Справа № 472/609/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2016 р. смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Чаричанський П.О., вивчивши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення з будинку за адресою вул. Миколаївська 8А смт. Веселинове Веселинівський район Миколаївської області.

Посилаючись на норми ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, надавши копію заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.05.2013 року по справі №472/595/13-ц, яким позов ПАТ КБ ПриватБанк задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитом звернуто стягнення на предмет іпотеки, та відмовлено в задоволення вимоги про виселення.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2016 року суддею Кучерявенком С.С. позовну заяву залишено без руху.

01 серпня 2016 року ухвалою Веселинівського району суду Миколаївської області було повернено позовну заяву позивачеві, оскільки недоліки вказані в ухвалі від 14.07.2016 року не були виправлені.

19 серпня 2016 року представником ПАТ КБ «Приват Банк» була подана апеляційна скарга на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 серпня 2016 року. За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційним судом Миколаївської області 20 вересня 2016 року було винесено ухвалу, якою скасовано вищевказану ухвалу суду від 01.08.2016 року та повернуто матеріали позовної заяви до Веселинівського районного суду Миколаївської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

31 жовтня 2016 року суддя Кучерявенко С.С. виніс ухвалу про самовідвід, оскільки 04 листопада 2014 року ним було прийнято рішення по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1А, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, яке було скасоване 13 січня 2015 року апеляційним судом Миколаївської області.

Розпорядженням керівника апарату Веселинівського суду Миколаївської області від 03.11.2016 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №472/609/16-ц.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючого суддю по справі №472/609/16-ц визначено ОСОБА_3

Вивчивши позовну заяву, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження по справі слід відмовити виходячи з наступного.

22 травня 2013 року суддею Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановським А.О. винесено заочне рішення по справі №472/595/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1А, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, та позовні вимоги позивача було задоволено частково.

01 червня 2013 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.05.2013 р. по справі №472/595/13-ц.

15 серпня 2013 року суддею Тустановським А.О. винесено ухвалу про скасування заочного рішення від 22.05.2013 року по справі №472/595/13-ц і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

31 жовтня 2013 року суддею Тустановським А.О. винесено ухвалу по справі №472/595/13-ц про залишення позовної заяви без розгляду.

24 грудня 2013 року Апеляційним судом Миколаївської області винесено ухвалу якою ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2013 року по справі №472/595/13-ц скасовано та справу направлено до Веселинівського районного суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Веселинівського суду Миколаївської області від14.01.2013 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи вищезазначеної справи, справі присвоєно №472/10/14-ц.

10 лютого 2014 року суддя Тустановський А.О. виніс ухвалу по справі №472/10/14-ц про самовідвід.

Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями від 14.02.2014 року головуючого суддю по справі №472/10/14-ц призначено ОСОБА_4

04 листопада 2014 року по справі №472/10/14-ц винесено рішення яким відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_1, про звернення стягнення на житловий будинок та виселення з будинку за адресою вул. Миколаївська 8А смт. Веселинове Веселинівський район Миколаївської області Відповідача (ОСОБА_2М.) та інших осіб (в чому числі ОСОБА_1А.).

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13 січня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року по №472/10/14-ц в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та в цій частині ухвалив нове рішення, в іншій частині зазначене рішення суду залишено без змін.

05 серпня 2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ винесено ухвалу, якою касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 січня 2015 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

20 жовтня 2015 року апеляційним судом Миколаївської області винесено рішення, яким рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року по №472/10/14-ц було скасовано та ухвалено нове рішення, в частині виселення відмовлено.

18 травня 2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ винесено ухвалу якою касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.

30 червня 2016 року апеляційним судом Миколаївської області винесено рішення, яким апеляційну скаргу задоволено частково, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення відмовлено з наступних підстав:

«Колегія суддів вважає, що підлягає скасуванню рішення й в частині позовних вимог про виселення.

Відмовляючи у задоволенні позову про виселення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було дотримано вимог щодо порядку виселення мешканців житлового будинку, оскільки ним не направлялися письмові вимоги іпотекодержателя про звільнення житлового приміщення.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки зі змісту ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Виселення мешканців з переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем ч.2 ст. 40 цього Закону. З врахуванням ч.2 ст.39 цього Закону відповідне рішення може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя) одночасно з прийняттям рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Правова позиція такого змісту викладена у постанові Верховного Суду України від 9 вересня 2015 року у справі за №6-455цс15.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 575 ЦК України, ст.1,ч.3ст.33,ч.ч.1.2 ст. 39 , ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, та правової позиції у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справа № 6-875цс15, слід враховувати, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» застосовуються як положення ст. 40 цього Закону, так і норма ст. 109 ЖК УРСР.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Оскільки позивачем не надано достовірних доказів про те, що предмет іпотеки був придбаний за кредитні кошти, а також доказів щодо можливості надання відповідачам іншого постійного житла взамін того, з якого їх запропоновано виселити, у виселенні відповідачів необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову в задоволенні позову з інших, вказаних підстав.».

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно ст. 319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Отже, є рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30.06.2016 року, яке набрало законної сили, про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволені позову про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з будинку за адресою вул. Миколаївська 8А смт. Веселинове Веселинівський район Миколаївської області, з підстав на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк» в даній справі.

Керуючись ст.ст. 122, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення.

Ухвалу невідкладно надіслати ПАТ КБ ПриватБанк.

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_3