Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/239/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Мумига І. М.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

04.02.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Авраменко Т.М., Потапенко В.І.

секретар Крисанова Ю.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Колос» на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року у справі за позовом Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Колос» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків (шкоди).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року Виробничий сільськогосподарський кооператив «Колос» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків. Позивач зазначав, що 24 березня 2015 року між ВСК та відповідачем було укладено трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_2 прийнято на роботу охоронником току № 1 ВСК «Колос». Вранці 15 вересня 2015 року під час передачі-приймання товарно-матеріальних цінностей зернового току № 1 від охоронника ОСОБА_2 охороннику ОСОБА_3, ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_2 було виявлено недостачу насіння соняшника врожаю 2015 року . Наказом № 1622 від 16 вересня 2015 року відповідача за винні дії відсторонено від роботи та запропоновано йому добровільно відшкодувати насіння соняшника в кількості 1610 кг або його вартість в сумі 12 880 грн..

Відповідач протягом наданого йому строку добровільно збитки не відшкодував, тому ВСК «Колос» просило суд стягнути з відповідача на відшкодування завданих підприємству збитків 12 880 грн. (а.с.2-5).

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.57-60).

В апеляційній скарзі ВСК «Колос» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.63-66).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач, який відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлений про час і місце розгляду справи особисто під розписку (а.с.92), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що наказом ВСК «Колос» від 24 березня 2015 року № 1423 ОСОБА_2 прийнято на посаду охоронника току № 1 з 24 березня 2015 року (а.с.6). Між ВСК «Колос» та ОСОБА_2 24 березня 2015 року укладено безстроковий трудовий договір (а.с.7).

15 вересня 2015 року під час приймання - передачі товарно-матеріальних цінностей току № 1 від охоронника ОСОБА_2 охороннику ОСОБА_3, було виявлено недостачу насіння соняшника врожаю 2015 року.

18 вересня 2015 року ВСК «Колос» подало заяву до Компаніївського РВ УМВС України в Кіровоградській області про викрадення 1,5 тонни насіння соняшника з території зернового току № 1 ВСК «Колос» (а.с.11,12).

Згідно Акту від 22 вересня 2015 року, в період з 21 по 22 вересня 2015 року було здійснено контрольне переважування насіння соняшника врожаю 2015 року і виявлено нестачу насіння соняшника з алеї № 6 в кількості 1610 кг (а.с.13).

Відповідно до витягу з протоколу № 8 від 23 вересня 2015 року зборів членів правління ВСК «Колос» запропоновано ОСОБА_2 у зв'язку з його винними діями відшкодувати в натурі насіння соняшника в кількості 1610 кг або внести до каси підприємства кошти в сумі 12 880 грн. (а.с.14).

Статтею 138 КЗпП України передбачено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст.130 цього Кодексу, якою визначено загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям» роз'яснив, що суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130,135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Відповідно до вимог ст.131 КЗпП України, власник, або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна, а працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства та вживати заходів щодо запобігання шкоди.

Обов'язок доказування наявності умов для притягнення працівника до матеріальної відповідальності покладено на роботодавця (ст. 138 КЗпП України).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що посадова інструкція охоронника відсутня, всі трудові обов'язки ОСОБА_2 визначені в укладеному з ним трудовому договорі. В ході перевірки недостачі насіння соняшника, факту порушення або невиконання відповідачем своїх трудових обов'язків, не було встановлено. Підтвердив надані відповідачем в суді першої інстанції пояснення про те, що у денний час охоронників залучали до вантажних робіт за межами току.

В порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України позивачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження наявності прямої дійсної шкоди та її розміру відповідно до вимог ст.135-3 КзПП України, не надані докази вини відповідача у заподіянні шкоди.

Показами свідків ОСОБА_3 - охоронця та ОСОБА_5 - начальника охорони, встановлено, що до току, на якому зберігається насіння соняшника, є вільний доступ, воріт немає, в огорожі складу є дірки, шлагбаум на замок не закривається, тік в нічний час недостатньо освітлений.

Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції позивачем не надано доказів того, що в кооперативі створені належні умови зберігання товарно -матеріальних цінностей.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не застосував до правовідносин, які виникли між сторонами, положення п.3 ч.1 статті 134 КЗпП України є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Позивачем не надано ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції доказів того, що шкоду підприємству заподіяно діями відповідача, які мають ознаки діяння, переслідуваного у кримінальному порядку і що вчинення таких дій встановлено у порядку кримінального судочинства.

Відповідно до досліджених судом першої інстанції матеріалів кримінального провадження, порушеного за фактом крадіжки насіння соняшника за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_2 підозра не оголошувалась, досудове розслідування триває.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем факту заподіяння відповідачем шкоди підприємству, протиправності його дій, вини у завданні шкоди та наявності причинного зв'язку між діями відповідача і шкодою, що була завдана позивачеві.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням вимог закону, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Колос» відхилити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

В.І. Потапенко