АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2015 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2015 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки вважає, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про неможливість заміни стягувача у зв'язку з відсутністю даних, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5517/10, виданого на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-55177/10 на даний час є чинним.

Вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що постановлена в порушення норм процесуального та матеріального права, просить її скасувати.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Справа № 756/12796/15-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/2102/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності належних правових підстав для залучення до участі у справі правонаступника, оскільки немає даних, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5517/10 є чинним.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-5517/10 на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.10.2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ПростоФінанс» боргу в сумі 38741, 44 грн. та 560,29 грн. судових витрат.

18.05.2012 ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату відступлення по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ПростоФінанс» включаючи і ОСОБА_3. У зв'язку з переуступкою прав вимоги заявник вважає, що є підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

З огляду на викладене Верховним Судом України висловлена правова позиція в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122 цс 13), а саме, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

При розгляді даної заяви судом першої інстанції не було враховано вищевказану правову

позицію Верховного Суду України, внаслідок чого передчасно зроблено висновок про відсутність підстав для заміни стягувача.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції у своїй ухвалі зазначив, що сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд вважав за можливе розглянути заяву за відсутності сторін.

Разом з тим, такий висновок суду є передчасним, оскільки в справі відсутнє зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки заявнику ТОВ «Кредитні ініціативи».

Отже, в порушення вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України апелянт не був належним чином повідомлений про день і час розгляду заяви, справа розглянута судом першої інстанції без участі останнього.

У статтях 74-76 ЦПК України врегульовано порядок вручення судових повісток.

Згідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані юридичним особам, вручаються відповідній службовій особі, яка розписується за одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Положенням ч. 1, 4-5 ст. 74 ЦПК України визначено, що судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Розглянувши заяву у відсутності заявника, суд першої інстанції позбавив останнього надати докази на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постановленої ухвали та передачі питання на новий розгляд до суду першої станції.

Керуючись ст.ст. . 303, 307, 311-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 19.10.2015 - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: