РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Масендича В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої зазначила, що вона є єдиним власником приватизованої квартири АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 11.12.2015 р. Дана квартира не є майном подружжя, оскільки була набута позивачкою в наступний порядок: 1/8 частку квартири було отримано в порядку приватизації 02.10.1996 року, 5/8 часток отримала в дар 14.09.2005 року, 1/8 частка була успадкована після смерті батька позивачки ІНФОРМАЦІЯ_1, та 1/8 отримала у дар від матері ІНФОРМАЦІЯ_2, у даній квартирі відповідно до Довідки з місця проживання, про склад сім'ї і прописку № 8308 від 02.12.2015 зареєстровані:, а саме: позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, внучка ОСОБА_5 та матір позивачки ОСОБА_6. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, шлюб з яким розірвано на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.09.2015 року, фактично в зазначеній квартирі не проживає з 2006 року, оскільки забравши свої особисті речі вибув на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3. Дане твердження підтверджується актом № 198 від 02.12.2015 року. Позивачка зазначає, що перешкоди в користуванні житловим приміщенням ОСОБА_2 нею не чинилось. З приводу усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Просить позов задоволити.

Позивачка та представник позивачки в судове засідання не з'явились, надали суду заяву в якій просять розглядати справу без їхньої участі, позов підтримали, просять його задоволити, проти ухвалення заочного судового рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, зважаючи на те що він дійсно не проживає в спірному приміщенні близько 10 років, однак за місцем реєстрації отримує пенсію.

Дослідивши надані суду документи та матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір щодо житлових правовідносин.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має всі підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушення.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності з ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути у примусовому порядку позбавлений житла не інакше як згідно законодавства за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.04.2008 року НОМЕР_1, що спадкоємцем зазначеного в заповіті спадкового майна є ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_1. Спадкове майно, складається з 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 Вказана частка квартири належить спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 02.10.1996 року.

Як вбачається із договору дарування квартири від 06.07.2005 р. ВСС №571512, 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 подарована позивачці ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , що також підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 02.10.1996р. НОМЕР_3, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником 5/8 квартири в АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.09.2015 року шлюб, зареєстрований 15.10.1976 року у Львівському палаці урочистих подій, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено актовий запис №3132, розірвано.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 02.12.2015р. №8308, виданої ЛКП «Сонячне», в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, внучка ОСОБА_5 та матір позивачки ОСОБА_6.

Згідно акту ЛКП «Сонячне» від 02.12.2015 року, комісією в складі майстрів ЛКП «Сонячне» встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, але фактично не проживає тривалий час.

Аналізуючи вищенаведене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, підлягають до задоволення.

За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору на користь позивача у розмірі 487,20грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,88,209,212,214-215,224-226,294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім гривень) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Масендич В.В.