Справа № 359/366/16-ц
Провадження № 2-с/359/17/2016
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2016 року Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Саган В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в :

18.01.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ № 2-н-199 від 31.08.2009 року та скасувати ухвалу суду від 12 травня 2011 року по справі № 6-14/2011 Бориспільського міськрайонного суду Київської області, про тимчасове обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України відносно нього. В обгрунтовання заявлених вимог зазначив, що 31.08.2009 року було видано судовий наказ № 2-н-199, за яким з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто борг у розмірі 100560 грн. Державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ 19.10.2009 р. було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу № 2-н-199 від 31.09.2009 р. 04.11.2011 року державний виконавець ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта. 12.05.2011 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду задоволено подання про тимчасове обмеження виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 На момент подання даної заяви він виконав грошові зобов»язання перед ОСОБА_2 в повному обсязі, і вважає, що підстав для вжиття щодо нього примусових заходів виконання ухвали суду від 12.05.2011 року не вбачається , тобто підстав для подальшої дії ухвали немає. За таких обставин просить скасувати вказані вище судовий наказ та ухвалу суду .

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1ст.105 ЦПК Україниборжник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно з ч.ч.2, 3ст.105-1 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Нормою ст.72 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Про залишення заяви про скасування судового наказу без розгляду суд постановляє ухвалу.

Встановлено,заяву про скасування судового наказу заявником подано після закінчення строку, встановленого ч.1ст. 105 ЦПК України.

Судовий наказ виданий 31 серпня 2009 року, боржнику направлявся належним чином, про що свідчить конверт, який повернувся за закінченням терміну зберігання.( а.с. 5,7).

09.10.2011 року боржник ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи № 2-н-199/2009 та відзняв фотокопії, що підтверджується відміткою на довідковому листі до справи.

Боржник оскаржив вказаний судовий наказ 18.01.2016 року, тобто з пропуском строку, передбаченогост. 105 ЦПК України.

При цьому в заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на подання такої, заяви про поновлення строку на оскарження судового наказу, заявник не подав.

Щодо вимоги про скасування ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 12 травня 2011 року у справі № 6-14/2011, про тимчасове обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1, слід зазначити.

Відповідно ст.. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також інші особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю чи частково.

Згідно до п. 24-1 ч.1 ст.293 ЦПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як зазначено в узагальненні судової практики Верховного суду України від 01.02.2013 року « Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» : у разі виконання боржником відповідних зобов'язань, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч. 1 п. 8 ст. 49 (повна сплата боргу за виконавчим документом) Закону № 606-XIV державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю, та суд дійшов висновку, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 104-106 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали .

Суддя