АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/4455/16 Головуючий 1 інст. - Міндарьова М.Ю.
Справа № 646/3065/14-ц Доповідач - Кіпенко І.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів: - Пшенічної Л.В., Шаповал Н.М.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Харківської міської ради, Управління Держземагенства у м. Харкові, Управління містобудування та архітектури, Товариства з обмеженою відповідальністю «Модулор», третя особа - Харківська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, скасування акту встановлення меж земельної ділянки, визнання недійсними та скасування висновків, визнання недійсним рішення, визнання акту на право власності на земельну ділянку нечинним,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом і з урахуванням уточнених позовних вимог від 01.10.2015 року просила суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою; визнати технічну документацію з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по АДРЕСА_1 та акт погодження меж земельної ділянки від 25.02.2008 року недійсними та скасувати; визнати висновок Управління містобудування та архітектури від 15.07.2008 року згідно з яким, була погоджена технічна документація та наданий дозвіл на приватизацію або передачу в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2 - недійсним та скасувати; визнати висновок Управління земельних ресурсів у місті Харкові за № 1909/08 згідно з яким, була погоджена технічна документація та наданий дозвіл на приватизацію або передачу в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_3 - недійсним та скасувати; визнання рішення Харківської міської Ради № 359/08 від 24.12.2008 року 29 сесії 5 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» в частині - надання ОСОБА_4 в оренду земельної ділянки площею 200,0 кв.м (ділянка 2) по АДРЕСА_4 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 1000,0 кв.м ( ділянка 1) по АДРЕСА_5 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) - недійсним та скасувати; визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 16 жовтня 2008 року на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_4-нечинним.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що процедура погодження меж земельної ділянки відбувалася з порушеннями, її прав, як користувача сусідньої земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , оскільки її не ставили до відома щодо погодження меж земельної ділянки, вона не була присутня при визначенні меж земельних ділянок, також особа, що проводила земельно - кадастрові роботи не мала відповідних повноважень на здійснення цих робіт, оскільки приватний підприємець ОСОБА_5 не має ліцензії на здійснення цих робіт.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду. Вказує на ті ж обставини, що і в суді першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надані докази відносно порушення відповідачем меж між земельними ділянками. На час набуття права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку АДРЕСА_7 позивач не була власником та користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_8; від підписання акту погодження земельної ділянки позивач відмовилась.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як вказаний висновок є обґрунтованим, відповідає вимогам закону, обставинам справи та зроблений на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 11.02.2011 року та Витягу про державну реєстрацію прав № 29149080 від 28.02.2011 року позивач ОСОБА_3 є власницею житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_8

Згідно копії Державного акту на земельну ділянку, виданого на підставі Рішення Харківської міської Ради від 24.12.2008 року право власності на земельну ділянку площею 0.1000 га за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4

Відповідно до листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.02.2013 року адресованого адвокату Приображенській Т.Б. і наданого стороною позивача до позову, земельні ділянки по АДРЕСА_1 були надані в користування згідно рішення № 5 Виконкому Жихорської селищної Ради від 06.04.1956 року, згідно змісту зазначеного листа, до нього надавались копії фрагментів квартальної зйомки та Рішення від 06.04.1956 року, однак, позивачем надано до позову лише копії фрагментів квартальної зйомки, Рішення від 06.04.1956 року суду не надано, клопотань з цього приводу стороною позивача суду не заявлялось.

Як вбачається з копії листа КП «БТІ» від 1977 року № 17 та копії Рішення Виконавчого комітету Червонозаводської районної Ради народних депутатів Харківської області від 04.07.79 № 230/13 (а.с.77,78 т.2) домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 на час складання вказаних документів мало статус самовільної будівлі.

В зв'язку з наведеним суд першої інстанції зробив правильний висновок, що на час набуття права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку АДРЕСА_1 позивач не була власником та користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину від 11.02.2011 року та Витягу про державну реєстрацію прав № 29149080 від 28.02.2011 року.

Судова колегія вважає безпідставними посилання позивача та її представника на лист Управління земельних ресурсів щодо відхилення від меж між земельними ділянками АДРЕСА_1 оскільки вважає не допустимим доказом стосовно предмету спору. Для з'ясування відповідних обставин необхідне проведення судової експертизи, але сторонами по справі відповідні клопотання не заявлялись.

Твердження позивача про відсутність відповідної ліцензії у особи, що здійснювала роботи з виготовлення технічної документації на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, клопотань з цього приводу суду також не заявлялось.

В зв'язку з наведеним, суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до вимог закону визнав, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Колегією суддів не встановлено таких порушень норм процесуального та матеріального права, які могли стати підставою відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України для перегляду рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає. Відповідно, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.С. Кіпенко

судді колегії Л.В.Пшенічна

Н.М. Шаповал