Провадження №2/359/610/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що 16 липня 2008 року померла його матір ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, яке знаходиться в с. Вороньків по вул. Київська, 66 Бориспільського району. За час свого життя ОСОБА_2 заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач. Він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Київська, буд.66.

Сторони не зявились у судове засідання. Представник позивача ОСОБА_3 подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити його, а також слухати справу без його участі.

Вороньківський сільський голова ОСОБА_4 також направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без присутності їхнього представника за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 липня 2008 року померла ОСОБА_2 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії 1-ОК №129597 (а.с.13).

За час свого життя ОСОБА_2 заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є її син ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на його імя (а.с.12).

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

З копії спадкової справи №372/2010, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, шляхом спільного сумісного проживання (а.с.31).

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2

Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в Бориспільському районі, с. Вороньків, вул. Київська, буд.66.

Як вбачається з довідки, виданої Вороньківською сільською радою Бориспільського району від 08 грудня 2015 року №1638 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Київська, буд.66, побудовано у 1940 році. На час будівництва житлового будинку забудова села проводилась без оформлення будівельної документації. Житловий будинок побудований без порушень забудови з внесенням даних до погосподарської книги за №1017-1. Згідно записом у погосподарській книзі даний житловий будинок належить на праві особистої власності ОСОБА_2 (а.с.15,32).

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 .

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця ОСОБА_2 виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 Проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовуються в Бориспільському районі, с. Вороньків, вул. Київська, буд.66.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3 ч.2 ст.331, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 та ст.218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок №66 з господарськими будівлями та спорудами, який розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Вороньків, вул. Київська, що належав ОСОБА_2, яка померла 16 липня 2008 року.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський