Справа № 303/2047/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника за дорученням ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування розпоряджень, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 в особі представника за дорученням ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування розпоряджень в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації від 21.11.2012 року № 851 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду» та розпорядження від 06.12.2012 року № 963 «Про надання земельних ділянок в оренду». Свої вимоги обґрунтовував тим, що вказаними розпорядженнями відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, затверджено проект та передано в оренду земельні ділянки площею 134,6344 га на території Сернянської сільської ради, урочище «Есром», за межами населених пунктів, строком на 15 років, для ведення фермерського господарства. Однак, 21 червня 2013 року Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства Мукачівською районною державною адміністрацією, в ході якої встановлено, що оспорювані розпорядження прийняті з недотриманням вимог Закону України «Про фермерське господарство», Земельного кодексу України, Водного кодексу України та інших законодавчих актів. В зв'язку з цим, враховуючи невідповідність розпоряджень Конституції та законам України, розпорядженням голови Мукачівської РДА від 03.07.2013 року № 246 оспорювані розпорядження були визнані такими, що втратили чинність. В період часу, коли вказані розпорядження в.о.голови РДА були нечинними, спірні земельні ділянки були передані в оренду ОСОБА_1 Однак, Закарпатський окружний адміністративний суд скасував розпорядження голови Мукачівської РДА від 03.07.2013 року № 246, чим порушив право позивача, оскільки виник конфлікт інтересів щодо оформлення права користування двох орендарів на одну й ту саму земельні ділянку. Враховуючи висновок Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про наявні порушення земельного законодавства при передачі земельних ділянок в оренду ОСОБА_3, позивач вважає, що оскаржувані розпорядження є незаконними, а тому просить їх скасувати. Зазначеним рішенням суду першої інстанції у задоволенні зазначеного позову відмовлено. Представник ОСОБА_1, не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримала. Представник відповідача вважав, що підстав для задоволення скарги немає. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішить справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (попущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення в повній мірі не відповідає. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що накази про передачу спірних земельних ділянок в оренду позивача були прийняті після того, як ці ж ділянки надані в оренду відповідачу ОСОБА_3, з якою вже було укладено та зареєстровано відповідний договір оренди; у даному спорі позивачем не надано суду жодного доказу того, які права на оспорювані земельні ділянки мав позивач на момент прийняття розпоряджень голови РДА, що оскаржуються, в чому полягають порушення його прав; позивач на час прийняття оспорюваних розпоряджень, не мав жодних прав на земельні ділянки, що надані в оренду ОСОБА_3, розпорядженнями голови РДА, які просить скасувати, не було і не могло бути порушено його права, а тому його вимоги є необґрунтованими. Проте погодитись із таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки таких висновків суд дійшов без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи, прав сторін та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що розпорядженням в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації від 21.11.2012 року № 851 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду» надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 15 років орієнтовною площею 150,0 га для ведення фермерського господарства на території Сернянської сільської ради, в урочищі «Есром», за межами населеного пункту.

21 червня 2013 року Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства Мукачівською районною державною адміністрацією, в ході якої встановлено, що вказані розпорядження прийняті з недотриманням вимог Закону України «Про фермерське господарство», Земельного кодексу України, Водного кодексу України та інших законодавчих актів.

У звязку з цим, Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області направила до Мукачівської районної державної адміністрації клопотання від 26.06.2013 року №04/3319 з проханням привести вказані розпорядження в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації від 21.11.2012 року №851 та в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації від 06.12.2012 року №963 у відповідності із вимогами земельного законодавства, з урахуванням ст. 123 ЗК України. Розглянувши клопотання Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області від 26.06.2013 року №04/3319, та враховуючи невідповідність розпоряджень Конституції та законам України, розпорядженням голови Мукачівської РДА від 03.07.2013 року за №246 «Про визнання таким, що втратили чинність розпорядження голови райдержадміністрації», визнано такими, що втратили чинність розпорядження в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації від 21.11.2012 року №851 та розпорядження в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації від 06.12.2012 року №963, якими фактично було надано в оренду земельні ділянки ОСОБА_3 В період часу, коли діяло розпорядження голови Мукачівської РДА від 03.07.2013 року № 246 «Про визнання таким, що втратили чинність розпорядження голови райдержадміністрації», наказами Головного управління Держземагенства у Закарпатській області від 29.09.2014 року № 1484-СГ, № 1485-СГ, № 1486-СГ, спірні земельні ділянки були передані в оренду ОСОБА_1. Однак, 11.03.2015 року Закарпатський окружний адміністративний суд 19.11.2014 року скасував розпорядження голови Мукачівської РДА від 03.07.2013 року за №246 «Про визнання такими, що втратили чинність розпорядження голови райдержадміністрації», та відновив дію розпоряджень про надання спірних земельних ділянок в оренду ОСОБА_3, чим порушив право апелянта, оскільки виник конфлікт інтересів щодо оформлення права користування двох орендарів на одну і ту саму земельну ділянку. Враховуючи висновки перевірки Інспекції сільського господарства про явні порушення земельного законодавства при передачі в оренду ОСОБА_3 земельних ділянок, вбачаються явні ознаки незаконності оскаржуваних розпоряджень. З наданих графічних матеріалів, вбачається, що через всі спірні земельні ділянки проходить меліоративний канал. Відповідно в разі наявності водного об'єкту на території земельних ділянок, що відводяться в користування, вимагається погодження водного господарства. Твердження суду першої інстанції, що водний об'єкт - меліоративний канал не перебуває у власності водного фонду не відповідає дійсності. Чинне законодавство не встановлює такої вимоги- перебування водойми у власності фонду, щоб погоджувати відведення земельних ділянок, які межують або на яких розташовані об'єкти водного фонду. З проектів відведення земельних ділянок вбачається, що вони межують з меліоративними каналами. Однак, погодження меж ділянок з органами водного господарства відсутні.

Враховуючи наведене, слід зробити висновок, що наявні порушення ст.ст. 60,61,63,198 ЗК України, на які суд першої інстанції не звернув уваги. Про незаконність оскаржуваних розпоряджень свідчить також той факт, що відповідно до ст.7 ЗУ «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою введення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. До заяви додають документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Однак, на дані вимоги закону Мукачівська РДА не звернула уваги, оскільки в ОСОБА_3 відсутні будь - які документи, які підтверджують досвід роботи в сільському господарстві або наявність відповідної освіти. Крім цього, при передачі ОСОБА_3 в оренду спірних земельних ділянок, був порушений порядок зміни цільового призначення, та незаконно вказано, що передається в користування рілля, хоча фактично це землі пасовищ.

Відповідно до ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Відповідно до ст.21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Невірне визначення категорії угідь підтверджується також висновком державної експертизи землевпорядної документації від 27.02.2015 р. за №26-15. З висновку вбачається, що категорія угідь - рілля, а також те, що технічна документація не пройшла затвердження та повернута на доопрацювання, оскільки потрібно уточнити угіддя якими представлена земельна ділянка. Невірне визначення категорії угідь має значення і для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки при формуванні розміру орендної плати за користування землею, а тому незаконна зміна категорії земельних угідь призведе до невірного розрахунку орендного платежу та недоотриманих коштів до місцевого бюджету. Зважаючи на викладене рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права слід скасувати (п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України), та ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити. Керуючись ст.ст. 307-309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року скасувати. Розпорядження в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації від 21.11.2012 року, №851 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду» та розпорядження в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації від 6.12.2012 року №963 «Про надання земельних ділянок в оренду» - скасувати. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: