Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №317/1006/15ц Головуючий у 1 інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження № 22-ц/778/331/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРСИТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі ОСОБА_4) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.02.2012 року між сторонами у справі укладено кредитний договір №SAMDN7370, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредитний ліміт, в розмірі 20 000 гри., який пізніше було збільшено у відповідності до Умов та Правил надання банківських послуг. Проте, ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 05.03.2015 року заборгованість ОСОБА_5 перед Банком складає 31253 грн. 20 коп., з яких сума заборгованості за кредитом - 21628 грн. 08 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7660 грн. 68 коп., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу - 1464 грн. 44 коп. Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість у розмірі 31 253 грн. 20 коп. та судові витрати.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 31253,20 грн., яка складається з 21628,08 грн. заборгованість за кредитом, 7660,68 грн. заборгованість з процентів за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1464,44 грн. штраф (процентна складова). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати з сплаті судового збору в розмірі 312,53 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду змінити, стягнувши з нього заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 20 000 грн. заборгованість за кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина); 1464,44 грн. штраф (процентна складова). Щодо стягнення 7660,68 грн. по процентам за користування кредитом залишити без розгляду.

Банком надані заперечення на апеляційну скаргу, в яких ОСОБА_4 наводить доводи на спростування апеляційної скарги, просить її відхилити та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6М., представника Банку ОСОБА_7, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.02.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_5, був укладений кредитний договір №SAMDN7370, за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладенні договору, відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на те. що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком кредитний договір.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на відповідний картковий рахунок.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань, заборгованість за договором перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 05.03.2015 року склала 31253 грн. 20 коп., з яких сума заборгованості за кредитом 21628 грн. 08 коп., заборгованість з процентів за користування кредитом - 7660 грн. 68 коп., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу - 1464 грн. 44 коп.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Судом вірно врегульовано спірні правовідносини і оскаржене рішення відповідає ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, якими визначено: зобовязання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобовязується їх повернути за сплатою процентів, є обовязковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості існування заборгованості за кредитом в розмірі 21628,08грн., оскільки кредитний ліміт становить 20000грн. спростовані матеріалами справи.

До суду першої інстанції Банком надано належний та допустимий письмовий доказ витяг з рахунку ОСОБА_3, де відображено в запису від 04.02.2013р. збільшення кредитного ліміту до 22000грн. (а.с.49).

На спростування доказу відповідач доказів не надав, свої заперечення в цій частині не довів.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного підвищення відсоткової ставки з 26,4% річних до 30%, 34,8% не мають свого підтвердження. З наданого Банком розрахунку заборгованості відповідача (а.с.4-5) видно, що розмір ставки за договором відповідає 26,4% річних і не підвищувався до 30% або 34,8%, як вказує відповідач. Банком з 12.09.2014р. застосовувалася процентна ставка 52,8% річних, що передбачено умовами укладеного сторонами кредитного договору. Вказане відповідає п.5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг розділу Правила користування платіжною карткою, де передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобовязань клієнт сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначені Тарифами.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного взяття до уваги в якості доказів розрахунку заборгованості та витягу з карткового рахунку не мають свого підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що вказані документи належним чином досліджені і оцінені судом як письмові докази.

Така оцінка суду відповідає вимогам ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України, за якими доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, одержані з дотриманням встановленого законом порядку, а письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, які зобовязують відповідача на засадах змагальності доводити свої заперечення переконливими, належними та припустимими доказами, ОСОБА_3 не надав доказів своїх заперечень.

Таким же чином не мають підтвердження доводи апелянта, що позовна заява та додатки до неї підписані не уповноваженою особою. Позовна заява підписана представником Банку за довіреністю ОСОБА_8 і наявна довіреність не дає підстав для підтвердження доводів апелянта (а.с.3,12).

Доводи апеляційної скарги, що суд, витребувавши за клопотанням докази, розглянув справу без їх отримання, спростовуються матеріалами справи в якій не міститься ані клопотання про витребування доказів, ані ухвали про витребування доказів.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановлення нового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: