УХВАЛА

іменем україни

3 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акціонерна фірма Яворник», третя особа - управління Пенсійного фонду України у Великоберезнянському районі Закарпатської області, про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерна фірма Яворник» на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23 липня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 вересня

2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у період з 17 вересня 1982 року по 18 листопада 1999 року працювала у Великоберезнянському лісокомбінаті, Костринському комбінаті кухонних меблів, Великоберезнянському меблевому комбінаті Закарпатської області, правонаступниками яких є публічне акціонерне товариство «Акціонерна фірма Яворник» (далі - ПАТ «АФ «Яворник») і виконувала оздоблення виробів з деревини з використанням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3 класу небезпеки, за професією оздоблювальниці. Зазначала, що відповідач відмовив їй у видачі довідки про стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, що позбавило її можливості отримати пільгову пенсію.

З урахуванням наведеного позивачка просила встановити факт її роботи протягом повного робочого дня на Костринському комбінаті кухонних меблів, Великоберезнянському мебельному комбінаті, ВАТ «АФ «Яворник» і за період з 11 травня 1985 року по 18 листопада 1999 року й виконання оздоблення виробів з деревини з використанням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3 класу небезпеки, за професією оздоблювальниці за указаний період; визнати дії ПАТ «АФ «Яворник» щодо невидачі їй уточнюючої довідки, оформленої відповідно до нормативно-правових актів неправомірними; зобов'язати відповідача видати на її ім'я уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оформлену у відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з усіма необхідними відомостями.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 вересня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт роботи ОСОБА_3 протягом повного робочого дня на Костринському комбінаті кухонних меблів, Великоберезнянському мебельному комбінаті, ВАТ «АФ «Яворник» і за період з 11 травня 1985 року по 18 листопада 1999 року виконувала оздоблення виробів з деревини з використанням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини 3 класу небезпеки, за професією оздоблювальниці за період з 11 травня 1985 року по 18 листопада 1999 року. Визнано дії ПАТ «АФ «Яворник» щодо невидачі ОСОБА_3 уточнюючої довідки, оформленої відповідно до нормативно-правових актів неправомірними. Зобов'язано ПАТ «АФ «Яворник» видати на ім'я ОСОБА_3 уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оформлену у відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з усіма необхідними відомостями. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «АФ «Яворник», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка працювала у відповідача на роботах зі шкідливими і важкими умовами із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3-го класу небезпеки повний робочий день, тому визнав неправомірними дії відповідача щодо відмови останній у видачі уточнюючої довідки для призначення їй пільгової пенсії.

Апеляційний суд погодився з такими висновками, зазначивши також про те, що відповідні записи про атестацію робочих місць до трудової книжки позивачки внесені не були, тому за відсутності таких записів у трудовій книжці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки. При цьому зазначив, що у трудовій книжці позивачки наявний запис про її професію - шліфувальниця оздоблювального меблевого цеху, та вважав правильними висновки районного суду про те, що позивачка працювала у відповідача зі шкідливими і важкими умовами із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3-го класу небезпеки повний робочий день.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що у період з 17 вересня 1982 року по 18 листопада 1999 року ОСОБА_3 працювала у Великоберезнянському лісокомбінаті, Костринському комбінаті кухонних меблів, Великоберезнянському меблевому комбінаті Закарпатської області, правонаступниками яких є ПАТ «АФ «Яворник».

На підприємствах відповідача діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і відповідно до

ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право працівників, які входять до цього списку, на отримання пенсії на пільгових умовах.

Наказом ПАТ «АФ «Яворник» № 67 від 23 травня 1995 року затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад працівникам, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до наказу ПАТ «АФ «Яворник» № 152 від 25 вересня 2000 року про результати повторної атестації робочих місць за умовами праці, в графах робоче місце та пільгове забезпечення вказано: опоряджувальники виробів з деревини (які працюють із застосуванням лакофарбових матеріалів, що містять шкідливі речовини не нижче 3-го класу небезпеки, Список № 2).

Відповідні записи про атестацію робочих місць до трудової книжки

ОСОБА_3 внесені не були.

Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язані видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, п. 20 якого щодо особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначається право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію.

Таким чином дана довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилався на те, що позивачка працювала не в меблевому, а у сувенірному виробництві, що відповідає наказам на підприємстві, починаючи з 1985 року не мала відношення до меблевого виробництва, а відповідно до наказу ПАТ «АФ «Яворник» № 1/к від 2 січня 1996 року з часу його видачі була припинена робота всіх виробничих підрозділів підприємства на час забезпечення фірми фінансовими ресурсами і позивачка до 18 листопада 1999 року знаходилась у вимушеній відпустці за свій рахунок до часу звільнення. Разом із тим, зазначав що оздоблювальник деревини міг виконувати різні роботи, не пов'язані із застосуванням лакофарбових матеріалів і вперше така професія була внесена у Список № 2 з 21 січня 1992 року, а до цього часу, працівники цієї професії не користувались правом пільгового пенсійного забезпечення.

Вирішуючи спір шляхом покладання обов'язку на ПАТ «АФ «Яворник» по видачі позивачці необхідної їй довідки, у порушення вимог ст. ст. 212-214,

315 ЦПК України апеляційний суд не дав оцінки на предмет відповідності вимогам КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року

№ 637 позовній вимозі про зобов'язання надати уточнюючу довідку, та чи є у суду повноваження для зобов'язання ПАТ «АФ «Яворник» надати позивачці довідку саме про пільговий характер роботи на підприємстві із зазначенням часу та робіт та чи є зобов'язаною особою за цією вимогою саме ПАТ «АФ «Яворник».

При цьому, посилаючись у судовому рішенні на відсутність відповідних записів про атестацію робочих місць у трудовій книжці позивачки, які входять до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, що діяв у відповідача, не дав оцінки цим обставинам, не указав, на підставі яких доказів, досліджених судом, відповідач має видати уточнюючу довідку, яка б відповідача первинним документам, що засвідчують факт роботи позивачки повний робочий день у шкідливих умовах, та наказам про прийняття позивачки на роботу по професії й на виробництво саме у таких умовах.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено, його судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерна фірма Яворник» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 вересня

2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик