Справа № 526/2643/15-ц
Провадження № 2-о/526/6/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.

з участю секретаря Широколави О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ ДРАЦС Гадяцького районного управління юстиції про встановлення факту батьківства,-

в с т а н о в и в:

до суду звернулась ОСОБА_1 з заявою про визнання факту батьківства ОСОБА_3, вказуючи, що він є її рідним батьком, але так як батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, її записали на прізвище матері ОСОБА_4 ( дошлюбне прізвище). Протягом всього життя ОСОБА_3 займався її вихованням, проявляв батьківську увагу та турботу, забезпечував матеріально і визнавав її своєю дочкою, а вона вважала його своїм батьком. 07 липня 1997 року батько помер. Після його смерті залишилась спадщина, для отримання якої їй необхідно встановити факт визнання батьківства, а тому вона звернулася до суду.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила суд встановити факт визнання батьківства ОСОБА_3 доньки ОСОБА_1.

Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС Гадяцького РУЮ в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили викладені в заяві обставини справи та пояснили, що дійсно ОСОБА_3 проживав з матірю заявниці ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. Заявниця ОСОБА_1 є його дочкою, за життя визнавав своє батьківство відносно заявника, утримував її та займався її вихованням.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявник ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_7 народилася 21 липня 1952 року. В графі батько записано - «Володимир», в графі мати записано «Вірченко Пелагея Порфиріївна».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживали однією сімєю в с.Дучинці по вул. Шевченка,7 в цивільному шлюбі з 1951 року по день смерті ОСОБА_3 07 липня 1997 року. Від спільного подружнього життя у них є дочка ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище якої ОСОБА_4). На день смерті 07 липня 1997 року за вказаною вище адресою, разом з ОСОБА_3 проживали співмешканка ОСОБА_4, яка померла 05 січня 1998 року, дочка ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_4) та онука ОСОБА_2, які проживають по даний час.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 07 липня 1997 року.

Відповідно до довідки виконкому Книшівської сільської ради ОСОБА_1 вступила у фактичне управління спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3, користується майном померлого, проживає у будинку, проводить ремонтні роботи будинку та господарських будівель.

Відповідно до положень ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.53 КпШС України 1969 року, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог та доведеність факту визнання померлим ОСОБА_3 свого батьківства по відношенню до неї, що має для заявниці юридичне значення при вирішенні питання щодо оформлення спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 53 КпШС України, ст.ст. 11,60, 213, 215, 259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт визнання батьківства ОСОБА_3, який помер 07 липня 1997 року, доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: С.А. Киричок