Справа № 748/2223/15-ц Провадження № 22-ц/795/285/2016 Головуючий у I інстанції -Хоменко Л. В. Доповідач - Губар В. С.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді: Губар В.С.,

суддів: Висоцької Н.В., Позігуна М.І.,

при секретарі: Козлачковій Ю.В.

за участю: ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, третя особа - Краснянська сільська рада,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені. Розділено житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 185516 грн. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 617 грн. 88 коп. в рахунок сплаченого судового збору та 1900 грн. витрат на правову допомогу адвоката, а всього 2517 грн. 88 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1237 грн. 12 коп. в рахунок недоплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити вказане рішення суду першої інстанції в частині стягнутих з нього судових витрат на користь позивачки та на користь держави в розмірі 1855 грн., стягнувши з нього 1% вартості 1/2 частки домоволодіння в розмірі 927 грн. 50 коп., а рішення суду в частині стягнутих з нього витрат на правову допомогу скасувати та відмовити у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції заявником не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із розміром понесених ОСОБА_4 витрат на правову допомогу адвоката, оскільки відповідач визнав позов, але позивачка та її представник умисно затягували розгляд справи та зловживали процесуальними правами шляхом заявлення численних клопотань.

Заявник наполягає на тому, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд не врахував, що позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1, а не на весь будинок, незважаючи на це суд фактично стягнув з відповідача 1% від вартості будинку.

В апеляційному суді ОСОБА_1. та його представники підтримали апеляційну скаргу, наголошували, що ОСОБА_4 не мала підстав звертатись до суду, оскільки відповідач пропонував їй і був згоден вирішити спір мирним шляхом. Стверджував, що оскільки він визнавав позов, то позивач не мала необхідності користуватись послугами адвоката.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судового збору, суд першої інстанції у зв'язку із задоволенням позову ОСОБА_4 стягнув з відповідача 617 грн. 88 коп. судових витрат, сплачених позивачкою при зверненні до суду та 1237 грн. недоплаченого судового збору при зверненні до суду, виходячи із загальної вартості 1% домоволодіння, а також стягнув з відповідача витрати, понесені ОСОБА_4 на оплату правової допомоги адвоката Святної О.В. у розмірі 1900 грн.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просила поділити спільне сумісне майно: житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1; провести реальний поділ в натурі житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1, виділивши їй в натурі 1/2 частку; встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 виділивши їй в користування 1/2 частину земельної ділянки; стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

За заявою ОСОБА_4 ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 в частині реального поділу будинку АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 залишено без розгляду (а.с.41-43).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_4 сплатила 617 грн. 88 коп. (а.с.1,2), а повинна була сплатити за заявлену вимогу майнового характеру про поділ житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 вартість 1% вказаного домоволодіння, що становить 1855 грн. (а.с.70).

Зважаючи на те, що рішенням суду першої інстанції розділено житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною вартістю 185516 грн., то суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь держави недоплачений ОСОБА_4 судовий збір при зверненні до суду в сумі 1237 грн. 12 коп. (1855 грн. - 617,88 грн.)

Твердження заявника про відсутність підстав для стягнення з нього на користь позивачки понесених нею витрат на правову допомогу апеляційний суд відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як роз'яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

З матеріалів справи вбачається, що 13 серпня 2015 року між ОСОБА_4 та адвокатом Святною О.В., діючою на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №141 від 20 жовтня 1994 року, укладено договір про надання правової допомоги (послуг адвоката) (а.с.19,20).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру, 24 грудня 2015 року ОСОБА_4 сплатила адвокату 1900 грн. (а.с.71).

Виходячи із розрахунку витраченого адвокатом Святною О.В. часу на надання правової допомоги за договором від 13 серпня 2015 року (а.с.72) та згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» в сукупності витрати на правову допомогу адвоката складають 3211 грн. 19 коп., з яких:

- вивчення наданих клієнтом документів щодо предмету спору, консультація щодо способів вирішення спору у серпні 2015 року протягом 0,5 год. (30 хв.), що становить 243,60 грн. (1218 грн. законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі х 40% : 60 хв. х 30 хв.);

- підготовка та складання позовної заяви; консультація щодо порядку подачі позовної заяви до суду у серпні 2015 року протягом 1 год. (60 хв.), що становить 487,20 грн. (1218 грн. законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі х 40% : 60 хв. х 60 хв.):

- представництво інтересів клієнта в судових засіданнях протягом 4 год. 30 хв. або 270 хв. (03.09.2015 року - 1 год. 28 хв., 02.12.2015 року - 1 год. 10 хв., 24.12.2015 року - 1 год. 52 хв.), що становить 2480,39 грн. (1379 грн. законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі х 40% : 60 хв. х 270 хв.)

Оскільки понесені ОСОБА_4 витрати на правову допомогу адвоката Святної О.В. підтверджені в сумі 1900 грн., то суд першої інстанції вірно стягнув з відповідача на користь позивачки витрати у вказаному розмірі.

За викладених обставин, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: