АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1418/16 Справа № 175/4144/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С.,Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про припинення дії, яка порушує право споживача щомісяця одержувати документ з інформацією про загальну вартість місячного платежу за споживчий газ, про відшкодування майнової та моральної шкоди, що завдані шляхом порушення споживчого права,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він та члени його родини володіють на праві спільної часткової власності квартирою АДРЕСА_1. Він є стороною у правовідносинах із ВАТ «Дніпрогаз», ці правовідносини оформлені договором №335878 від 08.06.2001 року про надання населенню послуг з газопостачання ВАТ «Дніпрогаз» та додатковою угодою від 14.07.2010 року до Договору. Листом від 25.05.2015 року він звернувся до керівника ПАТ «Дніпрогаз» з трьома питаннями, серед яких було питання про системне порушення ПАТ «Дніпрогаз» вимог ч. 5 Договору, ст. 21 ч. 2 п. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Через зазначені порушення ПАТ «Дніпрогаз» роками не надає йому документи з інформацією про загальну вартість місячного платежу. ПАТ «Дніпрогаз» не визнає порушень норм ст. 21 ч. 2 п. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 4 ч. 1 п. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», так як не надавав безпосередньо силами своїх працівників або за допомогою пошти, так і далі не надає йому безпосередньо силами своїх працівників або за допомогою пошти платіжних документів із зазначенням загальної вартості місячного платежу. Листом від 19.08.2015 року він знову звернувся до керівника ПАТ «Дніпрогаз» із вимогою про припинення порушень чинного законодавства, в тексті якого ним було зазначено про відсутність платіжних документів, що не дозволяє йому розрахуватись за газ. Відповіді на лист ПАТ «Дніпрогаз» не надав, але 11.09.2015 року ним, як і багатьма іншими мешканцями будинку було отримано Попередження про припинення газопостачання. Відразу після оплати 362,56 грн. він перевірив зміст квитанції та виявив, що всупереч розпорядженню платника банк здійснив платіж не на користь ВАТ «Дніпрогаз», а на користь якоїсь особи із назвою «TOB Дніпропетровськгаз Збут». Для того, щоб повернути ПАТ «Дніпрогаз» у правове поле він був змушений двічі звертатись рекомендованими листами до відповідача, на що витратив 11,60 грн. та 18,48 грн., що у сумі складає 30,08 грн. Здійснити витрати величиною у 30,08 грн. він був змушений через зухвале порушення ПАТ «Дніпрогаз» вимог ст. 21 ч. 2 п. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В такий спосіб «Дніпрогаз» завдав йому майнову шкоду розміром 30,08 грн. Його сфера професійної діяльності - це створення літературних та образотворчих творів (олійні фарби, акварель), тому для нього (особи творчої професії) вкрай важливо знаходитись у нормальному психологічному стані. «Дніпрогаз» грубо порушує його споживче право щомісяця отримувати документ з інформацією про загальну вартість місячного платежу за спожитий газ; його право на повагу до його гідності; його право на захист від неправомірних обмежень. Його особисто глибоко ображає зневажливе відношення з боку ПАТ «Дніпрогаз», що принижує його гідність. Протиправні вчинки відповідача по відношенню до нього вчинили глибоко негативний вплив на нього, і з липня 2015 року він втратив здатність до нормальної творчої діяльності, а саме він втратив здатність створювати зображення крокусів олійними фарбами. Листом №4646/7/6-3/1 від 18.06.2015 року ПАТ «Дніпрогаз» не визнав його права щомісяця одержувати від ПАТ «Дніпрогаз» документ з інформацією про загальну вартість місячного платежу за спожитий газ за рахунок газопостачальника та не визнав свій обов'язок щомісяця надавати за рахунок газопостачальника документ з інформацією про загальну вартість місячного платежу за спожитий газ (як це зазначено у ст. 5 абзац 4 Договору, ст. 4 ч. 1 п. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 21 ч. 2 п. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), що є порушенням його споживчого права. Така зухвала поведінка ВАТ «Дніпрогаз» є проявом зневаги до людини, що за визначенням чинного законодавства є грубим порушенням права кожного на повагу до його гідності (ст. 28 ч. 1 Конституції України), права на захист від неправомірних обмежень (ст. 24 ч. 2 Конституції України), а також споживчого права на щомісячне одержання за рахунок ПАТ «Дніпрогаз» двох документів з інформацією про загальну вартість місячного платежу за спожитий газ (ст. 20 ч. 1 п. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 4 ч. 1 п. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»).

На підставі викладеного просив ухвалити рішення, яким зобов'язати ВАТ «Дніпрогаз» щомісяця за власний рахунок надавати документ з інформацією про загальну вартість місячного платежу за спожитий природний газ йому у спосіб, що не передбачає жодних витрат з боку споживача; зобов'язати відповідача відшкодувати йому завдану матеріальну шкоду в розмірі 30,03 грн.; зобов'язати відповідача відшкодувати йому завдану моральну шкоду в розмірі 2000 грн. за акт порушення його права на повагу до його гідності (ст.28 ч.1 Конституції України), його права на захист від неправомірних обмежень (ст.24 ч.2 Конституції України), його споживчого права на щомісячне одержання за рахунок ПАТ «Дніпрогаз» документів з інформацією про загальну вартість місячного платежу за спожитий газ (ст.20 ч.1 п.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 4 ч.1 п.4 Закону України «Про захист прав споживачів»), що призвів до суттєвого погіршення його творчих здібностей у вигляді втрати здатності створювати зображення крокусів олійними фарбами.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Дніпрогаз» про припинення дії, яка порушує право споживача щомісяця одержувати документ з інформацією про загальну вартість місячного платежу за споживчий газ, про відшкодування майнової та моральної шкоди, що завдані шляхом порушення споживчого права - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2015 року і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та члени його родини володіють на праві спільної часткової власності квартирою АДРЕСА_1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Позивач є стороною у правовідносинах із ПАТ «Дніпрогаз» (є новим найменуванням ВАТ «Дніпрогаз»), які оформлені договором №335878 від 08.06.2001 року про надання населенню послуг з газопостачання ВАТ «Дніпрогаз» та додатковою угодою від 14.07.2010 року до Договору.

Листом від 25.05.2015 року позивач звернувся до керівника ПАТ «Дніпрогаз» з трьома питаннями, серед яких було питання про системне порушення ПАТ «Дніпрогаз» вимог ч. 5 Договору, ст. 21 ч. 2 п. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

18.06.2015 року за № 4646/7/6-3/1 відповідачем направлено позивачу відповідь, в якій детально по роках зазначено роздрібні ціни на газ та норми споживання для фізичних осіб з посиланням на законодавчі акти України за період з 1996 року по 2015 рік.

Повторно, 19.08.2015 року, ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до відповідача щодо надання інформації з того ж самого питання, відповідач - ПАТ «Дніпрогаз» вдруге 25.09.2015 року надав відповідь за № 7466/17-3, в якій детально по роках зазначив роздрібні ціни на газ та норми споживання для фізичних осіб з посиланням на законодавчі акти України за період з 1996 року по 2015 рік та зазначив, що оплата вартості послуг з газопостачання, зокрема і погашення заборгованості, яка утворилась до 01.07.2015 року, буде здійснюватись на поточний рахунок за спеціальним режимом використання нового постачальника природного газу -ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Згідно п. 33 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 року № 390, ПАТ «Дніпрогаз» надає інформацію щодо тарифів на розподіл природного газу, розміру плати за виконання додаткових робіт тощо шляхом публікації необхідної інформації в газеті «Зоря» та розміщення на інформаційних стендах на дільницях по перерахунку плати за природний газ, крім того, інформація щодо роздрібних цін на природний газ складовою якого є тариф на розподіл (згідно постанов НКРЕКП) для населення розміщена на сайті ПАТ «Дніпрогаз». Квитанції та платіжні документи за використаний природній газ щомісяця розносяться споживачам-абонентам за місцем їх реєстрації (проживання) газопостачальним підприємством відповідно до п. 32 Правил.

З 01 липня 2015 року реалізацію природного газу населенню здійснює ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», у зв'язку з чим, за кожним абонентом-споживачем закріплено новий номер особового рахунку та покладено обов'язок на абонента - споживача щодо укладання нового трьохстороннього договору про надання послуг з газопостачання відповідно до типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2015 року №74 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання таким, що втратив чинність, Порядку встановлення роздрібних цін на природний газ для населення».

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року № 758 затверджено Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), яким продовжено дію постачальника природного газу (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), на якого покладено спеціальний обов'язок щодо постачання природного газу побутовим споживачам.

Позивачем не доведено факт завдання йому матеріальної та моральної шкоди відповідачем.

Встановивши зазначені обставини, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 16, 1166, 1167 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, Положенням про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року №758, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі щодо невідповідності нормам чинного законодавства рішення суду першої інстанції в частині визначення ним в позовній заяві таких способів захисту цивільних прав та інтересів, що не відповідають ст.16 ЦК України не можуть бути приняті до уваги з огляду на наступне:

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Таким чином, вимоги, заявлені позивачем (зобов'язати ВАТ «Дніпрогаз» щомісяця за власний рахунок надавати документ з інформацією про загальну вартість місячного платежу за спожитий природний газ йому у спосіб, що не передбачає жодних витрат з боку споживача), не конкретизовані, не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст.16 ЦК України. Крім того, з 01 липня 2015 року реалізацію природного газу населенню здійснює інша юридична особа - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», у зв'язку з чим, за кожним абонентом-споживачем закріплено новий номер особового рахунку та покладено обов'язок на абонента - споживача щодо укладання нового трьохстороннього договору про надання послуг з газопостачання відповідно до типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2015 року №74 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання таким, що втратив чинність, Порядку встановлення роздрібних цін на природний газ для населення».

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 01.09.2015 року № 2248 переоформлено ліцензію ПАТ «Дніпрогаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на безстрокову.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року № 758 затверджено Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), яким продовжено дію постачальника природного газу (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), на якого покладено спеціальний обов'язок щодо постачання природного газу побутовим споживачам.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо неправомірної відмови судом першої інстанції у задоволені позовних вимог в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди також не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну, відшкодовується особою, яка її завдала. Обов'язковими умовами для відшкодування шкоди є її наявність, неправомірність дій заподіювача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою.

Згідно закону України «Про звернення громадян», звернення можуть бути:

усним (викладеним особою і записаним керівником підприємства на особистому прийомі) - інформація щодо графіку прийому громадян керівником підприємства розміщена на офіційному сайті ПАТ «Дніпрогаз»;

письмовим (надісланим поштою або переданим особисто через уповноважену особу до приймальні ПАТ «Дніпрогаз»). В даному випадку, звернення позивача до ПАТ «Дніпрогаз» рекомендованими листами, вартість яких складає 30,03 грн., є його правом та волевиявленням, і в розумінні ст.1166 ЦК України не є майновою шкодою.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній собі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Заявником належних доказів на підтвердження своєї позиції суду не надано.

Решта доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, в частині прийняття заперечень в день ухвалення рішення суду; приховування від нього самого факту отримання заперечень; викладення суддею в мотивувальній частині рішення мовних конструкцій, автором яких є представник відповідача; відсутності інформації про те, як саме суд оцінював кожен наданий ним доказ; упередженості судді, також не можуть бути прийнятті до уваги, оскільки вони безпідставні, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, особистого тлумачення заявником норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до норм діючого законодавства.

Таким чином, судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П. Варенко

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова