У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 1 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання дитини з матір'ю, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі

1 200 грн щомісячно та судові витрати у справі.

В обгрунтування заявлених позовних вимог, пояснювала, що більше семи місяців з відповідачем не проживає через неможливість знайти спільної мови. До того теж неодноразово розходилися та знову мирилися, але порозуміння досягнуто не було. Допомогу в утриманні дитини відповідач надає нерегулярно та в невеликих розмірах. Розмір доходу відповідача їй невідомий. Просить позов задовольнити.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 1 вересня 2016 року, позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між сторонами і стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд вірно керувався положеннями ст. 184 Сімейного кодексу України та роз'ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та вірно вказував, що посилання позивача на хворобу дитини (за наявності потреби у додаткових витратах, пов'язаних з лікуванням) могло бути підставою для заявлення вимог на підставі ст. 185 Сімейного кодексу України щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, однак таких вимог заявлено не було.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 1 вересня 2016 року ідоданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 1 вересня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна