Справа № 167/1135/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І.І.
Провадження № 22-ц/773/145/16 Категорія: 58 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А.,

суддів - Шевчук Л.Я., Данилюк В.А.,

секретар - Вергун Т.С.,

з участю:

представника позивача -ОСОБА_2,

представників відповідачів - Бачинського Я.Л., Крупіної Л.М.,

представників третьої особи - Федорова О.А., Столяра А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер» (далі - ТзОВ «Феміда-Інтер»), Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Екзітос» (далі - ТзОВ «Екзітос»), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису й арешту, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 04 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до ТзОВ «Феміда-Інтер», Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог ТзОВ «Екзітос», ПАТ «КБ «Надра» про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису й арешту відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав в інтересах позивача апеляційну скаргу в якій покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить скасувати оскаржуване ним судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в ній, представники відповідача ТзОВ «Феміда -Інтер» Бачинський Я.Л. та третьої особи на стороні відповідача ТзОВ «Екзітос» Столяр А.В. апеляційну скаргу позивача визнали, вважають її обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Представники відповідача Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Крупіна Л.М. та третьої особи на стороні відповідача ПАТ «КБ»Надра» Федоров О.А. просять апеляційну скаргу відхилити, як безпідставну.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 10 березня 2015 року між ТзОВ "Екзітос" (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна, а саме: станцію водоочистки (РКЗ); лінію підігріву, протирки і деаерації яблучного та морквяного пюре; лінію асептичної стерилізації і наповнювач для яблучного і морквяного пюре; лінію асептичної стерилізації і наповнювач яблучного пюре; лінію екстрагування яблучного пюре; лінію приймання ягід, слив, вишень, мийка і екстрагування пюре з усіма складовими та комплектуючими ліній загальною вартістю 30 659 674 грн. 32 коп. До вказаного правочину цього ж числа між сторонами укладено специфікацію за умовами якої продавець зобов»язується передати у власність покупцю, останній прийняти та провести оплату за зазначене обладнання та видаткова накладна № ЛНА-0000002 по безготівковому рахунку на суму 30659674.32 грн. (а.с.9-10, 11-12, 13).

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кузнєцовим О.В. на виконання наказу №7/474-34/365-27/2, виданого 17 травня 2012 року Господарським судом м. Києва про стягнення з ТзОВ «Феміда -Інтер» в користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №11/20-08/978-ЕКА/01 від 3 квітня 2008 року в сумі 42 563 846 грн. 50 коп. 16 липня 2015 року складено три акти опису та арешту майна, яким описано та накладено арешт на таке майно: Дві Асептичні лінії з виробництва ягідного пюре, 2008 р.в. FMC FoodTech, що складається (кожна) з 36 механізмів; лінія стерилізації та упаковки продукції, 2008 р.в. FMC FoodTech, що складається з 8 механізмів; лінія з виробництва яблучного пюре, 2008 р.в. FMC FoodTech, що складається з 27 механізмів, на яке позивач просить визнати за ним право власності ти виключити це майно з актів опису та арешту у зв»язку з придбанням його в ТзОВ «Екзітос» на підставі договору купівлі продажу від 10 березня 2015 року (а.с.6-8,69-75,120-131).

Відмовляючи ОСОБА_6 в позові суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спірне майно на підставі договору застави майнових прав від 3 квітня 2008 року перебувало в заставі ПАТ «КБ Надра», по справі відсутні докази скасування заборони на відчуження вказаного рухомого майна, ТзОВ «Феміда -Інтер» без згоди банку не вправі було відчужувати обладнання ТзОВ «Екзітос», що стверджуються судовим рішенням, яке набрало законної сили 10 червня 2014 року (а.с.94-98).

Такі висновки суду, як вважає колегія суддів, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що 03 квітня 2008 року між ВАТ " КБ " Надра " та ТзОВ фірма "Феміда-Інтер" було укладено кредитні договори №11/2008/980/978-КЛ/01, №11/2008/978-К/01, №11/2008/978-ЕКА/01.

В забезпечення виконання зобов»язань за вказаними вище правочинами між позикодавцем та позичальником було укладено договір застави обладнання, у відповідності до якого ТзОВ фірма "Феміда-Інтер" передало в заставу ВАТ "КБ "Надра" обладнання консервного цеху розташованого за адресою: Волинська область, м.Рожище, вул.Селянська, 9 згідно з переліком, що становить 227 одиниць; договір застави майнових прав, у відповідності до якого ТзОВ фірма "Феміда-Інтер" передало в заставу ВАТ "КБ "Надра" майнові права по Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13 березня 2008 року, укладеного між ТзОВ фірма "Феміда-Інтер" та FMC Technologies Italia S.p.A., що знаходиться за адресою: вул.Мантова 63/А, Парма, Італія, а саме: лінія розливу в скляні банки; обладнання для екстрагування яблучного пюре; обладнання для нагрівання, протирання, деаерації яблучного та морквяного пюре; установка прийому ягід, слив, вишень, мийка та екстрагування ягідного пюре; обладнання для асептичної стерилізації та наповнювання ягідного пюре; договір іпотеки від 03.04.2008 року, у відповідності до якого ТзОВ фірма "Феміда-Інтер" передало в іпотеку ВАТ "КБ "Надра" цілісний майновий комплекс будівель та споруд із 14 об'єктів, що знаходяться за адресою Волинська область, м.Рожище, вул.Селянська, 9 та 3 земельні ділянки (а.с.135-138, 139-146, 157-164).

Згідно п.1.3. Договору застави майнових прав, ТзОВ фірма «Феміда-Інтер» на підставі Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13 березня 2008 року належало право власності на предмет застави.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм власник або особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту, а умовою задоволення матеріально-правових вимог позивача має бути встановлення факту належності позивачеві права власності на спірне майно та безпідставність включення такого майна до опису боржника та накладення на нього арешту. Відтак, до предмету доказування у цій справі відноситься, зокрема, дослідження питання набуття права власності позивача на спірне майно.

Відповідно до пункту 5.1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Пунктом 5.1.4. даної Інструкції передбачено, що стягнення може бути звернено на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності.

Як роз»яснив у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядають вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Як вбачається з матеріалів справи арештована державним виконавцем асептична лінія належить на праві власності ТзОВ фірма «Феміда-Інтер» на підставі Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13 березня 2008 року, укладеного між ТзОВ фірма "Феміда-Інтер" та FMC Technologies Italia S.p.A., що знаходиться за адресою: вул. Мантова 63/А, Парма, Італія.

Крім цього, асептична лінія з 2008 року, на підставі Договору застави майнових прав від 03 квітня 2008 року перебувала в заставі ВАТ КБ «Надра», при цьому в матеріалах справи відсутні докази cкасування заборони на відчуження рухомого майна, встановлені вказаним договором.

Таким чином, спірне майно будучи предметом застави, не могло бути відчужене ТзОВ фірма «Феміда-Інтер» без згоди банку будь-яким іншим особам, в даному випадку ТзОВ «Екзітос», що стверджується постановою Вищого господарського суду України від 10 червня 2014 року і ця обставина не потребує доказуванню згідно ч.3 ст.61 ЦПК України в даній справі. (а.с.94-96).

За загальним правилом, установленим ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до процесуального закону доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається, з матеріалів справи, позивачем не спростовані встановлені обставини справи і не надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання ним встановленого порядку набуття права власності на майно, що внесено до Акту опису та арешту майна від 16 липня 2015 року асептичну лінію по переробці ягід та пюре FМС Food Tech 2008 року випуску, Parma Italia та на яке останній просив визнати право власності.

Доводи представника позивача ОСОБА_2 при апеляційному розгляді справи та представника ТзОВ «Феміда - Інтер» Бачинського Я.Л. з приводу того, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволені позову ОСОБА_6 оскільки в справі відсутні докази, що спірне обладнання перебуває в заставі, внесено в реєстр обтяжень рухомого майна та на відсутність доказів щодо ідентичності майна, яке відображене в договорі від 3 квітня 2008 року та майна, на яке позивач просить визнати за ним право власності, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про відмову в задоволені позову, оскільки зазначені доводи є власним тлумаченням обставин справи та доказів, наявних у матеріалах справи.

З цих підстав, колегія суддів також не погоджується з доводами вказаних представників в частині повернення фірмою «Феміда-Інтер» обладнання італійській фірмі, що встановлено вироком суду. Наявність витягу з вироку суду з інформацією про повернення обладнання не є належним та допустимим доказом при вирішенні цивільного позову в даній справі в розумінні ч.4 ст.61 ЦПК України (а.с.165-174).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дав належну оцінку представленим доказам, правильно встановивши, що права позивача накладенням арешту на нерухоме майно не порушені та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: