Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1314/15-ц

Провадження №2/377/30/16

08 лютого 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

УСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики в сумі 24000 гривень.

Позивач з посиланням на боргову розписку зазначив, що відповідач під розписку взяв у борг в нього гроші в сумі 24000 гривень, які зобов'язався повернути в строк до 07.11.2015 року, проте у встановлений строк відповідач борг не повернув. У зв'язку з цим він звернувся до суду з позовом про стягнення боргу.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 вересня 2015 року було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу в борг 24000 гривень.

На підтвердження укладення вказаного договору позивач надав розписку, копія якої долучена до матеріалів справи (а. с. 8), в якій зазначено, що ОСОБА_2, відповідач, взяв в борг гроші в сумі 24000 гривень у ОСОБА_1. Гроші зобовязався повернути в строк до 07.11.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилом ч. 1 ст. 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно правила ч. 2 ст. 640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 цієї статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В розписці, яка надана позивачем на підтвердження укладеного договору позики, зазначено про одержання певною особою від іншої особи визначеної суми грошей, також вона містить зобов'язання однієї особи повернути іншій особі визначену суму грошей, що становить основний зміст і всі істотні умови позикового зобов'язання, передбаченого ч. 1 ст. 1046 ЦК України і є належним підтвердженням укладеного між сторонами договору позики вказаної суми грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, - грошові кошти, у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з наданої розписки, відповідач зобовязався повернути борг позивачеві в строк до 07.11.2015 року.

Зі змісту позовної заяви видно, що позивач неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою про повернення боргу, але не дивлячись на неодноразові звернення позивача, відповідач в добровільному порядку грошові кошти не повернув, що відповідачем не заперечується, оскільки в поданій до суду заяві він зазначив, що позов визнає в повному обсязі.

Таким чином суд вважає встановленим, що позика повинна була повернута відповідачем у встановлений в розписці строк, тобто до 07.11.2015 року, але в установлений в розписці строк зобовязання відповідачем не виконано.

Відповідно до встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов ґрунтується на договорі, який відповідає вимогам закону, наявність невиконаного зобов'язання за договором підтверджена матеріалами справи і не заперечується відповідачем, у зв'язку з чим позов необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в судовому порядку.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу в розмірі 24000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24000 гривень боргу за договором позики та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок, всього стягнути 24487 гривень 20 копійок .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька