Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Леванчука А.О.,Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест-Буд-Інжиніринг», про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 в якому просила: визнати спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_1, гараж АДРЕСА_3 та автомобіль марки ZAZ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1; визнати за нею право власності на Ѕ частину вищевказаної квартири; стягнути з ОСОБА_7 на її користь компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля та компенсацію вартості Ѕ частини спірного гаража.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період з 07 червня 1997 року по 12 травня 2015 року. В період шлюбу ними за спільні кошти було придбано у 1997 році гараж, у 2001 році - квартиру, у 2013 році - автомобіль. На даний час відповідач без її відома продав автомобіль, а кошти витратив на свої потреби. Крім того, він змінив замки на гаражі та заборонив користуватися ним. Оскільки вказаний спір неможливо вирішити в добровільному порядку звернулася до суду з вказаним позовом.

У січні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив визнати спільною сумісною власністю подружжя майнові права, набуті ними за договором інвестування коштів, укладеного 09 серпня 2008 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг», на житлову площу в другій секції будівництва житлового комплексу «Флагман», площею 30,4 кв. м, а у подальшому однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 посилаючись на те, що вказаний договір був укладений в період шлюбу, вартість інвестиції становить 227 000,00 грн, які були внесені у повному обсязі. Оскільки при укладенні цього договору були витрачені спільні кошти, просив визнати спільною сумісною власністю подружжя майнові права на вказану квартиру.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_2, та гараж АДРЕСА_5 а також автомобіль ZAZ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1, спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/2 частину гаража АДРЕСА_6

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 вартість 1/2 частини автомобіля ZAZ Sensв сумі 94 120 грн.

В решті вимог відмолено за недоведеністю.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 72/100 частини майнових прав вартістю 157 421 грн на об'єкт інвестування - житлову площу у другій секції будівництва житлового комплексу Флагман (м. Київ) розміром 30,4 кв. м згідно з договором № 356/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 09 серпня 2012 року, укладеного з ТОВ «Еверест-буд-Інжиніринг».

В решті вимог зустрічного позову відмовлено за недоведеністю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року в частині визнання спільним майном подружжя та визнання права власності за ОСОБА_6 на Ѕ частину гаража АДРЕСА_7 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року змінено в частині визначення вартості 1/2 частини автомобіля ZAZ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1, зменшено її розмір з 94 120 грн до 40 000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалені у справі рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення з ОСОБА_7 компенсації вартості автомобіля та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та змінити рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_7 про визнання спільним майном подружжя та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, а саме - визнати спільним майном подружжям 100 частин майнових прав вартістю 217 621,44 грн на об'єкт інвестування - житлову площу в другій секції будівництва житлового комплексу Флагман (м. Київ) розміром 30,4 кв. м, згідно з договором купівлі-продажу майнових прав від 09 серпня 2012 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що заявником оскаржується рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частиністягнення з ОСОБА_7 компенсації вартості автомобіля, а також в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_7 про визнання спільним майном подружжя об'єктуінвестування - житлову площу в другій секції будівництва житлового комплексу Флагман (м. Київ) розміром 30,4 кв. м, згідно з договором купівлі-продажу майнових прав від 09 серпня 2012 року, то колегія суддів вважає за недоцільне виходити за межі касаційної скарги та переглядати рішення суду першої та апеляційної інстанцій в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та заперечення на неї, перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_7 компенсації вартості автомобіля ZAZ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив із того, що вказаний автомобіль є спільним майном подружжя та проданий ОСОБА_7 без згоди ОСОБА_6, а тому вона має право на отримання компенсації вартості Ѕ частини автомобіля. При цьому судом першої інстанції при визначенні розміру компенсації була врахована довідка Житомир-Авто від 11 березня 2015 року № 110 про те, що станом на 11 березня 2015 року вартість автомобіля зазначеної марки становить 188,24 грн відповідно вартість Ѕ частини автомобіля складає 94 120,00 грн.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення компенсації вартості Ѕ частини автомобіля, апеляційний суд виходив із того, що спірний автомобіль було продано за 80 000,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком від 15 липня 2014 року, а тому розмір компенсації вартості Ѕ частини спірного автомобіля підлягає зменшенню з 94 120,00 грн до 40 000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_7 про визнання спільною сумісною власністю подружжя майнових прав на об'єкт інвестування - житлову площу у другій секції будівництва житлового комплексу Флагман (м. Київ) розміром 30,4 кв. м згідно з договором № 356/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 09 серпня 2012 року, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскільки кошти в сумі 7 525 доларів США, що еквівалентно 60 200,00 грн, були надані ОСОБА_6 її двоюрідною сестрою, тому вказані кошти, які сплачені на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав від 09 серпня 2008 року, не є спільним майном подружжя, тому розмір частки у майнових правах підлягає зменшенню на вказану суму та становить 72/100 частин.

Однак колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками судів з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1997 року по 12 травня 2015 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини вони припинили з кінця квітня 2014 року, що підтверджується матеріалами цивільної справи про розірвання шлюбу (з позовом ОСОБА_6 звернулася у листопаді 2014 року), про стягнення аліментів на дитину (з позовом ОСОБА_6 звернулася у серпні 2014 року), а також показами свідків допитаних при розгляді даної справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

11 липня 2013 року ОСОБА_7 купив автомобіль ZAZ Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 за 64 900,00 грн.

Даний автомобіль придбаний за спільні кошти подружжя, що не заперечується сторонами.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 липня 2014 року ОСОБА_7 продав спірний автомобіль ОСОБА_9 за 80 000,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком від 15 липня 2014 року, довідкою управління ДАІ УМВС України в Житомирській області від 03 вересня 2014 року та відомостями з облікової картки на даний транспортний засіб.

При цьому, судами було встановлено, що ОСОБА_6 не надавала згоду на вчинення даного правочину, оскільки сторони з кінця квітня 2014 року проживали окремо, не вели спільне господарство та не підтримували шлюбні стосунки. ОСОБА_7, в свою чергу не надано доказів того, що кошти за проданий автомобіль він витратив в інтересах сім'ї.

За таких обставин, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку, що спірний автомобіль відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України є спільним майном подружжя та проданий без згоди ОСОБА_7 без згоди ОСОБА_6, а тому остання має право на компенсацію вартості Ѕ частини вказаного автомобіля.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення компенсації вартості Ѕ частини автомобіля, апеляційний суд дійшов до правильного висновку, що спірний автомобіль було продано за 80 000,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком від 15 липня 2014 року, а тому розмір компенсації вартості Ѕ частини спірного автомобіля підлягає зменшенню з 94 120,00 грн до 40 000,00 грн.

Крім того, 09 серпня 2012 року між ТОВ «Еверест плюс» та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу майнових прав, згідно з яким ОСОБА_6 придбала майнові права на об'єкт нерухомості - на житлову площу у другій секції будівництва житлового комплексу Флагман (м. Київ) розміром 30,4 кв. м.

Згідно із ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті190 ЦК України визначено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї.

Крім того, за правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 58, 59 ЦПК України), і це є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_7 про визнання спільною сумісною власністю подружжя майнових прав на об'єкт інвестування - житлову площу у другій секції будівництва житлового комплексу Флагман (м. Київ) розміром 30,4 кв. м згідно з договором № 356/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 09 серпня 2012 року, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що спільним майном подружжя є лише 72/100 частини майнових прав вартістю 157 421,00 грн, оскільки кошти в сумі 7 525 доларів США, що еквівалентно 60 200,00 грн, були надані ОСОБА_6 її двоюрідною сестрою, тому вказані кошти не є спільним майном подружжя, у зв'язку з чим зменшив розмір частки, що є спільним сумісним майном подружжя.

Однак вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій не врахували вимог п. п. 2-3 ч. 1 статті 57 СК України, якими визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, у зв'язку з чим не надали належної правової оцінки тому, чи грошові кошти в сумі 7 525 доларів США, що еквівалентно 60 200,00 грн, які були надані ОСОБА_6 її двоюрідною сестрою, належать особисто ОСОБА_6, оскільки матеріали справи не містять договору дарування вказаних коштів, а також не перевірили доводів ОСОБА_7 про те, що вказані грошові кошти були отримані ними, як подружжям та повернуті ними протягом року за спільні кошти подружжя.

За таких обставин, ухвалені судові рішення, в частині визнання спільним майном подружжя об'єкту інвестування - житлову площу в другій секції будівництва житлового комплексу Флагман (м. Київ) розміром 30,4 кв. м, згідно з договором купівлі-продажу майнових прав від 09 серпня 2012 року, підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року, в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест-Буд-Інжиніринг», про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2015 року в частині основного позову про стягнення компенсації вартості Ѕ частини автомобіля, яка не змінена апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко А.О. Леванчук Г.І. Мостова