233 № 233/6990/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
02 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
при секретарі Круговій Ю.С.,
позивача ОСОБА_1
відповідачів -
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими що втратили право на користування житловим приміщенням, -
28 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 березня 2000 року належить будинок АДРЕСА_1 в якому вона зареєстрована та постійно проживає. Також, за вказаною адресою зареєстровані відповідачі у справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, які є членами її сім*ї позивачки -власниці житла, при цьому, у зазначеному будинку не проживають з 2013 року, так як поїхали з будинку та не повідомили про своє місце знаходження, особисті речі відповідачів у помешканні відсутні, вони у будинку не з'являються, не сплачують вартість комунальних послуг. Позивачка, являючись власником нерухомого майна, обмежена у реалізації своїх прав, так як відповідачі фактично не проживаючи у будинку, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають, внаслідок чого позивачка несе додаткові витрати по утриманню житла та не може розпорядитися своєю власністю, тому просила визнати відповідачів особами, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі ОСОБА_2. ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 22-23, 26-27). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили в судовому засіданні, що є сусідами позивачки ОСОБА_1 та постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1. Свідки особисто знайомі з відповідачами у справі та їм відомо, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 не проживають та не з*являються більше двох років.
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 березня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської ДНК, зареєстрованого в реєстрі за №2-808, (а.с. 9), ОСОБА_1 належить будинок АДРЕСА_1 що також підтверджується повідомленням Костянтинівського міського БТІ за вих.№ 10 від 12 січня 2016 року (а.с. 17).
Згідно витягу з домової книги для реєстрації громадян, проживаючих у АДРЕСА_1 у зазначеному будинку значаться зареєстрованими дочка позивачки - ОСОБА_2, та онук позивачки - ОСОБА_3 (а.с. 6-9)
Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 18 січня 2016 року (а.с. 20), за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, при цьому, зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживать у будинку з липня 2013 року, що своїми підписами підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5
У добровільному порядку відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 місце реєстрації не змінюють, на вимоги позивача ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку не реагують, у зв*язку з чим позивачка несе додаткові витрати по утриманню житла та позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю за власним розсудом.
Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивачки ОСОБА_1 потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 особами, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Керуючись ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 76, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, особою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 який належить на праві власності ОСОБА_1.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, особою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 який належить на праві власності ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя