У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від

16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від

30 серпня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Національного Банку України, до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність Акціонерного товариства «Дельта Банк»,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність Акціонерного товариства «Дельта Банк», в якому посилаючись на заборгованість ОСОБА_4 в сумі 112 341,25 грн за кредитним договором від 4 червня 2007 року про надання ТОВ «Український промисловий банк» відповідачу 10 000 дол. США строком до 3 червня 2022, просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 5 червня

2007 року шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк» земельної ділянки площею 0,0645 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої АДРЕСА_1 від

16 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішеннята ухвалити нове рішення про задоволення позову,посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст. 392 ЦК України,

ст. ст. ст. 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», а також вірно застосував правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15, та виходив із того, що сторонами не досягнуто згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. В матеріалах справи відсутня згода іпотекодавця на позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Національного Банку України, до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність Акціонерного товариства «Дельта Банк», за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна