15.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/1460/15-ц
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

15 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

11 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд у порядку забезпечення позову вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: вул.. Ворошилова, буд.1 прим.31та належить ОСОБА_1 на праві власності. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання судового рішення.

15.11.2016 року представник за довіреністю КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 надала заяву про розгляд заяви про забезпечення позову у її відсутність, заяву підтримала та просила задовольнити.

В судове засідання відповідачка та її представник не зявилися. Про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Так, перелік заходів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, встановлено ч.1 ст.152 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 2ст. 154 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, що унеможливлює накладення арешту на зазначене майно. Подавши до суду заяву, заявник не надав суду жодних доказів того, що не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: вул.. Ворошилова, буд.1 прим.31та належить ОСОБА_1 на праві власності.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Остапенко