу конкретного предмета іпотеки, зокрема й отримувати дублікат правовстановлюючого документа, є правовою підставою для видачі нотаріусом дублікату такого документа.

При цьому в рішенні відсутній висновок про те, що не підлягає застосуванню стаття 53 Закону України «Про нотаріат» у разі, якщо за видачею дубліката правовстановлюючого документа звернувся іпотекодержатель, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк». Тому в цій частині доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Є безпідставними і доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновку суду про те, що у справі повинен існувати факт звернення банку до власника переданої в іпотеку квартири з приводу отримання правовстановлюючого документа, оскільки згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ під час розгляду даної категорії справ за позовами банків, слід враховувати, що вчинення нотаріусом такої нотаріальної дії як видача дубліката правовстановлюючого документа за умови відмови іпотекодавця надати оригінал правовстановлюючого документа є невідємною умовою реалізації положень Закону України «Про іпотеку» щодо здійснення процедури продажу предмета іпотеки.

Розглядаючи справу суд першої інстанції встановив, що позивачем не надано документа на підтвердження відмови іпотекодавця у наданні договору дарування спірної квартири. Зазначені обставини доводами апеляційної скарги не спростовані.

Крім того, статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зобов'язаний викласти причини відмови у письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження, про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Як розяснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» доказами у справах щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні можуть бути документи, що стосуються вчинення нотаріальної дії (оригінали нотаріально посвідченого договору, заповіту, свідоцтва про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя, довіреності, інші документи, видані нотаріусами; документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, тощо); постанова нотаріуса або відповідний акт посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, про відмову вчинити дану нотаріальну дію.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що постанова про відмову у видачі ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікату договору дарування спірної квартири, на яку звернуто стягнення, приватним нотаріусом ОСОБА_1, не виносилась, а зі змісту листа приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 28.12.2015 року вбачається, що позивачеві лише було роз'яснено порядок звернення із заявою про видачу дубліката нотаріально посвідченого документа, будь-яких відомостей, які б свідчили про відмову нотаріуса у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, такий лист не містить.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» з тих підстав, що відсутня постанова нотаріуса про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» у видачі дубліката правовстановлюючого документа.

Така позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання безпідставною відмову у видачі дублікату правовстановлюючого документу, зобовязання вчинити певні дії; від 15 вересня 2015 року по цивільній справі № 6-25840ск15 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 про визнання безпідставною відмову у видачі дублікату правовстановлюючого документу, зобовязання вчинити певні дії та в ухвалі від 16 грудня 2015 року по справі №6-28943ск15.

Виходячи з викладеного апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: