Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/1952/16 Головуючий у 1 інстанції: Андрущенко О.Ю.
Провадження № 22-ц/778/3897/16 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Кочеткової І.В., Пільщик Л.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 19 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив стягнути з відповідача 10 958 грн. 87 коп. нарахованої за рішенням суду, але не виплаченої пенсії.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 12.08.2010р., яке набрало законної сили 10.08.2011р. відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області, зобов'язано відповідача перерахувати та виплатити йому пенсію за період з 06.07.2007р. по 31.12.2007р. згідно до положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідачем було здійснено перерахунок пенсії та донараховано 10 958 грн. 87 коп., але ці кошти до теперішнього часу не виплачені. У зв'язку із зазначеним просив стягнути з відповідача 10 958 грн. 87 коп. нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 19 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість у зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку,

що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 12.08.2010 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області, правонаступником якого є Токмацьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" здійснити перерахунок позивачу з 06.07.2007р. по 31.12.2007р. державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум та забезпечити її виплату.

Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.08.2011 року та з цієї дати набрало законної сили.

На виконання вказаного вище рішення суду відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивачу, внаслідок якого донараховано 10 958 грн. 87 коп., що підтверджується листом відповідача від 27.03.2013р., але виплату в добровільному порядку цієї суми позивачеві не забезпечено.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22 жовтня 2015р. ОСОБА_2 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 04.05.2012р. № 2-1051/2010, виданого на виконання рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 12.08.2010 року.

В цій постанові старший державний виконавець вказував, що облік, інвентаризація та погашення заборгованості за рішеннями, виконання яких гарантується державою, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440, якою затверджено відповідний Порядок, згідно з яким особа, на користь якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ, або її представник звертається до управління державної виконавчої служби відповідного головного управління юстиції за місцезнаходженням боржника та надає наступні документи: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунку; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду; копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; копію паспорта громадянина України.

Прийняті для обліку рішення вносяться до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. Погашення заборгованості здійснюється в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Позивачем вказана постанова державного виконавця не оскаржувалася, але він звернувся з позовом до Токмацького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення донарахованої за рішенням суду, але не виплаченої пенсії у розмірі 10 958,87 грн.

Відмовляючи в задоволенні вказаного позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач має рішення суду про зобов»язання відповідача виплатити йому перераховану пенсію за період з 06.07.2007р. по 31.12.2007р., відповідач здійснив її перерахування, визначивши донарахований розмір в сумі 10 958,87 грн., і тому правовідносини стосуються на теперішній час лише його виконання, яке підпадає під дію пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями судів, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014р. № 440.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що виконання ухваленого на його користь рішення про донарахування та виплату пенсії почалось після 2013р., оскільки спір був остаточно вирішений постановленням Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом ухвали від 24 жовтня 2013р. щодо питання про нововиявлені обставини. Тому вважає, що є невірними висновки суду про розповсюдження норм ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на виконання рішення Токмацього районного суду Запорізької області від 12 серпня 2010р. Крім того, в позові він просив стягнути нараховану відповідачем, але не виплачену частину пенсії, а не оскаржує дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, як помилково вважав суд, а також не просить фактично виконати ухвалене судове рішення про покладення на відповідача обов»язку вчинити дії з перерахування та виплати йому частини пенсії.

Перевіривши вказані доводи апеляційної скарги, колегія визнає їх необгрунтованими з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст.. 319 ЦПК України рішення або ухвали апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

За правилами ч. 1 ст. 361 ЦПК України у зв»язку з нововиявленими обставинами переглядаються рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

З огляду на вказані норми процесуального закону, рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 12 серпня 2010р. набрало законної сили з моменту постановлення апеляційним судом Запорізької області 10 серпня 2011р. ухвали про відхилення апеляційної скарги відповідача та залишення цього рішення без змін.

З цього часу позивач набув права на виконання вказаного рішення, зокрема, в примусовому порядку, і тому ствердження апелянта про те, що на виконання рішення Токмацького районного суду від 12 серпня 2010р. не розповсюджуються вимоги ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та розроблений на його підставі Порядок погашення заборгованості є помилковими.

Як свідчать матеріали справи, 21.09.2011р. Управлінням Пенсійного фонду в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області здійснено перерахунок пенсійної виплати ОСОБА_2 згідно з рішенням суду від 12.08.2010р., за результатами якого сума доплати за період з 06.07.2007р. по 31.12.2007р. склала 10 958,87 грн. ( а.с. 7).

Проте виплата вказаної суми позивачеві не відбулась, оскільки Законами України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет на 2012 рік», «Про Державний бюджет на 2013 рік» установлено, що у 2011, 2012 та 2013 роках норми і положення, зокрема, статей 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік та наявних фінансових ресурсів Державного бюджету та бюджету Пенсійного фонду України на 2012, 2013 роки.

З 01.01.2013р. набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Відповідно до п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб»єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" субєктами, які підпадають під п. 3 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного вище Закону є: державний орган; державні підприємства, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

З метою реалізації пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014р. № 440 затверджено "Порядок погашення заборгованості за рішеннями судів, виконання яких гарантується державою".

Пунктом 1 Порядку визначено, що Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними. А відповідно до п.п. 3, 4 Порядку рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Тому заявник подає до органу державної виконавчої служби: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового звязку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків та копію паспорта громадянина України.

Згідно п. 10 Порядку якщо рішенням зобовязано боржника здійснити нарахування (перерахунок тощо) та/або виплатити кошти, відповідальна особа разом з повідомленням надсилає боржнику або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, копію рішення для здійснення нарахування суми коштів, що підлягає виплаті заявнику. Про здійснення нарахування боржник або орган державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, зобовязаний повідомити відповідальній особі протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення із наданням відповідного документа про здійснення нарахування, підписаного уповноваженою особою і завіреного гербовою печаткою.

Зважаючи на положення наведених норм чинного законодавства, судом зроблено обґрунтований та правильний висновок про те, що рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 12.08.2010 року повністю підпадає під дію пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та має виконуватись відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями судів, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014р. № 440.

Суд вказував, що позивач в порядку, визначеному положеннями вищенаведеного за-конодавства, рішення суду до виконання не звернув.

Але в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що 18 листопада 2014р. ОСОБА_2 подав відповідну заяву до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про погашення заборгованості за рішенням суду у відповідності до п. 4 Порядку, надав банківські реквізити, копії рішень судів, довідку про РНОКПП та копію паспорту.

26.11.2014р. інформація відносно постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 12.08.2010р. внесена до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, за № 45893080, що підтверджується Витягом з цього Реєстру.

На виконання п. 17 Порядку 09.04.2015р. актом приймання-передачі № 7 виконавчий документ № 2-1051/10 від 12.08.2010р. передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

Листом № 289-10-40/10-59/2 від 26.11.2014р. Управління ДВС Головного управління юстиції у Запорізькій області повідомило ОСОБА_2, що його виконавчий документ прийнято до обліку та включено до першої черги задоволення вимог.

Отже, позивач скористався своїм передбаченим законом правом отримати нараховану за рішенням суду, але не виплачену пенсію у розмірі 10 958,87 грн., у передбачений законодавством спосіб, тобто шляхом звернення до виконання судового рішення. Тому ця сума не може бути стягнута як така, що на теперішній час не сплачена відповідачем.

Суд помилково вважав, що позивач рішення Токмацького районного суду від 12.08.2010р. до виконання не звернув, оскільки його представник ОСОБА_3 в ході розгляду справи в суді першої інстанції про ці обставини не зазначав, вказавши лише, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Попович Н.С. від 22.10.2015р. ОСОБА_2 було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого листа № 2-1051/2010, виданого 04.05.2012р. ( а.с. 19-20).

Проте невстановлення судом першої інстанції тієї обставини, що ще у 2014р. постанова Токмацького районного суду Запорізької області від 12.08.2010р. була внесена до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, не призвело до неправильного вирішення справи, оскільки суд правомірно визнав, що позивачем фактично обрано неправильний спосіб захисту щодо стягнення суми пенсії, яку вже зобов»язано йому виплатити за іншим судовим рішенням.

Враховуючи все викладене, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 19 липня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Пільщик Л.В.