Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5049/15-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 25 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО Україна» про стягнення суми страхового відшкодування,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО Україна» на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО Україна» (далі ПАТ «АСК «ІНГО Україна») на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 200000,00 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 30 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 200000,00 грн., понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4600,00 грн., на проведення судової експертизи 1800,00 грн. та по оплаті судового збору у розмірі 2000,00 грн.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «АСК «ІНГО Україна», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд застосував норми Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які не мають жодного відношення до вирішення даного спору, оскільки правовідносини між сторонами виникли з Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, який укладений 28.04.2014 року у письмовій формі. Крім того, присудження з відповідач на користь позивач 200000,00 грн. страхового відшкодування у розмірі страхової суми є безпідставним, оскільки діючими нормами матеріального права у сфері страхування передбачено обовязок Страховика при настанні страхового випадку здійснити страхове відшкодування, а не сплатити страхову суму.

Також суд не звернув уваги, що відповідачем у відповідності до вимог Закону України «Про страхування» та умов Договору, дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 11.01.2015 року і в результаті якої був пошкоджений ТЗ позивача, визнана страховим випадком і ПАТ «АСК «ІНГО Україна» розраховане страхове відшкодування у розмірі 30727,00 грн. Про прийняте рішення Страховик повідомив Страхувальника листом від 23.02.2015 року, з проханням повідомити банківські реквізити для сплати страхового відшкодування. Проте даний лист позивачем був залишений без реагування, у звязку з чим Страховик і на даний час не має підстав для виплати страхового відшкодування.

Крім того, під час розгляду справи відповідач надав суду докази, які передбачені п.10.2.4. Договору страхування, а отже і погоджені сторонами, дійсної ринкової вартості залишків застрахованого автомобіля у сумі 156780,00 грн., розмір яких був визначений на підставі результатів торгів інтернет-аукціону ТОВ УПП «АВТО Онлайн Україна». Зазначеного суд до уваги не прийняв, що призвело на думку апелянта до ухвалення у справі незаконного рішення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала.

Позивач та його представник апеляційну скаргу не визнали, просили її відхилити, рішення суду залишити без змін. Зазначили, що згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4017 від 14.10.2015 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість. А тому відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу збитки повязані з ремонтом автомобіля у розмірі 200000,00 грн., що дорівнює сумі страхового відшкодування передбачену п.2 Договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходив з того, що автомобіль позивача після пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді слід вважати конструктивно загиблим, оскільки вартість відновленого ремонту автомобіля більше 75 % страхової суми. Разом з тим, оскільки відповідач не надав належних доказів про дійсну вартість зносу та дійсну ринкову вартість залишків пошкодженого транспортного засобу, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 200000,00 грн. страхового відшкодування у розмірі страхової суми.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може.

Судом встановлено, що 28 травня 2014 року між позивачем і ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на підставі «Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (автокаско), укладено Договір страхування наземного транспорту № 550584911.14, за яким застраховано належний позивачу автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, терміном на один рік до 28 травня 2015 року (далі Договір).

Страхова сума за п.2 Договору, предметом якого є майнові інтереси позивача, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням ТЗ становить 200000,00 грн., розмір франшизи при повній загибелі транспортного засобу - 0,00 грн. (а.с.6).

11 січня 2015 року настав страховий випадок за обставинами якого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

На виконання умов Договору ПАТ «АСК «ІНГО Україна» проведений розрахунок страхового відшкодування у розмірі 30727,00 грн. Про прийняте рішення Страховик повідомив Страхувальника листом № 868 від 23.02.2015 року (а.с.21,107).

Вказані обставини сторони визнали і не оспорюють.

Згідно положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до розділу 2 Договору предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, заявленим на страхування.

Розмір страхового відшкодування, відповідно до вказаного розділу, визначається в межах страхової суми з урахуванням франшизи при пошкодженні, знищенні або втраті транспортного засобу внаслідок страхових випадків без урахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході ремонту транспортного засобу.

Пунктом 10.2.4 Договору передбачено, що при повній загибелі (конструктивній або фактичній) страхове відшкодування сплачується у межах страхової суми з вирахуванням зносу за період дії договору страхування (згідно р.16 Правил добровільного страхування), франшизи та дійсної ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу. Під повною загибеллю розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) складає більше ніж 75% страхової суми (а.с.10).

Відповідно до ремонтної калькуляції та висновку автотоварознавчого дослідження № 1049 від 10.02.2015 року, який був проведений за заявою ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на виконання п.10.2.3 Договору, вартість відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля без урахування фізичного зносу складає 366145,84 грн. (а.с.85-95), що складає 183,07 % страхової суми.

Згідно ремонтної калькуляції та висновку судової автотоварознавчої експертизи №4017 від 14.10.2015 року, яка була проведена під час розгляду справи за клопотанням позивача для визначення розміру матеріального збитку завданого власнику ТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу становить 333763,97 грн. (а.с.127-134), що складає 166,88 % страхової суми.

Суд першої інстанції встановивши, що вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля без урахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході ремонту транспортного засобу, складає більше 75 % від страхової суми, дійшов обґрунтованого висновку, що застрахований автомобіль є конструктивно загиблим. Рішення суду в цій частині позивачем не оскаржено.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 200000,00 грн. страхового відшкодування у розмірі страхової суми через ненадання відповідачем належних доказів про дійсну вартість зносу та дійсну ринкову вартість залишків пошкодженого транспортного засобу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно положень ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування.

Під час розгляду справи було встановлено, що застрахований автомобіль визнано конструктивно загиблим. У звязку з чим, розмір страхового відшкодування повинен бути розрахований і визначений у відповідно до п. 10.2.4 Договору у межах страхової суми з вирахуванням зносу за період дії договору страхування, франшизи та дійсної ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу.

Згідно положень даного пункту Договору дійсна ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ визначається на підставі результатів торгів інтернет-аукціонів (таких, як наприклад інтернет-аукціону ТОВ УПП «АВТО Онлайн Україна») або за результатами товарознавчої експертизи.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи відповідач надав належні докази, які передбачені Договором страхування, а отже і погоджені сторонами, дійсної ринкової вартості залишків застрахованого автомобіля : результати торгів-аукціону ТОВ УПП «АВТО Онлайн Україна», відповідно до яких вартість працездатних залишків автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 156780,00 грн. (а.с.104).

Разом з тим, позивачем на спростування вказаної суми вартості працездатних залишків застрахованого автомобіля належних та допустимих доказі представлено не було.

Позивачу ОСОБА_2 та його представнику розяснено в суді апеляційної інстанції право на подання клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи щодо визначення дійсної ринкової вартості залишків ТЗ, однак останні таким правом не скористалися, відмовившись від її проведення через те, що відповідач повинен відшкодувати позивачу реально понесені збитки в результаті ДТП.

Відповідно до п.10.2.4 Договору при повній загибелі ТЗ страхове відшкодування сплачується в межах страхової суми з вирахуванням зносу за період дії договору страхування (р.16 Правил).

Згідно п.16.1 Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (автокаско), знос легкового транспортного засобу визначається за згодою сторін пропорційно з розрахунку 20% за перший рік експлуатації, 15% - за другий рік, та 10% за кожний наступний рік експлуатації ТЗ у разі повної її загибелі. Застрахований автомобіль позивача 2009 року випуску, з моменту укладення договору страхування до ДТП договір діяв 229 днів. У звязку з чим, коефіцієнт фізичного зносу пропорційно періоду дії договору страхування складає 6,27% (виходячи з розрахунку : 10% : 365 днів на рік х 229), що складає 12 547,95 грн. (200000,00 грн. х 6,27% : 100%).

Таким чином, вимоги позивача та висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача у звязку з повною загибеллю застрахованого ТЗ страхової суми в розмірі 200000,00 грн. не відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства у сфері добровільного страхування.

Також суд безпідставно застосував до даних правовідносин ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не звернувши увагу, що цей закон регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а не у сфері правовідносин добровільного страхування, які виникли між сторонами спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідачем визначена у відповідності до вимог закону та умов Договору, та складає 30727,00 грн. (200000,00 грн. страхова сума 12 493,00 грн. знос ТЗ за період дії договору 156 780,00 грн. вартість залишків після пошкодження ТЗ). Дана сума страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь позивача ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 307,20 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 706,56 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 276,48 грн., а всього - 1290,24 грн.; з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ПАТ «АСК «ІНГО Україна» - понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1862,08 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО Україна» задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 30 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 30727,00 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1290 грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО Україна» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1862 грн. 08 коп.

В решті задоволення позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: