АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним. Позивач вказувала на те, що у жовтні 2008 року ОСОБА_3 запропонувала придбати в належному їй магазині побутову техніку в кредит через КБ "ПриватБанк". 29 жовтня того ж року вона подала відповідачеві заяву про надання кредиту у розмірі 2 065 грн. на придбання побутової техніки в магазині ОСОБА_3 Того ж дня остання повідомила її про відмову в наданні кредиту, а кредитні кошти привласнила, про що вона, позивач, довідалася в 2014 році після звернення банку до неї з позовом про стягнення боргу за кредитним договором від 29 жовтня 2008 року. Посилаючись на те, що зазначений договір вона не укладала, кредитних коштів не отримувала, а також на факт шахрайства з боку ОСОБА_3, позивач просила про визнання вказаного договору недійсним.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення як незаконного, необґрунтованого та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання кредитного договору недійсним, суд правильно виходив з того, що рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 вересня 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили, встановлено, що 29 жовтня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №15090054, за умовами якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 2 478 грн.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не застосував до спірних правовідносин ст.1051 ЦК України, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

За правилами ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

З досліджених судом апеляційної інстанції цивільної справи Новотроїцького районного суду Херсонської області №2662/1358/14-Ц за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та матеріалів кримінального провадження №662/630/15-к про вчинення ОСОБА_3 правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України вбачається, що 29 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_2 був укладений договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" та тарифами банку складає між банком та позивачем договір про надання банківських послуг. Своїм підписом ОСОБА_2 підтвердила, що ознайомлена та погоджується із вказаними складовими укладеного договору.

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 доручила банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту: в сумі 2 065 грн. - на поточний рахунок №5825 в Херсонській філії ПриватБанку з призначенням платежу "перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою №6 від 29 жовтня 2008 року" (з зазначеного рахунку-фактури вбачається, що вищевказаний поточний рахунок було відкрито на ім'я фізичної особи-підприємця ОСОБА_3М.); в сумі 413 грн. - на поточний рахунок №360 в ПриватБанку з призначенням платежу "сплата комісії за проведення розрахунків по списанню та зарахуванню внесених коштів зазначених договором".

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, які встановлені ст.203 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України визначено основні критерії чинності правочину й зазначено зокрема, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підписуючи заяву позичальника 29 жовтня 2008 року, сторони домовилися про набуття, зміну або припинення своїх прав та обов'язків, закріпивши їх в договорі.

Оскільки, відповідно до принципу свободи договору (ст.ст.6, 627 ЦК України), сторони договору на власний розсуд визначають його зміст і формулюють його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативно не визначений законом чи іншими правовими актами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним укладеного між сторонами кредитного договору.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

ОСОБА_4