Справа № 527/2910/15-ц
номер провадження 2/527/73/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретарі Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івановоселищенської сільської ради Глобинського району про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Глобинської районної державної адміністрації реєстраційна служба Глобинського районного управління юстиції (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ), Градизька державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Глобинському районі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 16.12.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтував його наступним. 28 лютого 2015 року померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 3,74 га., кадастровий номер :00:019:0147, та земельна ділянка площею 3,74 га., кадастровий номер :00:019:0148, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Івановоселищенської сільської ради. Він є спадкоємцем майна померлої за заповітом.

Право власності на ці ділянки стверджується Державним актом на право на землю серії Р1 № 507081, виданим Івановоселищенською сільською радою народних депутатів 01 жовтня 2002 року. В зв'язку з оформленням спадщини Градизькою державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна через відсутність правовстановлюючого документу.

Посилаючись на викладене позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказані земельні ділянки.

У судове засідання позивач ОСОБА_1не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Івановоселищенської сільської ради, представник третьої особи - Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надали. Направили заяви про розгляд справи у відсутності їх представників.

Представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ), відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської районної державної адміністрації у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 28 лютого 2015 року померла ОСОБА_2. За життя 26 вересня 2014 року, вона склала заповіт, посвідчений секретарем Бугаївської сільської ради Глобинського районуза реєстровим № 26, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_1. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано.

Згідно дослідженої судом спадкової справи № 104/2015, заведеної Градизькою державною нотаріальною конторою, позивач, як спадкоємець за заповітом, в установлений строк прийняв спадщину, подавши відповідну заяву. Осіб, які б відмовилися від прийняття спадщини та які б мали право на обов»язкову частку у спадщині немає Спадщина відумерлою не визнана.

Градизька державна нотаріальна контора постановою від 10 листопада 2015 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкові земельні ділянки.

До складу спадкового майна входять земельні ділянки розміром 3,7400 га., та 3,7400 га., розташовані на території Івановоселищенською сільської ради Глобинського району Полтавської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належалиОСОБА_2на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 507081, виданого Івановоселищенською сільською радою народних депутатів 01 жовтня 2002 року.

Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області довідкою від 01 лютого 2016 року № 326/86-16 підтвердив, що такий державний акт дійсно видавався на імя ОСОБА_2 ( кадастровий номер згідно витягу з ДЗК :00:019:0147, кадастровий номер згідно витягу з ДЗК :00:019:0148) грошова оцінка земельних ділянок становить 128435,00 грн. та 128435,00 грн. з урахуванням коефіцієнтів індексації 3.997 та 1,756.

Згідно ч.1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку.

Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

На підставі викладеного, суд встановив, що земельні ділянки розміром 3,74 га. та 3,74 га. входять до складу спадщини.

Визнання права власності на земельні ділянки за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1223 ЦК України, ст. 126 Земельного Кодексу України, ст. ст. 10,11,30, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 3,74 га, кадастровий номер :00:019:0147 та на земельну ділянку площею 3,74 га, кадастровий номер :00:019:0148 передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Івановоселищенської сільської ради Глобинського району Полтавської області і належали померлій 28 лютого 2015 року ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 507081, виданого Івановоселищенською сільською радою народних депутатів 01 жовтня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 373.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька