Єдиний унікальний номер №243/4636/16-ц
Номер провадження №2-о/243/428/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«09» червня 2016 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Жмарьові П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов'янську Слов'янського міського управління юстиції Донецької області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з дійсною заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м.Олександрівськ м.Луганська Артемівського району Луганської області помер його батько ОСОБА_2. В Державному закладі «Луганська міська багатопрофільна лікарня №15» м.Луганська, с.Ювілейне їм видали лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_1 та довідку про причину смерті. Після цього вони забрали його тіло та поховали на кладовищі с.Ювілейне Артемівського району м.Луганська. В подальшому він був вимушений звернутися до ВДРАЦС по м.Слов'янську з проханням зареєструвати смерть свого батька в органах державної влади України та видати свідоцтво про його смерть відповідного зразка. Однак, йому було відмовлено з причини того, що надані ним документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній уряду України території і не відповідають вимогам законодавства України. Надати такі документи він немає можливості. Встановлення факту смерті ОСОБА_1 необхідне йому для отримання свідоцтва про смерть належного зразка та в подальшому отримання допомоги на поховання та реалізації прав на спадщину.

Просив встановити факт смерті його батька ОСОБА_1

Заявник ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі (а.с.4). Крім того, надав заяву з оригіналами документів для завірення їх у судовому засіданні належним чином (а.с.20).

Представник заінтересованої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явився, натомість суду надана заява з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС, рішення винести згідно вимог діючого законодавства (а.с.21).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки від 17 грудня 2014 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_3 проживав у АДРЕСА_1 переміщений за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, місце смерті - АДРЕСА_3 (а.с.11).

Згідно довідки про причину смерті НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, причина смерті ОСОБА_1 - атеросклероз судин головного мозку (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 24 квітня 1963 року Брянським міським РАЦСом Луганської області, батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначений - ОСОБА_2 (а.с.13).

Смерті ОСОБА_1 також підтверджується фотокартками могили на цвинтарі (а.с.14;15).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 року Виконкомом Юбілейної селищної ради, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м.Олександрівськ м.Луганськ (а.с.16).

Приписами частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, які відображені в ст.257-1 ,367 п.8 ЦПК України.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Як вбачається зі змісту наказу Мінюсту від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, м.Олександрівськ, відносно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст. до ст.257-1, 367 п.8 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Як вбачається зі змісту відмови у проведенні державної реєстрації смерті ВДРАЦС по м.Слов'янську №2039/03.2-45 від 07 червня 2016 року, заявнику було відмовлено у реєстрації через відсутність, передбачених законодавством України, документів для підтвердження факту смерті ОСОБА_1 (а.с.12).

З урахуванням положень ст. 57 ЦПК України, за якими, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів.

Суд зазначає, що згідно із статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів у сенсі глави 5 ЦПК України, суд приймає до уваги досліджені у судовому засіданні документи, які хоч і не є офіційними документами, що створюють самі по собі правові наслідки, однак, на думку суду, можуть слугувати джерелом тих фактичних даних, що у сукупності з іншими документами, які підтверджують смерть та факт поховання, дають можливість суду дійти висновку, що смерть ОСОБА_1 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 року за вказаних у заяві обставин.

Приймаючи до уваги довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть, суд виходить з того, що незважаючи на ситуацію, яка склалася у країні, медичні заклади у зв'язку із специфікою роботи, повинні надавати медичну допомогу будь-яким особам, і у будь-якій ситуації, отже у тому становищі, у якому опинився заявник, він був позбавлений можливості отримати офіційні документи щодо смерті свого батька, а тому звертаючись до суду, надав всі можливі докази, які міг надати у цій ситуації.

За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від цього факту залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявник не має іншої можливості одержати документ в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті його батька ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 257-1, 367 п.8.ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 11, 60, 212- 215, 256 ч. 1 п. 8, 257, 257-1, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов'янську Слов'янського міського управління юстиції Донецької області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, уродженця с.Надія Диканського району Полтавської області, громадянина України, який був зареєстрований в Україні, АДРЕСА_1, помер в Україні, м.Оленсандрівськ м.Луганська, ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2016 року.

Суддя Н.О. Чемодурова