Справа № 2/489/618/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною. Свої вимоги мотивували тим, що в 2001 р. вони придбали у відповідача квартиру, оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна на Універсальній товарно-сировинній біржі «ОСОБА_4 Н». На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися належним їм майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не предявляє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 05.12.2001 р., який був укладений на універсальній товарно-сировинній біржі «Золотий Ореол-Н» за 0057-Н і зареєстрований в комунальному підприємстві Миколаївське міське бюро технічної інвентаризації 11.12.2001 р. за реєстраційним посвідченням та записом у реєстрову книгу №120 за реєстровим № 19957, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_3 належну йому квартиру АДРЕСА_1.

Позивачі , відповідно до заяви, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_3 на підставі Договору дарування р. №2460 від 14.12.1995 р., посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованого в Миколаївському БТІ в реєстровій книзі № 120 під реєстровим №19957 від 19.12.1995 р.

05.12.2001 р. на Універсальній товарно-сировинній біржі «Золотий Ореол-Н» за № 0057-Н був зареєстрований Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - з іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3був зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 11.12.2001 р. в реєстровій книзі № 120 за реєстровим № 19957 на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними та керуючись ст.12, 30, 60, 88, 214, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - з іншої сторони, зареєстрований на Універсальній товарно-сировинній біржі «Золотий Ореол-Н» за № 0057-Н від 05.12.2001 р. дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: