АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі:

головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Желепі О.В.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року,

встановила:

16.09.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень від 21.10.2014 р. просив визнати його батьком малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві виключити відомості про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини, внести зміни до актового запису №1369 від 19.06.2014 року, зазначивши ОСОБА_2, громадянина Ізраїлю, батьком дитини та змінити прізвище дитини з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6», а по-батькові з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року, яка постановлена не виходячи до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання представникавідповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про залишення позовної заяви без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою вирішити вказане клопотання по суті.

Свої доводи мотивує тим, що Закон України «Про міжнародне приватне право» визначає межі та підстави виникнення у іноземців та осіб без громадянства цивільно-процесуальної дієздатності щодо окремих категорій справ, які можуть перебувати в провадженні судів в Україні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо у справі про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні. Оскільки доказів того, що позивач має постійне місце проживання в Україні суду надано не було, останній не мав цивільної процесуальної дієздатності у такій категорії справ.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники ОСОБА_4 - ОСОБА_8, ОСОБА_9 проти задоволення апеляційної скарги не заперечували.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року, яка постановлена не виходячи до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про міжнародне приватне право» процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо заяву подано особою, що не має цивільної процесуальної дієздатності.

З огляду на те, що позивач є дієздатною фізичною особою, яка досягла повноліття, останній має цивільну процесуальну дієздатність на звернення до суду з даним позовом.

Правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п.1 ч.1 ст.207 ЦПК України відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на приписи п. 4 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», як на підставу для залишення позову без розгляду, є необґрунтованим.

Вказана правова норма розширює коло справ з іноземним елементом, підсудних судам України, а не звужує його.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, обставинам справи і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 312 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року про відмову залишити позовну заяву без розгляду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/1933/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.