Дата документу 01.02.2016
Справа №320/525/16-ц
Провадження 2о/320/57/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Бахаєва І.М.

при секретарі Фурсовій Л.І.,

народних засідателів: Кузьмової А.Є., Малахова М.І.

за участю:

прокурора: Білоус А.Г.,

представник лікарні: ОСОБА_1,

хворого: ОСОБА_2,

законного представника хворого: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного лікаря КУ „Мелітопольського психіатричний диспансер" ОСОБА_4 про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатрично-наркологічне відділення чоловіче у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» ОСОБА_4 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із поданням, в якому просить госпіталізувати громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у чоловіче психіатрично наркологічне відділення КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Подання обґрунтовано тим, що громадянин ОСОБА_2, 1982р.н., який мешкає за адресою: м. Мелітополь, вул. Толстого, 40 був доставлений у супроводі спеціалізованої бригади швидкої допомоги у комунальну установу «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. Громадянин ОСОБА_2, 1982р.н., знаходитеся на диспансерному обліку у нарколога з 2011р. з приводу Психотичного шизофреноподібного розладу внаслідок вживання канабіоідів та опіоідів. З 2013р. діагноз було змінено на параноідну шизофренію. Останнє стаціонарні лікування з 23.05.14 року по 14.07.14 року.

Зі слів матері після виписки протягом деякого часу стан хворого залишався задовільненим. Протягом останніх трьох місяців пацієнт змінився у поведінці, став дратівливий, відмовлявся від прийому підтримуючої терапії, перестав спати по ночах. Іноді голосно розмовляв з неіснуючими людьми, безпідставно сміявся. На зауваження рідних реагував агресивно, висловлював погрози розправи на адресу матері, хапався за ніж.

27.01.16р. ОСОБА_2, 1982р.н., був оглянутий лікарем-психіатром швидкої допомоги ОСОБА_5, ним був виставлений діагноз: „Шизофренія, загострення», пацієнт був доставлений до психіатрично - наркологічного чоловічого відділення.

При надходженні контакт з хворим малоінформативний, пацієнт збуджений, багатослівний, дратівливий. На запитання відповідає поза змістом, висловлює маячні ідеї, стверджує, що хтось «вторгся у його кіберпростір». Заявляє, що «батьків вбити мало, тому, ' що вони обманюють». При надходженні ОСОБА_2 відмовився надати добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах психіатричного стаціонару. Відомості про наявність психічних розладів у вигляді стаціонару. Відомості про наявність психічних розладів у вигляді галюцинаторно-маячної симптоматики у пацієнта зафіксовані лікарем-психіатром швидкої допомоги ОСОБА_5.

В судовому засіданні завідуюча психіатрично-наркологічного відділення чоловічого КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер», ОСОБА_1 на задоволенні подання наполягала у повному обсязі.

Хворий ОСОБА_2, подання не підтримав, пояснив, що він є здоровий, тому не має підстав для його лікування.

Законний представник хворого, ОСОБА_3, на задоволенні подання наполягала у повному обсязі, та пояснила, що її син ОСОБА_2 потребує стаціонарного лікування.

Прокурору судовому засіданні вважав за необхідне подання задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо може обстеження або лікування можливе і лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, в наслідок чого вона вчиняє и виявляє реальні намір вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих - неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

З висновку лікувально - консультотивної комісії від 28.01.2016 року лікарів-психіатрів вбачається, що хворий ОСОБА_2 страждає на шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром. У зв'язку з психічними розладами пацієнт являє високу вірогідність потенційної соціальної небезпеки та не має змоги задовольняти свої життєві потреби, тому госпіталізація його в психіатрично-наркологічне відділення чоловіче в примусовому порядку є доцільна.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 у зв'язку зі своїм психічним станом потребує госпіталізації в психіатричну лікарню, але ухиляється від неї.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України „ Про психіатричну допомогу ", ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Подання головного лікаря КУ „Мелітопольського психіатричний диспансер" Запорізької обласної ради, ОСОБА_4 про госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатрично-наркологічне відділення чоловіче у примусовому порядку задовольнити.

Примусово госпіталізувати та підвергнути примусовому лікуванню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: м. Мелітополь, вул. Толстого, буд.40, у чоловіче психіатрично наркологічне відділення комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ

Народні засідателі: А.Є. Кузьмова

ОСОБА_6