пр. № 2/759/5774/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В., ознайомившись з матеріалами позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 15480,00грн. посилаючись на те, що 08.07.2008 року між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та ОСОБА_1 був укладений договір про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території № 156, відповідно до умов якого виконавець (позивач) забезпечує обслуговування стоянки і прилеглої території, зберігання транспортних засобів власника на стоянці - м/місце АДРЕСА_1, а власник (відповідачка) оплачує послуги виконавця (позивача) з обслуговування стоянки і бере участь у витратах на її утримання, у строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно п. 42 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних І кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Оскільки спір між сторонами виник з приводу невиконання договору по обслуговуванню нерухомого майна, а саме: місця стоянки АДРЕСА_1, суд вважає необхідним повернути позовну заяву позивачу для подачі до районного суду за місцезнаходження майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 114, 115 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів.

Суддя