Справа № 740/3517/16-ц
Провадження № 2/740/1151/16
У Х В А Л А

іменем України

09 листопада 2016 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ПП «ОСОБА_2Н» про зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов»язати ПП «ОСОБА_2Н» за свій рахунок виготовити нові меблі: ліжко 2.0 м на 1.8м та дві тумбочки до цього ліжка, ліжко розміром 2.0 м на 0. м та тумбочку до нього; ліжко розміром 2.0 м на 1.0 м та тумбочку до нього, лавочки деревяні взамін раніше виготовлених йому меблів по накладній №170 від 28.11.2013.

Позовна заява не відповідала вимогам ст.ст.119, 258 Цивільного процесуального кодексу, а саме: позивачем не викладені усі обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивач просить зобовязати відповідача за свій рахунок виготовити меблі, проте не конкретизовано розміри, матеріал, ціну, строки, не визначено розмір цивільного позову та не сплачено судовий збір відповідно до цього.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 "Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності "вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

За таких обставин, ухвалою суду від 17 жовтня 2016 року заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

28.10.2016 на виконання ухвали суду позивач подав заяву, де повідомив розмір меблів, матеріал деревини- ольха, вартість яких складає 30750 гривень і строк виготовлення меблівдо 01.02.2017 року, а також про звільнення його від сплати судового збору, яку аргументував тим, що він здійснює догляд за своєю матір»ю ОСОБА_3, яка є інвалідом 1-ї групи. Відповідно до довідки Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №790 від 20.03.2015 компенсація особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1 групи матір»ю ОСОБА_3 становить 16 грн. 16 коп. і не дозволяє йому сплатити судовий збір.

З огляду на викладене в заяві, вартіість замовлених меблів на суму 30750 грн., суд не вбачає дані обставини поважними, а також відповідно до ст.82 ЦПК України, сплата судового збору є правом, а не обовязком суду.

Отже, у встановлений строк зазначені в ухвалі недоліки, а саме не сплачено судовий збір, не усунуті, у звязку з чим позовну заяву відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України слід вважати неподаною і повернути позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Керуючись ст. ст. 82, 121 ч.2ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заявуОСОБА_1 до ПП «ОСОБА_2Н» про зобовязання вчинити певні дії, слід вважати неподаною і повернути позивачеві.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_4