АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

[1]

14 листопада 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Немировська О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м.Києві ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в:

ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року скаргу було задоволено частково. Не погоджуючись з ухвалою, скаржник подала до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Апеляційного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання апелянтом копії ухвали, у зв'язку з несплатою судового збору.

11 листопада 2016 року на адресу суду надійшла заява апелянта про усунення недоліків, у якій скаржник зазначала, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.2, п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, посилання апелянта на те, що вона звільнений від сплати судового збору на підставі зазначених положень Закону України «Про судовий збір» є безпідставними, оскільки в даному випадку скарга подана з приводу оскарження дій та бездіяльності відділу державної виконавчої служби, тому положення закону щодо звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, смертю фізичної особи, а також у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення в даному випадку застосуванню не підлягають.

Пунктом 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами, внесеними постановою № 10 від 25 вересня 2015 року, роз'яснено, що підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду залежно від того, здійснюються такі дії юридичною особою (фізичною особою-підприємцем) чи фізичною особою.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про приєднання до них на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір»справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали, проте з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 6 цієї постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

В даному випадку, недоліки апеляційної скарги, встановлені ухвалою судді від 28 жовтня 2016 року усунуті не були, а тому згідно ст. 121 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 73, 121, 295, 297 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя

№ справи: 2610/10285/2012

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14215/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.