РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Василівський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Носик М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

за участю: заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Василівський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (надалі - Василівський районний відділ УДМС України в Запорізькій області), про встановлення факту постійного проживання на території України, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Заявник просить суд встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час. На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що він уродженець Узбекської РСР, проживає на території України з лютого 1991 року, та на момент проголошення незалежності, а саме на 24 серпня 1991 року, проживав на території України. Громадянства іншої країни не має, надати інші документи для прийняття до громадянства України не має можливості.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримав, та суду пояснив, що з лютого місяця 1991 року він проживає в Україні. У лютому 1991 року приїхав до України з Узбецької РСР. Проживав у с. Благовіщенка, район точно не знає, працював у «корейців». Влітку 1991 року приїхав до м. Василівка, де випадково познайомився з жінкою, та почав проживати з нею у с. Переможне Василівського району по вул. Миру б.12. Встановлення факту постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року йому необхідно для отримання громадянства України.

Представник заінтересованої особи Василівського районного відділу УДМС України в Запорізькій областіОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечує та суду пояснила, що ОСОБА_1 добре відомий в установі, яку вона очолює. Він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні особами без громадянства. Зазначена в заяві ОСОБА_1 інформація про його постійне проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року не відповідає дійсності. На той час він постійно проживав в Республіці Узбекистан, тому він може отримати громадянство вказаної держави, після чого може вирішуватися питання про відмову від громадянства Республіки Узбекистан та отримання громадянства України.

Свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суду пояснила, що ОСОБА_1 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, а тепер проживає у с. Переможне. Не може підтвердити того, що заявник проживає на території України з 24 серпня 1991 року. Знає ОСОБА_1 приблизно 15 років, тобто з 2001-2002 років.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суду показала, що ОСОБА_1 знає приблизно з 1996-1997 року. Він проживав у с. Тернувате, у 2001-2002 році переїхав у с. Переможне.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені ст.256 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про вставлення факту постійного проживання на території України з метою отримання громадянства України.

ОСОБА_1 в обґрунтування заяви посилається на те, що станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час постійно проживає на території України, що підтверджується довідкою від 14 березня 2016 року №298 Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області про те, що ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4. Крім того, заявник до матеріалів заяви надає ОСОБА_5 №1 від 07 червня 2016 року комісії Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, про те, що ОСОБА_1 переїхав на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_5 у лютому 1991 року та мешкає там по теперішній час.

Однак, інформацію, яка міститься в наданому ОСОБА_1 ОСОБА_5 №1 від 07 червня 2016 року Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області суд оцінює критично. Згідно записів, внесених до трудової книжки ОСОБА_1 вказано, що він в період часу з 1989 по 1995 роки працював на території Республіки Узбекистан. Звільнений 16 червня 1995 року за появу на роботі у стані алкогольного спяніння. Згідно записів в військовому квитку ОСОБА_1, в період часу з 1990 року по 1994 рік він перебував на військовому обліку Республіки Узбекистан. ОСОБА_5 був підписаний 6 членами комісії, 2 з яких зареєстровані в с. Переможне з 2005 pоку та з 2009 pоку, а 1 - з 1998 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, тобто відсутня інформація про їх проживання з лютого 1991 року в с. Переможне. Больше того, заявник ОСОБА_1, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_4 суду показали, що з лютого 1991 року по літо 1991 року ОСОБА_1 проживав у с. Благовіщенка, до с. Переможне ОСОБА_1 переїхав у 2001-2002 роках. Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона підписала ОСОБА_5 №1 від 07 червня 2016 року, однак не читала, інформація що в ньому зазначена не відповідає дійсності, вона вважала, що підписує документ для отримання ОСОБА_1 громадянства України.

Також комісія Широківської сільської ради в ОСОБА_5 визначила, що ОСОБА_1 у період з 1991 року не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, що взагалі не входить до компетенції органів місцевого самоврядування.

Василівським РВ УДМС до Василівського ВП ГУНП України в Запорізькій області було зроблено запит (вих. 2322/1953 від 01.11.2016), щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Згідно наданої відповіді (9832/80/2016 від 02.11.2016) ОСОБА_1 двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.203 КУпАП (порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України) - у 2007 та 2012 році. В жовтні 2015 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви. Заявником ОСОБА_1 не надано суду належних доказів, що станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час він постійно проживає на території України.

Керуючись ст.ст.209,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Василівський районний відділ УДМС України в Запорізькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. А. Носик