РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2016 р. м.Львів.

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мартинишин М.О.

при секретарі Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 євро, щомісячно до закінченням навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що від перебування з відповідачем у шлюбі, в них народилася донька ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька навчається, є студентом сестринського відділення Медичного коледжу Львівського національного медичного університету імені ОСОБА_4, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги і знаходяться на її утриманні, а добровільно відповідач зобовязання щодо утримання доньки не виконує. Просить позов задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання, будучи належним чином повідомленні про день, час та місце слухання справи, не зявилися. Відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд вважає, що з такого не вбачається поважності неявки до суду відповідача та його представника. Крім цього, в даній справі міститься заперечення, з яких видно, що відповідач позов заперечує, просить позов частково задовлити у розмірі 800 гривень, а тому суд вважає, що справу слід слухати їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

Третя особа у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона є студенткою 4 курсу сестринського відділення Медичного коледжу Львівського національного медичного університету імені ОСОБА_4, та вчиться на платній основі, за кошти матері. Однак її батько відповідач не надає її матеріальної допомоги на навчання, а матері тяжко одній її утримувати. Вважає, що батько має таку змогу її надавати кошти у зазначеному розмірі так як працює закордоном. Просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що під час шлюбних відносин у сторін народилася донька ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-СГ № 032658, виданого 12.06.1998р.(а.с.3).

Як вбачається з довідки №412 від 22.07.2016 року (а.с.2), договору №СС-59/13 від 16.08.2013 року та додаткової угоди до вказаного договору(а.с.6-7), що ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається на четвертому курсі денної форми навчання, сестринського відділення Медичного коледжу Львівського національного медичного університету імені ОСОБА_4, термін навчання з 01.09.2013 року до 014.07.2017 року на комерційній основі.

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матірю, тобто з позивачкою. Відповідач не надає дитині матеріальної допомоги на навчання.

При цьому ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 доходів та стипендії не отримує.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття(незалежно від форм навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 СК України.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідач доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду. Окрім цього, не надав доказів, що між сторонами як батьками є узгодженість способу утримання доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у позасудовому порядку.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України) та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини та матеріальне становище як дитини, так і одержувача аліментів.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів(ч.8 ст.7 СК України), а також зобовязує дотримання рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин( ч.9 ст.7 СК України).

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності суд вважає, позов підлягає до часткового задоволення, а тому із відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300(триста) євро щомісячно, починаючи з 17.08.2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 30, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 184, 198-200 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов частково задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300(триста) євро щомісячно, починаючи з 17.08.2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мартинишин М.О.