РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/13906/15-ц

пр. № 2/759/640/16

03 лютого 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 31.08.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 1141966,94 грн. за кредитним договором №075-2008-1012 від 04.04.2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та є власністю Іпотекодавця, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №075-2008-1012, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 58850,00 доларів США строком користування до 01.04.2028 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем 04.04.2008 року укладено іпотечний договір відповідно до умов якого іпотекодавець передав банку в іпотеку квартиру, що належить іпотекодавцю - на праві приватної власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 21.10 кв.м., житлова площа 12,40 кв.м.

Через неналежне виконання умов кредитного договору у позичальника станом на 07.04.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 98014,50 доларів США, яка складається із:

заборгованості за тілом кредиту - 53391,82 долари США;

заборгованість по відсоткам - 40734,56 долари США;

заборгованість по підвищеним відсоткам - 3888,12 долари США.

Станом на дату здійснення розрахунку еквівалент заборгованості до національної валюти становить 1141966,94 грн., з яких:

заборгованість за тілом кредиту - 622068,10 грн.;

заборгованість по відсоткам - 474598,36 грн.;

заборгованість по підвищеним відсоткам - 45300,49 грн.

У зв'язку з порушенням умов кредитного договору, виконання якого забезпечено договором іпотеки, позивач, як іпотекодержатель, в силу ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п.4.1. договору іпотеки, набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

У судовому засіданні 03.02.2016 року представник позивача Мединська Р.Г. позов підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 70, 73), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №075-2008-1012, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 58850,00 доларів США строком користування до 01.04.2028 року (а.с. 6-11).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем 04.04.2008 року укладено іпотечний договір відповідно до умов якого іпотекодавець передав банку в іпотеку квартиру, що належить іпотекодавцю - на праві приватної власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 21.10 кв.м., житлова площа 12,40 кв.м. (а.с. 22-25).

Через неналежне виконання умов кредитного договору у позичальника станом на 07.04.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 98014,50 доларів США, яка складається із:

заборгованості за тілом кредиту - 53391,82 долари США;

заборгованість по відсоткам - 40734,56 долари США;

заборгованість по підвищеним відсоткам - 3888,12 долари США.

Станом на дату здійснення розрахунку еквівалент заборгованості до національної валюти становить 1141966,94 грн., з яких:

заборгованість за тілом кредиту - 622068,10 грн.;

заборгованість по відсоткам - 474598,36 грн.;

заборгованість по підвищеним відсоткам - 45300,49 грн.

У зв'язку з порушенням умов кредитного договору, виконання якого забезпечено договором іпотеки, позивач, як іпотекодержатель, в силу ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п.4.1. договору іпотеки, набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку про те, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Ця правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі №6-61цс15, яка в силу положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, вирішуючи питання оцінки майна, суди мають виходити з того, що ціна предмету іпотеки встановлюється в самому договорі. Якщо при розгляді справи сторони з такою ціною погоджуються, то в суду немає підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана за змістом ч. 3 ст. 10 ЦПК України довести інший його розмір, зокрема подати клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи.

Разом з тим, сторонами під час розгляду справи не оспорювалось вартості ціни іпотечного майна, відтак, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача в частині щодо встановлення початкової ціни іпотечного майна суб'єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження, а вважає за необхідне зазначити вартість іпотечного майна за початковою ціною визначеною незалежною експертизою та яка узгоджена між сторонами та зафіксована в іпотечному договорі від 04.04.2008 року та становить 339910,45 грн.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає, як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

В постанові Верховного Суду України по справі №6-58цс від 27.05.2015 року зазначено, що з огляду на статтю 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

За своїм змістом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити, та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №075-2008-1012 від 04.04.2008 року, укладеним з ПАТ «Універсал Банк», в сумі 98014,50 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 07.04.2014 року становить 1141966,94 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 21.10 кв.м., житлова площа 12,40 кв.м., та є власністю Іпотекодавця, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною визначеною незалежною експертизою та яка узгоджена між сторонами та зафіксована в іпотечному договорі від 04.04.2008 року та становить 339910,45 грн.

Виконання рішення в частині погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн. сплачена позивачем згідно квитанції від 29.09.2015 (а.с. 54).

На підставі викладеного та керуючись ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 за кредитним договором №075-2008-1012 від 04.04.2008 року укладеним з ПАТ «Універсал Банк», в сумі 98014,50 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 07.04.2014 року становить 1141966,94 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 21.10 кв.м., житлова площа 12,40 кв.м., та є власністю Іпотекодавця, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною визначеною незалежною експертизою та яка узгоджена між сторонами та зафіксована в іпотечному договорі від 04.04.2008 року та становить 339910,45 грн.

Виконання рішення в частині погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ПАТ «Універсал Банк» (п/р №2428 в ПАТ «Універсал Банк», МФО322001, , м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) судові витрати у справі у вигляді судового збору: 243,60 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник