Справа №442/1289/16-ц
Провадження №2/442/637/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П..

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького міського голови, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, третьої особи - Комунального підприємства «Дрогобицький Ринок» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати незаконними та скасувати розпорядження міського голови м. Дрогобич №5-р від 04 січня 2016 року, яким він був звільнений з посади керівника комунального підприємства «Дрогобицький ринок»; поновити його на посаді керівника комунального підприємства «Дрогобицький ринок»; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В обґрунтування посилається на те, що згідно Контракту з керівником КП «Дрогобицький ринок» від 23.09.2014 року він працював керівником комунального підприємства «Дрогобицький ринок».

Враховуючи рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради «Про роботу комунального підприємства «Дрогобицький ринок» за 2014 рік та за січень-листопад 2015 року» №236 від 23.12.2015 року та рішення сесії Дрогобицької міської ради «Про роботу комунального підприємства «Дрогобицький ринок» за 2014 рік та січень-листопад 2015 року» №54 від 24.12.2015 року, порушення п.2.15 контракту з керівником комунального підприємства «Дрогобицький ринок», приймаючи до уваги його письмові пояснення, керуючись п.10 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.8 ст.36 Кодексу законів про працю України, п.п.а п.5.4. контракту з керівником комунального підприємства «Дрогобицький ринок», розпорядженням міського голови м. Дрогобича №5-р від 04.01.2016 року його звільнено з посади директора комунального підприємства «Дрогобицький ринок».

Вважає, що вказане розпорядження про звільнення є протиправним, а вказане звільнення з посади директора комунального підприємства «Дрогобицький ринок» є незаконним та необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до п.п.а п.5.4. контракту з керівником комунального підприємства «Дрогобицький ринок» керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи органу управління комунальним майном до закінчення терміну його дії, якщо керівник не забезпечує ефективне використання і збереження майна закріпленого за підприємством та інших обов'язків покладених на нього цим контрактом. Однак, в оскаржуваному розпорядженні не вказано невиконання, яких саме, обов'язків, передбачених контрактом, стали підставою для його звільнення. Крім того, вважає посилання Дрогобицького міського голови на порушення ним п. 2.15. укладеного контракту незаконне та необґрунтоване, оскільки таке не підтверджено жодними фактами.

Також зазначає, що його звільнення було проведено всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки на день прийняття розпорядження він перебував у відпустці, а гарантований громадянам України ст. 43 Конституції України та ст.5-1 КЗпП України захист від незаконного звільнення визначений в Кодексі законів про працю України, стосовно недопустимості звільнення в період тимчасової непрацездатності та у період перебування працівника у відпустці ( ч.3 ст.40 КЗпП України ). Як наслідок вказані незаконні дії завдали йому моральних страждань, а саме він пережив значний нервовий стрес, безсонні ночі, фізичне страждання, внаслідок чого не в змозі вести звичний спосіб життя.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і доповнили, що листом №464 від 25.12.2014 року адміністрація КП «Дрогобицький ринок» звернулась до секретаря Дрогобицької міської ради ОСОБА_2 з проханням надати дозвіл на оренду нежитлових приміщень підприємцям, договори оренди яких представлено представником відповідача як непогоджені. Оскільки Дрогобицька міська рада не надала письмово такого дозволу, а лише усно, вони були укладені. Законом не передбачено отримання дозволу лише у письмовому вигляді. Крім цього, про існування цих договорів відповідач знав, оскільки підприємці платили орендну плату, яка поступала у бюджет міста. Просять позов задоволити.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та третьої особи - ОСОБА_5 заперечили проти задоволення позову з наступних підстав.

Між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради, як органом управління комунальним майном, в особі міського голови ОСОБА_6, який діяв на підставі пп. 10 п. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та громадянином України ОСОБА_1 було укладено контракт від 23 вересня 2014 року.

Позивач працював на посаді керівника КП «Дрогобицький ринок», а відповідно до Контракту з керівником підприємства, що належить до комунальної власності Дрогобицької міської ради, укладеного 23.09.2014 року (надалі Контракт), керівник є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов'язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними документи. У випадку невиконання чи неналежного виконання обов'язків, передбачених цим Контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з законодавством та цим контрактом.

У відповідності до Контракту до посадових обов'язків директора входить поточне керівництво підприємством, організація його виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечення виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та контрактом.

Пунктом 8 ст. 36 КЗпП України передбачена така підстава припинення трудового договору як обставини, зазначені в контракті.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору при укладенні контракту законом надано право сторонам самим установлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Відповідно до контракту додатковою підставою звільнення з посади позивача до закінчення терміну його дії зазначено невиконання обов'язків, покладених на нього контрактом (пп. А) п. 5.4. контракту). Зокрема, п.2.15 контракту передбачено обов'язок позивача погоджувати договори оренди (суборенди) під час здійснення управлінських повноважень в частині передачі в оренду (суборенду) майна з органом управління комунальним майном.

Даних умов контракту позивачем не виконано, що підтверджується копіями не погоджених договорів оренди.

Крім цього, таке порушення (не погодження договорів оренди) відбувалося систематично, що також порушує пп. Б) пп. 5.4. контракту (систематичне не виконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом) і є також підставою для звільнення керівника з ініціативи органу управління комунальним майном.

Посилання Позивача на те, що звільнення відбулось всупереч вимогам чинного законодавства, а саме під час перебування його у відпустці, чим порушено ч.3 ст.40 КЗпП України не належить брати до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до розпорядження міського голови від 14.12.2015 № 830-К Позивачу надано відпустку з 23.12.2015 по 30.12.2015р. включно. Розпорядження про звільнення датоване 04.01.2016р. Таким чином, позивача було звільнено уже після повернення його з відпустки.

Отже, наведені вище обставини стали підставою для видання Розпорядження міського голови від 04.01.2016 року № 5-р «Про звільнення з директора комунального підприємства «Дрогобицький ринок» ОСОБА_1

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до копії трудової книжки серія БТ - І № 5773148 ОСОБА_1 05.04.2011 року був призначений на посаду директора Комунального підприємства «Дрогобицький ринок» на умовах строкового трудового договору згідно розпорядження від 04.04.2011 року № 258-р. 04.01.2016 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади з підстав передбачених контрактом , відповідно до п.8 ст. 36 КЗпПУ, згідно розпорядження від 04.01.2016 року № 5-р.

Як вбачається з копії контракту з Керівником КП «Дрогобицький ринок» від 23.09.2014 р. ОСОБА_1 керівник призначається на посаду та звільняється з посади міським головою ( п.1.7) і цей контракт діє з 23.09.2014 року до 22.09.2019 року ( п.5.1).

В судовому засіданні позивач пояснив суду, що підставами для скасування розпорядження міського голови в м. Дрогобич № 5-р від 04 січня 2016 року та поновлення його на роботі є звільнення його в період відпустки, що була йому надана розпорядженням по апарату міської ради про відпустку від 14.12.2015 року, а також відсутність фактів, які підтверджують порушення ним умов контракту.

Однак, судом встановлено, що Розпорядженням від 14 грудня 2015 року № 830-к ОСОБА_1 директору КП «Дрогобицький Ринок» було надано додаткову відпустку, передбачену Колективним договором з 23 по 30 грудня 2015 року включно. Отже на момент звільнення позивач не перебував у відпустці.

Як вбачається з оскаржуваного розпорядження міського голови позивач був звільнений на підставі п.8 ст. 36 КзпПУ. Згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України, яким передбачено підстави припинення трудового договору, зазначені у контракті.

Підпунктом а) п.5.4 контракту з керівником Комунального підприємства «Дрогобицький Ринок» від 23.09.2014 року передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт, розірваний з ініціативи Органу управління комунальним майном до закінчення терміну його дії, якщо керівник не забезпечує ефективне використання і збереження майна, закріпленого за підприємством, та інших обов'язків, покладених на нього цим контрактом.

Пунктом 2.15 контракту передбачено, що під час здійснення управлінських повноважень в частині передачі в оренду (суборенду) майна керівник зобов'язаний погоджувати договір оренди (суборенди) з Органом управління комунальним майном.

Як вбачається з Інформації по КП «Дрогобицький Ринок» про договори оренди нежитлових приміщень за період з 01.01.2014 року по 01.12.2015 року, що затверджена Директором КП «Дрогобицький Ринок» ОСОБА_1 та яка була додатком до звіту про роботу КП «Дрогобицький Ринок» за 2014 рік та за січень - листопад 2015 року директором КП «Дрогобицький Ринок», ОСОБА_1 було укладено Договори оренди нежитлових приміщень, а саме: 05.07.2015 року з орендарем - ОСОБА_7, 27.12.2014 року з орендарями: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7 та ОСОБА_14. Предметом зазначених Договорів були нежитлові приміщення, що знаходяться у нежитловій будівлі, розташованій за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 656,5 кв.м., яка належить територіальній громаді м. Дрогобич в особі Дрогобицької міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 30.05.2005 року, що видане на підставі рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 18.12.1997 року.

Жоден із зазначених вище Договорів не був погоджений з органом управління майна, про що свідчить зокрема відсутність підпису та печатки органу управління майном у графі «Затверджую» пункту 9 «Реквізити сторін» зазначених вище договорів.

Таким чином, всупереч п.2.15 контракту позивач не погоджував з органом управління комунальним майном передачу в оренду нежитлових приміщень.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Отже, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Отже, оскільки умовами Контракту з керівником КП «Дрогобицький Ринок» від 23 вересня 2014 року було прямо визначено обов'язок позивача погоджувати договір оренди (суборенди) з Органом управління комунальним майном, а останній не зробив цього, суд приходить до висновку, що Дрогобицький міський голова рада законно та обґрунтовано звільнив позивача із займаної посади на підставі п.8 ст. 36 КзПП «України» на законних підставах, без порушень встановленого порядку. Сам факт надіслання листа з проханням надати згоду на ім'я секретаря міської ради ОСОБА_2, не свідчить про отримання згоди на укладення договорів оренди, а тому немає і правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Дрогобицького міського голови, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, третьої особи - Комунального підприємства «Дрогобицький Ринок» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Хомик А.П.