Справа №489/4708/15-ц 12.05.2016 12.05.2016 12.05.2016
Провадження №22-ц/784/1053/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 489/4708/15-ц
Провадження № 22ц-/784/1053/2016 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Богуславській О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 березня 2016 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПРИВАТБАНК (далі ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК) до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и л а:

В липні 2015 року ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК звернулось з позовом, до ОСОБА_5 (яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_4) про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що згідно з договором від 22 лютого 2010 року ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 порушує кредитні зобовязання та має станом на 30 квітня 2015 року заборгованість у розмірі 21526 грн. 21 коп. (10112 грн. 30 коп. заборгованість за кредитом, 9162 грн. 66 коп. - заборгованість по процентам, 750 грн. пеня та комісія, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1001 грн. 25 коп. штраф (процентна складова) позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 березня 2016 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК заборгованість в розмірі 14627 грн. 24 коп. яка складається з: заборгованості за кредитом - 10112 грн. 30 коп., заборгованості за відсотками 2263 грн.69 коп., заборгованості за комісією 750 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 1001 грн. 25 коп. штраф (процентна складова) та судовий збір в розмірі 165 грн. 53 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 лютого 2010 року ОСОБА_5 (яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_4), шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку № 746535, референс договору: SAMDN50ОТС003390982 (далі кредитна картка № 6535), зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобовязувався погашати заборгованість щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

25 червня 2010 року відповідачка була ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитки, про що свідчить її особистий підпис на відповідній довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с. 8, 97).

На час укладення кредитного договору діяли Умови надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою (далі Умови та Правила), затверджені наказом № СП-2007-299 від 13 вересня 2007 року (а.с. 98-102).

Умови договору відповідачка виконувала неналежним чином, у звязку з чим утворилась заборгованість.

Звертаючись до суду у липні 2015 року, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість станом на 30 квітня 2015 року у розмірі 21526 грн. 21 коп., в тому числі, 10112 грн. 30 коп. заборгованість за кредитом, 9162 грн. 66 коп. - заборгованість по процентам, 750 грн. комісія, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1001 грн. 25 коп. штраф (процентна складова).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачка заявляла про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 257 та ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Водночас, відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з розрахунку позивача, заборгованість по кредиту почала виникати з липня 2010 року в звязку з оплатою кредиту не в повній мірі.

Водночас, відповідачка майже щомісячно вносила гроші на погашення кредиту, які зараховувались на погашення попередньої заборгованості. Такі внески відповідачка проводила до лютого 2015 року.

Отже, часткове погашення відповідачкою кредиту свідчить про визнання нею свого боргу, що перериває перебіг позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк дії кредитного договору закінчився в 2012 році у звязку із закінченням строку дії кредитної картки, не відповідає умовам укладеного сторонами договору та обставинам справи.

Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», ОСОБА_4 користувалась платіжною карткою з встановленим мінімальним обовязковим платежем, що складав 7 % від суми заборгованості.

Отже, на таку карту розповсюджуються умови щодо строків та порядку погашення кредиту, які передбачені в п. 5.3 Правил користування платіжною карткою, зокрема, за цим пунктом Правил не визначався строк погашення кредиту в повному обсязі, який співпадав з останнім днем місяця вказаного на картці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин не може застосовуватись правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14), в якій визначено про початок перебігу позовної давності по платіжній картці ЗАТ КБ «Приватбанк» без встановленого мінімального обовязкового платежу, строки погашення за якою визначено п. 5.4 Правил. Зокрема, даним пунктом встановлено, що строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

До того ж, як вбачається з наданих банком даних ідентифікації клієнта, строк дії картки № 6535, яку отримала відповідачка, встановлено до березня 2014 року (а.с.87 ).

Крім того, відповідно до п. 9.12 Умов та Правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк.

Як вбачається з карткового рахунку відповідачки, вона знімала кошти протягом 2010 2014 років, тобто після спливу 12 місяців з моменту підписання договору. Останнє зняття коштів датоване 19 квітня 2014 року (а.с. 58-69).

До того ж, як зазначалось вище, відповідачка погашала частково заборгованість до лютого 2015 року.

Отже, такі дії сторін свідчать про продовження дії договору до лютого 2015 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення на відповідачку обовязку повернути позивачу заборгованість за кредитом - 10112 грн. 30 коп., заборгованість за відсотками 2263 грн. 69 коп., заборгованість за комісією 750 грн. та 500 грн. штраф (фіксована частина).

Водночас, стягнення з відповідачки процентної складової штрафу в розмірі 1001 грн. 25 коп. не відповідає вимогам матеріального права.

Так, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» передбачено, що у разі порушення позичальником грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, він сплачує штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості.

Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання.

За змістом цього зобовязання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу повязане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання.

А тому обґрунтованим є стягнення штрафу лише в розмірі фіксованої частини 500 грн.

Таким чином, загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку, складає 13625 грн. 99 коп. (10112,30 + 2263,69 + 750 + 500).

Оскільки суд першої інстанції не звернув в повній мірі належної уваги на вказані обставини справи та вимоги матеріального права, рішення суду підлягає зміні на підставі ст. 309 ЦПК України, із зменшенням суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки з 14627 грн. 24 коп. до 13625 грн. 99 коп., в тому числі штрафу з 1501 грн. 25 коп. до 500 грн.

Також підлягає зміні відповідно до положень ч. 5 ст. 88 ЦПК України рішення в частині розподілу судових витрат.

Враховуючи розмір судових витрат позивача в суді першої інстанції (243,60 грн.) та відповідача при подачі апеляційної скарги (267,96 грн.), а також пропорційність задоволених позовних вимог (63%) та задоволених вимог апеляційної скарги (7%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 134 грн. 71 коп.

Керуючись статями 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 березня 2016 року змінити.

Зменшити стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк заборгованості за кредитним договором з 14627 грн. 24 коп. до 13625 грн. 99 коп., в тому числі штрафу з 1501 грн. 25 коп. до 500 грн., а також судового збору зі 165 грн. 53 коп. до 134 грн. 71 коп.

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_6