АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/907/15-ц Номер провадження 22-ц/786/130/16Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д. С. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк»

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до суду з вказаним позовом та просив про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором банківського обслуговування № BLaЖГА00033324 від 11.05.2011 року на загальну суму 55847,90 грн.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2015року у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені в сумі 43847,90 грн., представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 43847,90 грн.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 травня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00033324, відповідно до умов якого остання отримала кредит на суму 30 000 грн. на поточні потреби під 15 % річних, з щомісячною комісією за управління кредитом 1,75 % від суми кредиту та кінцевим терміном повернення 11 травня 2014 року.

Згідно п.п. 2.5.1, 2.5.2 Загальної частини Договору погашення кредиту здійснюється відповідно до Графіку щомісячними ануїтетними платежами в сумі 1565 грн. до 11 числа кожного місяця до повного виконання зобов'язань шляхом поповнення рахунку-кореспонденту ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаного в п. 6 Спеціальної частини Договору.

Внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, станом на 17.08.2015 року виникла прострочена заборгованість по кредиту в сумі 8092,70 грн. та відсоткам за користування кредитом - 134,40 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00033324 та сторонами по справі не заперечується.

На час розгляду справи в суді ОСОБА_2 виконала своє зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів, здійснивши безготівкові перерахування на рахунок-кореспондент ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в договорі, на загальну суму 12 000 грн., що підтверджується квитанціями № 1Р18361 від 18.08.2015 р. на суму 2000 грн., № 2Р1198 від 11.09.2015 р. на суму 5000 грн. та № 1Р1438 від 14.09.2015 р. на суму 5000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» в повному обсязі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 плати за пропуск платежів в сумі 47 620,80 грн. не ґрунтуються на вимогах закону, умовах укладеного між сторонами договору та фактичних обставинах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Поняття неустойки визначено ст. 549 ЦК України, згідно якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 8, 9 Спеціальної частини, п.п. 4.2., 4.3. Загальної частини Договору сторін передбачено, що у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов'язань за договором більш ніж на 60 календарних днів, банк вправі вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 25% від суми кредиту; у випадку прострочення сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком банк має право вимагати від позичальника сплатити пеню у розмірі 0,50% від суми невиконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочення за методом «факт/360».

Отже, такого виду забезпечення виконання зобов'язання, як плата за пропуск платежів, ані норми цивільного права, ані умови укладеного між сторонами договору не містять, а правова природа 47620 грн., про стягнення яких просить позивач, по справі не встановлена і суду не доведена.

Доводи апеляційної скарги позивача, що вказані кошти є пенею колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 саме пені ПАТ «ВіЕйБі Банк» в установленому порядку не пред'являв та відповідних обставин суду не доводив.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, і не вправі виходити за межі заявлених ними вимог.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» - відхилити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: /підписи/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко