Справа № 465/7727/15 Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 22-ц/783/2643/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючий суддя Шумська Н.Л.

Судді Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар - Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 від усіх доходів батька щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 листопада 2015 року; вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необґрунтованість. Зокрема зазначає, що дитина перебуває на повному утриманні позивачки, а відповідач постійно ухиляється від допомоги в утриманні дитини. Вважає, що на утриманні дитини необхідно стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття так як дана сума на її думку є тим мінімальним необхідним для дитини. Крім того, вказує, що має право стягнути аліменти з відповідача за минулий час, а саме за період з серпня 2013 року по жовтень 2015 року в сумі 135 000 грн. Просить заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що сторони по справі, є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. У свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4 дані про батька було внесено зі слів матері. Відповідно до рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Внесено зміни до актового запису №3477 від 27.08.2013 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом внесення змін у графу батько: «ОСОБА_5», замість «ОСОБА_4». Тому саме з цього часу у відповідача виник обов»язок з утримання дитини, як це передбачено ст. 180 СК України.

Узгодження способу виконання батьками обов'язку утримувати дітей сторонами не досягнуто.

Ухвалюючи рішення, суд правильно врахував положення ст. 180, 182 СК України, за змістом яких батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Отже, відповідно до ст. 183 таст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не повязує їх виключно зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду.

Таким чином, у разі відсутності у справі передбачених ч. 1ст. 184 СК України обставин, суд може змінити спосіб присудження аліментів, визначивши розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, у частці від доходу відповідача, враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача та відсутність будь-яких даних про його мінливий чи нерегулярний дохід.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визначення розміру аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач не надала суду належних доказів наявного у відповідача нерегулярного, мінливого та високого заробітку на підтвердження своїх доводів щодо спроможності відповідачем сплачувати аліменти по 5 000 грн. щомісячно.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

На підтвердження своїх доводів, позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів і такі не здобуті судом про те, що позивач вживала заходів щодо отримання аліментів у період з моменту визнання відповідача батьком її малолітньої дитини. Аналогічно відсутні докази про ухилення відповідача від їх сплати.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо стягнення аліментів за попередній період з 2013 року, як необґрунтовані.

Інші доводи носять описовий характер і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді: