Справа № 426/6946/15-ц
УХВАЛА

25 жовтня 2016 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Половинка В.О., в м. Сватове Луганської області розглянув клопотання законного представника у справі ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в особі його опікуна ОСОБА_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі її матері ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Артемівської районної у м. Луганську ради про припинення права на частку у спільному майні

ВСТАНОВИВ:

Законний представник звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову у справі за № 426/6946/15-ц та просить суд направити запити до податкової інспекції, накласти арешт на кошти, винести ухвалу про зупинення видаткових операцій, накласти арешт та заборону відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України забезпечення позову допускається на буд-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.13.2006 року вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про виконавче провадження ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом. Норми цієї статті визначають, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Таким чином в поданій заяві про забезпечення позову відсутні наступні дані:повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності)

місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Відсутність цих даних унеможливлює видати виконавчий документ відповідно до до ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.

Таким чином судом встановлено, що клопотання про забезпечення позову подано позивачем без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ст. 153 ч.8 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає заявнику.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання позивача про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись

ст. 151,153 ЦПК України

ст. 4 Закону України Про виконавче провадження

ПОСТАВНОВИВ:

Клопотання про забезпечення позову законного представника у справі № 426/6946/15-ц ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлагає.

Суддя: В.О.Половинка