Справа № 570/1668/16-ц
Номер провадження 2/570/824/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

з участю представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Універсальна", ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.11.2015 р. близько 17 год. 30 хв. на автодорозі Дубно-Луцьк в районі с. Зоряне Млинівського району Рівненської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Позивач керував належним йому автомобілем НОМЕР_1, в якому їхало ще декілька пасажирів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та слідував за автомобілем НОМЕР_2, причіп державний номерний знак ВК 81-55 XX, яким керував водій ОСОБА_9, та який належав ОСОБА_5. Раптом з причепа автомобіля КАМАЗ вилетіло (можливо, відірвалось або випало) запасне колесо, яке вдарило в передню частину автомобіля позивача, завдавши значних механічних ушкоджень, однак автомобіль рухатися міг. Оскільки водій ОСОБА_9 не побачив, що його транспортним засобом автомобілю позивача спричинено майнову шкоду, то він продовжував слідувати у тому ж напрямку. Позивач наздогнав його автомобіль через декілька сотень метрів, знаками попросив зупинитися, після чого пояснив ОСОБА_9 обставини ДТП. Він погодився з викладеними фактами, не заперечував обставин справи, своєї вини та запропонував скласти «Спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду», тобто так званий «європротокол», щоб спростити відшкодування заподіяних ним збитків його страховою компанією (ПАТ СК «Універсальна»), і щоб його не притягнули до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Ця процедура передбачена ч. 2 ст. 33.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На цю пропозицію позивач погодився. Ще перед цим позивач зателефонував у ВДАІ (тодішньої) ГУ НП у Рівненській області з повідомленням про ДТП і у його страхову компанію - Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна»; а водій ОСОБА_9 повідомив про це у ПАТ СК «Універсальна». У складеному «євр протоколі» були зафіксовані зовнішні видимі пошкодження автомобіля позивача: розбито бампер, радіатор, капот, передню решітку, радіатор кондиціонера. Також при ДПТ автоматично спрацювала подушка безпеки зі сторони водія. Щоб вона не заважала позивачеві як водієві керувати автомобілем, то позивач був змушений її розрізати. Коли працівники дорожньої поліції прибули на місце події, то сторони вже склали «європротокол», про що їм повідомили. Працівники поліції відібрали пояснення, копії яких додаються до позовної заяви. Після цього вони не стали складати протокол у справі про адміністративне правопорушення. Позивач надав свій пошкоджений автомобіль для огляду представникам ПАТ СК «Універсальна», на першу ж їх вимогу та за їх вказівкою. Наступного після ДТП дня, тобто 01.12.2015 р. позивач прибув даним автомобілем до офісу ПАТ СК «Універсальна», на проспекті ОСОБА_10, 48, у м. Луцьк. Там працівники повідомили, що сьогодні немає експерта і сказали прибути наступного дня. Позивач виконав їх вимоги, прибув наступного дня - 02.12.2015 р., написав відповідну заяву і надав оригінал «європротоколу». Вони оглянули пошкоджений автомобіль, сфотографували його. Даною страховою справою займався працівник ПАТ СК «Універсальна» ОСОБА_11, який спочатку говорив, що розберуться щодо виплати страхового відшкодування, однак потім перестали відповідати на телефонні дзвінки. Тому позивач декілька разів телефонував на «гарячу лінію» і лише 05.02.2016 р. йому була надана відповідь ПАТ СК «Універсальна», вих. № 0346 від 30.12.2015 р. про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відмова мотивувалась тим, що «європротокол» на місці події не складався, його було складено після з'їзду з місця ДТП; також тим, що позивачем не дотримано обов'язку зберігати пошкоджений транспортний засіб у такому стані, у якому він знаходився після ДТП до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник; а також не забезпечено йому можливість провести огляд пошкодженого транспортного засобу; подія працівниками ДАІ не зафіксована. Також зазначили, що автомобіль був наданий для огляду з частково демонтованою/зіпсованою подушкою безпеки водія, відношення її до спрацювання під час ДТП 30.11.2015 р. встановити не вдалося. Однак, ці твердження Відповідача-2 є необґрунтованими, неправомірними і такими, що не відповідають обставинам справи і вимогам чинного законодавства. Зокрема, позивач надав пошкоджений автомобіль для огляду представникам страховика, про що зазначено у самій відмові № 0346 від 30.12.2015 р., абзац 7. Що стосується твердження про те, що «європротокол» був складений після з'їзду з місця ДТП, інакше його скласти не було можливості: позивач повинен був наздогнати і зупинити водія ОСОБА_9, про що позивач зазначив і в позовній заяві, і в заяві у ПАТ СК «Універсальна», і в поліцію. Якби позивач не наздогнав автомобіль ОСОБА_9, то не мав би можливості скласти «європротокол» та зафіксувати обставини ДТП. Вважає це очевидним фактом. Відносно твердження Відповідача-2 про те, що подія працівниками ДАІ не зафіксована, то «європротокол» якраз і складається у подібних випадках, що зазначається у п. 2 ст. 33.2. Закону. До того ж позивач викликав працівників поліції (ще до моменту складання «європротоколу»), що підтверджується копіями пояснень, які додаються до позовної заяви, відібраними начальником сектору Дубенського ВП ГУ НП у Рівненській області ОСОБА_10 Також факт прибуття працівників поліції за викликом позивача можуть підтвердити свідки з числа пасажирів автомобіля позивача, а також і водій ОСОБА_9 Як вбачається з даної відмови, ПАТ СК «Універсальна» прийняла вказане рішення на підставі положень ст. 37.1.3. Закону, відповідно до якої підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання потерпілим своїх обов'язків, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Однак, у відмові страховик ніяким чином не заперечує і не спростовує факт ДТП, причини та обставини її настання. Щодо неможливості встановлення розміру заподіяної при ДТП шкоди - то у відповіді ставиться під сумнів лише відношення до ДТП пошкодженої подушки безпеки водія, в той час, як у «європротоколі» зазначаються й інші пошкодження автомобіля позивача (розбито бампер, радіатор та ін.). Ці пошкодження страховиком не спростовуються і, принаймі, за них страховик був зобов'язаний сплатити страхове відшкодування, що ним зроблено не було. Вказану відмову позивач в той же день оскаржив до центрального офісу ПАТ СК «Універсальна», однак у відповідь надійшла ідентична відмова від 30.12.2015 р. № 0346 з поміткою «повторно». Ніяких відшкодувань за пошкодження, спричинені автомобілю позивача, позивач не отримував. У зв'язку з відмовою страховика сплатити страхове відшкодування і для встановлення точної суми спричиненої майнової шкоди позивач звернувся до спеціаліста-автотоварознавця, судового експерта ОСОБА_12 Згідно з складеним ним висновком №161 від 08 березня 2016 р. експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля матеріальний збиток складає 43 294 грн. 96 коп. без врахування ПДВ. За складання даного висновку позивач сплатив 800 грн. На момент настання ДТП, тобто 30.11.2015 р. ліміт відповідальності страховика становив 25 000 грн. Цю суму позивач просить стягнути з Відповідача-1. В той же час Відповідач-2 (ОСОБА_5) як власник джерела підвищеної небезпеки зобов'язана відшкодувати різницю між загальною сумою матеріального збитку та сумою страхового відшкодування: 43 294,00 грн. 25 000 грн. = 18 294 (вісімнадцять тисяч двісті дев'яносто чотири) грн. 00 коп. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 статті 1172 ЦК України, юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Статтею 25 Закону України «Про страхування» встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язків ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого. З «європротоколу» та зі змісту відмови страховика вбачається, що обов'язкова цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, причіп державний номерний знак ВК 81-55 XX (власник - ОСОБА_5С.) застрахована Відповідачем-2 згідно з полісом АІ/8404548 від 09.09.2015 р. Тому Відповідач-2 зобов'язаний в силу вимог ст. 22, 28, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодувати позивачу, як потерпілому, завдану внаслідок ДТП шкоду у межах лімітів відповідальності, встановлених у ст.ст. 9, 22.3. Закону, з врахуванням зносу деталей автомобіля. Згідно ст. 979 ч. 1 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім того, у відповідності до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Однак, страховик таке повідомлення позивачеві у встановлений законом строк не направив, а позивач отримав його лише у лютому 2016 р. Зважаючи на наведене, позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з Відповідача-1, Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» 25 000 грн. - несплаченого страхового відшкодування; стягнути з Відповідача-2, приватного підприємця ОСОБА_5 18 294 грн. 00 коп. - за завдану майнову шкоду; судові витрати (зокрема, судовий збір, витрати на правову допомогу та витрати за складання Звіту про оцінку транспортного засобу) - стягнути з Відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивач позов підтримав та надав суду показання про обставини, що описані вище. В подальшому просив справу розглядати без його участі.

Відповідачка ОСОБА_5 не зявилася в судове засідання.

Представник відповідачки ОСОБА_5 не заперечує обставин вчинення ДТП, але заперечує щодо заявленої суми відшкодування майнової шкоди. Вважає, що сума заявленої до відшкодування майнової шкоди є завищеною, а реальна заподіяна майнова шкода вписується у ліміт відшкодування страхової компанії. А тому лише страхова компанія має здійснити відповідні виплати. Зважаючи на це просить відмовити в задоволенні позову.

Представник ПАТ «СК «Універсальна» позов не визнав. Подав суду письмові заперечення проти позову, які в послідуючому підтримав в ході розгляду справи. Зазначає що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» відповідно до полісу № АІ/8404548 строком дії з 09.09.2015 року по 08.09.2016 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «КАМАЗ 45143», державний номерний знак НОМЕР_3. Ліміт відповідальності згідно даного полісу становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн.; франшиза 510,00 грн. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. № 1961-IV. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (ст. 2 цього Закону). 02.12.2015 р. ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування за збиток, який був отриманий внаслідок ДТП, яка трапилась 30.11.2015 р., та надано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - «Європротокол». Відповідно до п. 2.10. Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди. Згідно ч.2 п.33.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП. У такому разі водії транспортних засобів після складення повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов'язку інформувати Державтоіпспекцію МВС України про її настання. Ця вимога міститься також в Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція). Інструкція затверджена протоколом Президії Моторного (транспортного) бюро України від 11.08.2011 р. №274/2011 та погоджено начальником Управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_13 31.08.2011 р. З матеріалів, що містяться у справі, зокрема з письмових пояснень, слідує, що ДТП мало місце 30.11.2015 р. о 17 год. 30 хв. Повідомлення, передбачене ст. 33 Закону (Європротокол) учасниками ДТП па місці пригоди не був складений, а складений після з'їзду з місця ДТП. Подія працівниками ДАІ МВС України не була оформлена. Таким чином, учасники ДТП не мали права оформляти «Європротокол». 02.12.2015 р. аварійним комісаром ОСОБА_14 в присутності ОСОБА_4 було здійснено огляд транспортного засобу і встановлено, що подушка безпеки водія має сліди давнього спрацювання (протокол огляду додається). Крім цього, як видно й на фото висновку № 61 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля позивача (фототаблиця №4/4) повітряна подушка вирізана (відсутня). Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воло знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Всупереч вищезазначеним вимогам автомобіль НОМЕР_4 02.12.2015 р. надано для огляду з частково демонтованою/зіпсованою подушкою безпеки водія. Відношення її спрацювання до ДТП 30.11.2015 р. встановити не вдалося. Відповідно до п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Отже, в зв'язку з недоведеністю спрацювання подушок безпеки в саме заявленому ДТП не можуть братись до уваги вартість матеріалів, вказаних у висновку № 61 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля позивача (аркуш 2 ремонтної калькуляції): пасок безпеки передній лівий - 12 777,19 грн.; пасок безпеки передній правий - 12 777,19 грн.; контактне кільце подушки безпеки - 6 896,17 грн.; прилад управляння повітряною подушкою - 16821,92 грн.; повітряна подушка водія - 36 666,91 грн., а всього на суму: 85 939,38 гри (без врахування зносу). Визначення вартості складових що підлягають заміні з врахуванням зносу визначається за формулою: 85 939,38 (вартість без зносу) х (1 -0,7) = 25 781,81 грн. вартість з зносом. Таким чином, вартість майнової шкоди складає: 43 294,96 - 25 781,81 = 17513,14 грн. Крім цього, полісом № АІ/8404548 передбачена франшиза в розмірі 510,00 грн., яка страховиком не відшкодовується. Враховуючи вищенаведені обставини, відсутність права оформляти ДТП «Європротоколом», оскільки учасники ДТП залишили її місце, позивач не виконав вимоги п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - не зберіг майно у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до неможливості встановити розмір завданої шкоди страховиком, вимоги Позивача про стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» 25 000,00 гри є безпідставним і задоволенню не підлягають. Зважаючи на це просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору водій ОСОБА_9 надав суду показання щодо обставин вчинення ДТП, що викладені позивачем в позовній заяві. Додав, що від ПАТ «СК «Універсальна» ним були отримані фотознімки автомобіля позивача, і він підтверджує, що автомобіль позивача мав такий вигляд на час ДТП, як і було зафіксовано на фотознімках. Також вказав, що не було видно, щоб в автомобілі позивача спрацювала подушка безпеки.

Свідок ОСОБА_15 надав суду показання про те, що під час ДТП в автомобілі позивача спрацювала подушка безпеки. Вони наздогнали автомобіль «КАМАЗ» (державний номерний знак НОМЕР_3) десь через два кілометри, після чого водій ОСОБА_9 сказав що він не знав про те, що в його автомобіля відлетіло колесо і пошкодило автомобіль позивача. Надалі учасники ДТП склади «Європротокол».

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 30.11.2015 р. близько 17 год. 30 хв. на автодорозі Дубно-Луцьк в районі с. Зоряне Млинівського району Рівненської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Позивач керував належним йому автомобілем НОМЕР_1, та слідував за автомобілем НОМЕР_5, причіп державний номерний знак ВК 81-55 XX, яким керував водій ОСОБА_9, та який належить ОСОБА_5. З причепа автомобіля «КАМАЗ 45143» вилетіло запасне колесо, яке вдарило в передню частину автомобіля позивача, завдавши механічних ушкоджень.

Оскільки водій автомобіля ОСОБА_9 «КАМАЗ 45143» не побачив, що його транспортним засобом автомобілю позивача спричинено майнову шкоду, то він продовжував слідувати у тому ж напрямку.

Позивач наздогнав автомобіль «КАМАЗ 45143», знаками попросив зупинитися, після чого пояснив ОСОБА_9 обставини ДТП. Водій ОСОБА_9 погодився з викладеними фактами, не заперечував обставин справи, як і не заперечували обставини ДТП інші учасники процесу.

Надалі позивач та ОСОБА_9 склали «Спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду», тобто так званий «Європротокол».

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» відповідно до полісу № АІ/8404548 строком дії з 09.09.2015 року по 08.09.2016 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «КАМАЗ 45143», державний номерний знак НОМЕР_3. Ліміт відповідальності згідно даного полісу становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн.; франшиза 510,00 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 статті 1172 ЦК України, юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Сторони не оспорювали, що водій ОСОБА_9 на час ДТП виконував свої трудові (службові) обов'язки.

Позивач надав суду висновок від 08 березня 2016 р. №161 судового експерта ОСОБА_12 (експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля позивача), згідно до якого майнова шкода внаслідок пошкодження автомобіля позивача при ДТП складає 43 294 (сорок три тисячі двісті дев'яносто чотири) грн. 96 коп. (без врахування ПДВ).

Зважаючи, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що під час ДТП в автомобілі позивача спрацювала подушка безпеки, а також що була ушкоджена поперечна балка, то при визначенні розміру майнової шкоди слід виключити зазначені деталі та обладнання.

Зважаючи на вартість зазначених деталей, а також враховуючи що ці деталі не потрібно ремонтувати чи замінювати, то сума заподіяної шкоди з урахування зносу деталей складає, відповідно, 27 222, 81 грн. Обчислення розміру шкоди здійснювалося за методикою, що була викладена в описовій частині експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля позивача: Сврз = 1490+2055,81+78 221,57х(1-0,7).

Оскільки сторонами не заявлялося клопотання про призначення повторної чи додаткової автотоварознавчої експертизи, суд виходив з поданих позивачем доказів та врахував наявні в автомобілі пошкодження, що були викладені в протоколі огляду транспортного засобу від 02.12.2015 року.

Таким чином, до відшкодування підлягають грошові кошти в розмірі 27 222, 81 грн.

Суд вважає, що відшкодування позивачеві за завдану йому майнову шкоду повинне бути здійснене відповідачкою ОСОБА_5, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 статті 1172 ЦК України, юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Щодо відмови у стягненні страхового відшкодування з відповідача - ПАТ «СК «Універсальна».

У відповідності до ч.1 ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п.3 ч.1 ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Проте в ході розгляду справи було встановлено, що учасники ДТП допустили порушення при складанні «Спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду», або так званий «Європротокол».

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. № 1961-IV. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (ст. 2 цього Закону).

02.12.2015 р. ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування за збиток, який був отриманий внаслідок ДТП, яка трапилась 30.11.2015 р., та надав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - «Європротокол».

Відповідно до п. 2.10. Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Згідно ч.2 п.33.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП.

У такому разі водії транспортних засобів після складення повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов'язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання. Ця вимога міститься також в Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція). Інструкція затверджена протоколом Президії Моторного (транспортного) бюро України від 11.08.2011 р. №274/2011, та погоджено начальником Управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_13 31.08.2011 р.

Зважаючи, що учасники ДТП допустили порушення при складанні «Спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду», або так званий «Європротокол»; а страховій компанії не були надані інші матеріали, які б слугували підставою для виплати страхового відшкодування (протокол у справі про адміністративне правопорушення; постанова суду, прийнята за результатом розгляду матеріалів, інше), то у ПАТ «СК «Універсальна» не було підстав для здійснення страхової виплати. За наведеного в задоволенні позову до ПАТ «СК «Універсальна» слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. Такі витрати складають суму 2351,20 грн. (551, 20 грн. судовий збір; 800 грн. сплата за виготовлення висновку автотоварознавчого дослідження; 1000 грн. правова допомога, участь адвоката при розгляді цивільної справи). І ці витарти повинні бкти стягнуті з відповідачки ОСОБА_5С.).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Універсальна", ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2) 27 222, 81 грн. за завдану майнову шкоду в результаті ДТП; 2351, 20 грн. судові витрати, а всього 29 574 (двадцять девять тисяч пятсот сімдесят чотири) грн. 01 коп.

В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.