Справа № 750/8109/15-ц
Провадження № 2/750/89/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого - судді Супруна О.П.

при секретарі - Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до ОСОБА_1 про стягнення збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

11 серпня 2015 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 10346,83 грн., мотивуючи це тим, що 29 липня 2013 року о 15 год. 50 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві на вул. Фрунзе, 82, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортного засобу, завдавши матеріальні збитки, чим порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Автомобіль «Mercedes-BENZ 208D» на момент ДТП було застраховано у позивача, однак відповідач не повідомив страхову компанію про даний страховий випадок. Розмір заподіяної матеріальної шкоди, що була виплачена позивачем власнику автомобіля «Hyundai» за його заявою становить 10346 грн. 83 коп. Оскільки відповідач не повідомив позивача про страховий випадок у встановленому законом порядку, до останнього перейшло право регресної вимоги до ОСОБА_1 як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

У судове засідання представник позивача не з'явився, але подав письмову заяву, в якій просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності.

Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, у письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову, а справу розглядати без його участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 липня 2013 року о 15 год. 50 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві на вул. Фрунзе, 82, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортного засобу, завдавши матеріальні збитки, чим порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дані обставини підтверджуються постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2013, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Як убачається зізмісту даної постанови, ОСОБА_1 був присутній при розгляді адміністративного матеріалу, свою вину визнав повністю (а.с. 11).

Відповідно до Поліса № АЕ/0945055 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль НОМЕР_3, є забезпеченим транспортним засобомв ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (а.с. 4).

08 січня 2014 року ОСОБА_2, власник автомобіля НОМЕР_2, звернулася із заявою про виплату матеріального збитку до позивача.

Згідно Висновку № 8869/85117з оцінки транспортного засобу від 06.08.2013, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля НОМЕР_2, склала 16466,62 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, внаслідок пошкодження при ДТП склав 12933,54 грн. (а.с. 13-17).

З платіжного доручення № 7361 від 04.03.2014 убачається, що ПрАТ «ПРОСТО-страхування» сплатило страхове відшкодування згідно акта № 85117 від 25.01.2014 ОСОБА_2 в сумі 10346,83 грн. (а.с. 37).

ОСОБА_1 з повідомленням про настання страхового випадку до страховика не звертався, що визнав у своїх запереченнях.

Звертаючись з позовом, позивач посилався як на положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так і на ч. 1 ст. 1191 ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу.

Проте як вбачається з підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року№ 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

З аналогічного спору Верховним Судом України висловлена правова позиція у постанові Судової палати у цивільних справах від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючивикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 292, 294, 360-7 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовуприватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до ОСОБА_1 про стягнення збитків в порядку регресу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Чернігова апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Супрун