Справа № 188/1484/15-ц
Провадження № 2/188/58/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петропавлівка матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому заявляє вимогу про стягнення з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5989392 грн. 36 коп.

В обгрунтування вимог в позові зазначено, що позивач в якості фізичної особи-підприємця, займаючись діяльністю з вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції, 11 квітня 2003 року уклав з Петропавлівською районною держадміністрацією Дніпропетровської області договір оренди землі, розташованої на території Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетротровської області, загальною площею 959,5 га строком на 9 років та 7 місяців, про що 12.04.2003 року у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі було зроблено відповідний запис.

В 2007 році позивач уклав з Селянським (Фермерським) господарством «Васильківське» договір суборенди частини вищевказаної земельної ділянки загальною площею 244,4 га строком до 20 жовтня 2012 року. Таким чином, до жовтня 2012 року у позивача в оренді залишилась лише земельна ділянка площею 715,1 га ( га -244,4 га).

На початку вересня 2012 року позивач розпочав збір врожаю соняшнику, вирощеного ним на вищевказаній земельній ділянці. Однак, йому вдалось зібрати врожай лише на площі 77,9306 га землі, оскільки 21-22 вересня 2012 року ОСОБА_2, який на той момент був головою Селянського Фермерського господарства «Васильківське»,використовуючи зернозбиральну техніку та за підтримки невідомої позивачу охоронної організації здійснив, на його погляд, силове захоплення земельної ділянки. Фактично позивач вважає, що втратив доступ до вказаної землі, тому Романюк безперешкодно здійснив збір належного позивачу врожаю соняшнику 2012 року на площі 637,1694 га (715,1 га-77,9306 га). При цьому відповідач не заперечує наведених фактів ні в частині захоплення належної позивачу земельної ділянки, ні факту збирання, вивезення та подальшої реалізації врожаю соняшнику з даної земельної ділянки також факту обернення коштів від реалізації цього врожаю на свою користь обґрунтування такої позиції відповідач посилається на те, що його дії цілком випливають зі змісту домовленостей сторін та здійснюються в рамках закону.

Вважає що йому завдана зазначена матеріальна шкода в сумі 5989392 грн.36 коп., які підлягають стягненню з відповідача.

Під час розгляду справи, в судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про закриття справи.

Відповідач клопотання підтримав.

В обгрунтування клопотання зазначено, що позивач в своєму позові зазначає, що 21-22 вересня 2012 року ОСОБА_2, який на той момент був головою С(Ф)Г «Васильківське», використовуючи зернозбиральну техніку здійснив силове захоплення земельної ділянки площею 715,1 га, та здійснив збір врожаю соняшника 2012 року на площі 637,1694 га.

Виходячи зі змісту позовної заяви, слід зазначити, що позивач не підтверджує жодним доказом викладені в позові обставини, а з доданих документів до позовної заяви вбачається, що позивач зазначає лише договір оренди землі укладений між ПП ОСОБА_1 та Петропавлівською РДА Дніпропетровської області від 11.04.2003 року, а також договір суборенди земельної ділянки укладений між ПП ОСОБА_1 та С(Ф)Г «Васильківське» в особі голови господарства ОСОБА_2 .

Проаналізувавши, зазначені документи, слід зазначити, що спір виник в процесі здійснення господарської діяльності двох суб'єктів господарювання - ФОП ОСОБА_1 та юридичною особою Селянським (Фермерським) господарством «Васильківське». А отже і зобов'язання, які виникли з цих договорів, є господарськими.

Крім того, в провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у судді Ніколаєвої І. К., знаходилась справа № 188/1924/13-ц за позовом ФОП ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ФГ «Наше життя» до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача третейський суддя Безбатько С.М., приватний нотаріус Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, державний виконавець ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6, про стягнення вартості безпідставного набутого майна.

Підставою подачі такого позову, як зазначав позивач в своєму позові, стало незаконне збирання врожаю соняшника з земельної ділянки 715,1 га, зібраний врожай на площі 637,1694 га. вказаної земельної ділянки. Стягнення в рамках зазначеної справи відбувалось за договором про обробіток земельної ділянки від 13.04.2012 року та договором застави від 13.04.2012 року.

Також, 13.04.2012 року між Селянським (Фермерським) господарством «Васильківське» (Сторона - 1) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Сторона - 2) було укладено договір про обробіток земельної ділянки, відповідно до якого, сторони домовились про організацію та взаємне надання послуг в сфері обробітку земельної ділянки та вирощуванню на ній сільськогосподарських культур.

Відповідно до п. 1.2. цього договору, земельна ділянка, яка обробляється за цим договором та на якій вирощуватимуться с/г культури - перебуває у користуванні Сторони - 2 на умовах оренди, загальною посівною площею - 715,10 га.

Також сторони, для забезпечення виконання умов вищезазначеного договору про обробіток земельної ділянки, 13.04.2012 року уклади договір застави, відповідно до якого предмет застави за домовленістю сторін, вирощується на земельних ділянках с/г призначення площею 715,10 га.

На сьогоднішній день зазначені договори є чинними та сторонами не оскаржувались.

По зазначеній справі, 01.10.2014 року винесена Ухвала Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій було закріплено той факт, що спір виник між двома господарюючими суб'єктами. Справу було направлено на новий розгляд.

Розуміючи незаконність та безпідставність своїх позовних вимог ОСОБА_1 подав заяву про залишення позову без розгляду. Таким чином, 01.10.2015 року Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

Просить клопотання задовольнити.

Позивач проти задоволення клопотання заперечив, просив перенести розгляд справи для отримання правової допомоги .

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи вважає, що провадження у справі слід закрити.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ч. 1. ст. 1 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємницької діяльності звертаються за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Так відповідно до ст. 55 ГК України, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суб'єктами господарювання є:

господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку - Селянське (Фермерське) господарство «Васильківське».

громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1

Таким чином, належним позивачем та відповідачем у справі за даним позовом є ті суб'єкти господарювання, між якими в процесі їх господарювання виник спір стосовно орендованих земельних ділянок, та між якими укладено господарський договір.

Суд відхиляє надані під час судового розгляду представником позивача обгрунтування щодо того, що між сторонами є факт деліктних відносин, делікт не може грунтуватись на договірних відносинах. Делікт це правопорушення, яке завдає шкоди суспільству, державі або особі. Таке правопорушення є підставою для притягнення правопорушника до відповідальності, передбаченої законом. Зазначене правопорушення не повязане з порушенням договору (контракту).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В свою чергу ОСОБА_1 не виконав свій обов'язок доказування.

Таким чином судом помилково відкрито провадження по справі.

На підставі викладеного , керуючись ст.122, 205 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7