Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини з часу набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист за рішенням суду у справі № 1715/16347.2012 по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів повернуто до Рівненського міського суду без подальшого виконання.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_3 покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що позивач не надав доказів погіршення його матеріального стану, чи стану здоров'я. Навпаки є докази зміни його матеріального стану у бік покращення.

Народження дитини у іншому шлюбі не є доказом погіршення матеріального стану ОСОБА_4, оскільки державою виплачується матеріальна допомога по народженню дитини.

Колишній чоловік дружини позивача щомісячно сплачує аліменти на утримання його дитини, що спростовує твердження ОСОБА_4 про утримання ним дитини його дружини.

_______________________________________________________________________________

Справа № 569/4993/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/1502/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_7

Додає, що оскільки їх з позивачем донька має стале хронічне захворювання, витрати на її постійну реабілітацію, лікування, оздоровлення є постійними, а не періодичними та додатковими, як неправильно зазначено у оскаржуваному рішенні.

ОСОБА_4 є здоровим, працездатним, на обліку у центрі зайнятості не перебуває.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та відмовити ОСОБА_4 у задоволенні його позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з 16 вересня 2006 року по 12 грудня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8).

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 174638 (а.с. 7).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.09.2012 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній або з'явився додатковий обов'язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Матеріалами справи підтверджено, що 11 жовтня 2013 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 (а.с. 9). Від шлюбу у позивача народився син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 209599 (а.с.10).

Таким чином, сімейний та матеріальний стан позивача значно змінився, у зв'язку з чим з'явились додаткові витрати, які були відсутні на час вирішення питання про стягнення аліментів, що в силу вимог ч. 1 ст. 192 СК України, є правовою підставою для зменшення їх розміру.

Однак, правильно встановивши наявність правових підстав для задоволення позову, місцевий суд, зменшуючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення з позивача, невірно визначив їх розмір.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ОСОБА_9 України № 789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 є працездатним, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, з 07.11.2015 року працює співробітником Головного управління Національної поліції в Рівненській області (а.с. 49).

Дружина позивача ОСОБА_10 займає посаду головного спеціаліста Управління інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Рівненської обласної державної адміністрації (а.с. 50), а отже не перебуває на його утриманні, відпустка по догляду за їх спільною дитиною носить тимчасовий характер.

Урахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2012 року з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Окрім того, вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів місцевий суд повинен ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що вже були стягнуті рішенням суду, а не ухвалювати нове рішення про стягнення аліментів у іншому розмірі, оскільки рішення про стягнення аліментів судом уже ухвалено.

Ураховуючи те, що судом неповно зясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_4.

На підставі ч ст.ст. 192, 141, 182 СК України, керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2012 року з 1/3 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 606 (шістсот шість) грн 32 коп. в рахунок відшкодування судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_11 ОСОБА_7

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2