Справа № 414/600/15-ц
Провадження № 22ц/782/765/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - Лісіциної А.І.

суддів - Назарової М.В., Заіки В.В.

за участю секретаря - Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 22 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернулось до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у сумі 91215 грн.13 коп..

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 22 травня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Всекураїнський банк розвитку» задоволено повністю, стягнуто з відповідачів солідарно суму заборгованості.

Не погодившись з вказаним рішенням представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою ,де просив скасувати рішення та прийняти нове , яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на недостатньо досліджених і неналежно оцінених обставинах справи.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, але задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені неправильно застосував норми матеріального права, а саме не врахував положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО», яким введено мораторій на нарахування штрафних санкцій за невиконання кредитних зобов'язань після 14 квітня 2014 року, тобто після набрання чинності Законом.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 11.02.2015 року відповідачу була нарахована пеня у розмірі 471 грн.69 коп.,( а.с.4) від сплати якої зазначений вище Закон звільняє.Таким чином стягненню підлягає заборгованість у розмірі 90743 грн. 44 коп( 91215,13 - 471,69).

Крім того суд не правильно застосував норми матерільного права і не врахував, що між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а також між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено два договори поруки( а. с.18,23).

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже рішення суду першої інстанції не узгоджуються з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договорів поруки, оскільки судом встановлено, що зобов'язання забезпечувалося двома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором, а відповідають по зобов'язанням солідарно лише з боржником . Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України, що визначена у постанові 6-35 цс 15 від 11 березня 2015 року.Тому колегія суддів вважає за необхідн рішення суду змінити і викласти резолютивну частину відповідно до вимог правової позиції.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку пред'явлення вимог поручителю є необгрунтованими. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України . Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається зі змісту договору поруки ( а.с.19) п.14 порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту , тобто порука не є припиненою.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 22 травня 2015 року змінити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість за кредитним договором від 27.06.2013 року в сумі 90743 грн. 44 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 заборгованість за кредитним договором від 27.06.2013 року в сумі 90743 грн. 44 коп.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: