№ 207/2577/16-ц
№ 2/207/1555/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Камянське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання виконання зобовязань за договором , визнання права власності , за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Камянська міська рада , про визнання права власності ,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив спонукати ОСОБА_2 виконати умови договору оренди автостоянки по вулиці Запорізькій , 18 у м. Камянське Дніпропетровської області з наступним правом викупу згідно договору від 8 квітня 2016 року , визнати за ним право власності на автостоянку по вулиці Запорізькій , 18 у м. Камянське Дніпропетровської області , оскільки з відповідачем ОСОБА_2 8 квітня 2016 року укладено договір оренди автостоянки по вулиці Запорізькій , 18 у м. Камянське Дніпропетровської області з наступним правом викупу строком на чотири місяці до 8 серпня 2016 року включно . Згідно договору вартість майна складає 50000 гривень . Також ним було сплачено відповідачеві 20000 гривень в рахунок орендної плати , але відповідач уклонився від нотаріального посвідчення договору , що перешкоджає йому в повному обсязі здійснювати право власника майна . Вважає , що правомірно набув права власності на обєкт нерухомого майна .

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом , у якому просив визнати за ним право власності на автостоянку по вулиці Запорізькій , 18 у м. Камянське Дніпропетровської області , оскільки договір оренди припинив свою дію , орендар передав йому майно , договір відчуження майна повинен бути нотаріально посвідчений. Автостоянку по вулиці Запорізькій , 18 у м. Камянське Дніпропетровської області побудував на відведеній для цієї цілі земельній ділянці . Згідно з рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30 березня 2016 року йому надана у користування земельна ділянка по вулиці Запорізькій , 18 у м. Дніпродзержинську загальною площею 0,5442 га для будівництва цілодобової автостоянки . Уклав договір оренди земельної ділянки від 19 квітня 2016 року з Дніпродзержинською міською радою строком до 31 березня 2018 року . Будівництво здійснив без належного дозволу на будівництво .

Позивач за первинним позовом ОСОБА_1 у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , заявлений позов підтримав повністю , заперечував проти зустрічних позовних вимог .

Відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , заперечував проти позовних вимог , зустрічний позов підтримав у повному обсязі .

Представник третьої особи Камянської міської ради у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , зазначив , що з ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва цілодобової автостоянки , розгляд питання по суті не порушує інтереси Камянської міської ради .

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити , задовольнивши зустрічний позов ОСОБА_2 з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що згідно з рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30 березня 2016 року ОСОБА_2 надана у користування земельна ділянка по вулиці Запорізькій , 18 у м. Дніпродзержинську загальною площею 0,5442 га для будівництва цілодобової автостоянки ( а.с 49 ) . ОСОБА_2 уклав договір оренди земельної ділянки від 19 квітня 2016 року з Дніпродзержинською міською радою строком до 31 березня 2018 року ( а.с. 51 - 56 ) . ОСОБА_2 здійснив будівництво без належного дозволу на будівництво . 8 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір оренди автостоянки по вулиці Запорізькій у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області з переважним правом викупу строком до 8 серпня 2016 року ( а.с. 8 ) .

Згідно ст. 655 ЦК України 2003 року за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобовязується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ) , а покупець приймає або зобовязується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму .

Згідно ст. 657 ЦК України 2003 року договір купівлі-продажу земельної ділянки , єдиного майнового комплексу , житлового будинку ( квартири ) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню , крім договорів купівлі-продажу майна , що перебуває в податковій заставі .

Згідно ст. 658 ЦК України 2003 року право продажу товару , крім випадків примусового продажу та інших випадків , встановлених законом , належить власникові товару .

Враховуючи , що на час укладення договору оренди було відсутнє право власності ОСОБА_2 на обєкт нерухомого майна автостоянку по вулиці Запорізькій , 18 у м. Камянське Дніпропетровської області , договір оренди припинився , тому суд вважає , що відсутні підстави спонукати ОСОБА_2 виконати умови договору оренди с правом викупу та визнання за ОСОБА_1 права власності на автостоянку .

Згідно ст. 316 ЦК України 2003 року правом власності є право особи на річ ( майно ) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею , незалежно від волі інших осіб .

Згідно ст. 319 ЦК України 2003 року власник володіє , користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд .

Згідно ст. 328 ЦК України 2003 року право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом .

Згідно ст. 376 ЦК України 2003 року :

1. Житловий будинок , будівля , споруда , інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом , якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці , що не була відведена для цієї мети , або без відповідного документа , який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту , або з істотними порушеннями будівельних норм і правил .

2. Особа , яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна , не набуває права власності на нього .

3. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою , яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці , що не була їй відведена для цієї мети , за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно .

Згідно постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва )» :

1. Положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків , будівель , споруд , іншого нерухомого майна як фізичними , так і юридичними особами .

3. Право власності у порядку , передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК , може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно , яке створено у звязку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

4. При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі , що самочинним вважається будівництво житлового будинку , будівлі , споруди , іншого нерухомого майна , якщо вони збудовані ( будуються ) на земельній ділянці , що не була відведена особі , яка здійснює будівництво ; або відведена не для цієї мети ; або без відповідного документа , який дає право виконувати будівельні роботи , чи належно затвердженого проекту ; або з істотним порушенням будівельних норм і правил .

8. Право на будівництво нерухомого майна ( забудову ) мають власники земельних ділянок ( стаття 90 ЗК ) , землекористувачі ( стаття 95 ЗК ) , особи , які набули права користування чужою земельною ділянкою ( суперфіцій ) за договором із власником земельної ділянки ( стаття 102-1 ЗК ) або з інших передбачених законом підстав .

Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову ( будівництво ) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень , встановлених законодавством .

Таким чином , ОСОБА_2 самочинно побудував автостоянку по вулиці Запорізькій , 18 у м. Камянське Дніпропетровської області , тобто здійснив будівництво на земельній ділянці , яка була відведена для цієї мети , без відповідного документа , який дає право виконувати будівельні роботи , без затвердженого проекту , тому суд вважає необхідним визнати за ним право власності на обєкт нерухомого майна .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні первинного позову відмовлено , тому судові витрати ОСОБА_1 не підлягають стягненню з відповідача . Оскільки задоволено зустрічні позовні вимоги , то судові витрати ОСОБА_2 підлягають стягненню з ОСОБА_1 у повному обсязі .

Керуючись ст. 316 , 319 , 328 , 376 , 655 , 657 , 658 ЦК України 2003 року , ст. 8 , 15 , 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання виконання зобовязань за договором , визнання права власності відмовити .

Визнати за ОСОБА_2 власності на обєкт нерухомого майна автостоянку по вулиці Запорізькій , 18 у м. Камянське Дніпропетровської області , який складається з: А-1 контрольно-пропускний пункт загальною площею 11,0 метрів квадратних , Б-1 навіс , В-1 - навіс , Г-1 навіс , № 1 ворота , № 2 огорожа , І тротуар .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 592 гривні 13 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба