Справа № 188/949/15-ц
Провадження № 2/188/21/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О. М.

при секретарі Лукіній Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.750 га. яка складається з двох частин, яким присвоєно кадастрові номери: НОМЕР_2 та НОМЕР_2, розташованої на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області; права на майновий пай вартістю - 3979,00 гривень у загальному масиві майна колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова; особистого рахунку НОМЕР_3 у Петрівському відділенні № 3305/013 Ощадного банку України на суму 3 721,58 гривень; права користування присадибною земельною ділянкою площею 0,36 га. за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та взагалі, все те, що буде їй належати на час смерті та на що вона за законом матиме право заповіла на користь позивача.

Позивач звернулася до державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріусом їй 07.07.2015 року було надано письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку для прийняття спадщин та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування.

Позивач зазначає, що оскільки в неї є оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно тому суд може визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом без поновлення строку для звернення до нотаріуса.

Позивач в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просить задовольнити позов в частині визнання права власності на земельну ділянку відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 20.12.2001 року, право власності на грошовий вклад, та права на майновий пай, а від позовних вимог в частині визнання права власності на користування присадибною ділянкою відмовилася.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.750 га. яка складається з двох частин, яким присвоєно кадастрові номери: НОМЕР_2 та НОМЕР_2, розташованої на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області; права на майновий пай вартістю - 3979,00 гривень у загальному масиві майна колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова; особистого рахунку НОМЕР_3 у Петрівському відділенні № 3305/013 Ощадного банку України на суму 3 721,58 гривень; що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 25.10.2000 року, копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_6 від 27.01.1956 року, копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 07.07.2015 року, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 20.12.2001 року, копією свідоцтва НОМЕР_7 на право на майновий пай, копією ощадної книжки.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, який був чинним на той час, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та взагалі, все те, що буде їй належати на час смерті та на що вона за законом матиме право заповіла на користь позивача, що підтверджується копією заповіту від 07.07.1994 року зареєстрованого в реєстрі за № 33.

Відповідно до діючого законодавства позивач звернулася додержавного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріусом їй 07.07.2015 року було надано письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку для прийняття спадщин та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування, що підтверджується листом нотаріуса від 07.07.2015 року вих. № 684/02-14.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549. Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті матері позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки має оригінали правовстановлюючих докуменів на спадкове майно та користується ним. Тиким чином позивач фактично спадщину прийняла і ніхто її право на спадщину до суду не оспорив.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані ними на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст. 328, п. 4 прикінцевих і перехідних положень ЦК України, ст. ст. 524, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 р. суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 6,750 га., яка складається з двох частин, яким присвоєно кадастрові номери НОМЕР_2 та НОМЕР_2, розташовану на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області, що належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі Державного акту серії НОМЕР_4 виданого 12.03.2001 року Петрівською сільською радою Петропавлівського району, Дніпропетровської області на підставі рішення 19 сесії 23 скликання ради № 138 від 12.03.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю НОМЕР_8.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом, право на майновий пай вартістю 3979,00 гривень у загальному масиві майна колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова Петропавлівського району, Дніпропетровської області, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтва НОМЕР_7 на право на майновий пай виданого на підставі рішення загальних зборів від 15.04.1992 року згідно протоколу № 2 колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова Петропавлівського району Дніпропетровської області зареєстрованого 06.05.1999 року в Книзі видачі та реєстрації свідоцтв на право на майновий пай за НОМЕР_9.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на грошовий вклад та компенсації до нього , який належав спадкодавцю ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі особистого рахунку НОМЕР_3 у Петрівському відділенні № 3305/013 Ощадного банку України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна