Справа № 490/4242/14-ц
н/п 2/490/3294/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Головацькому О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього заборгованість за Кредитним договором б/н від 06.08.2008 року в загальному розмірі 23 155 грн. 81 коп., посилаючись на невиконання відповідачем своїх обовязків за вказаним договором.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2014 року вимоги позову було задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2016 року заяву заочне рішення було скасовано, а справу призначено до судового розгляду у загальному порядку.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не зявився. При цьому, від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні через пропуск позивачем строків позовної давності.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову та заперечень відповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 06 серпня 2008 року відповідач звернувся до позивача із заявою-анкетою про встановлення кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі 3 000 грн., відповідно до умов якої позивач встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 3 000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписанням вказаної заяви відповідач підтвердив ознайомлення із Умовами і правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною картою та своє зобовязання їх виконувати.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, на умовах, передбачених чинним договором.

Позивач свої зобовязання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кошти у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Однак, відповідач зобовязання за Договором у повному обсязі не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 23 155 грн. 81 коп., з яких: 3 000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 11 436 грн. 96 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7 140 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 078 грн. 85 коп. штраф (процентна складова).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Таким чином, суд приходить до висновку, що неналежним виконанням відповідачем його зобовязань були порушені права ПАТ КБ «Приватбанк».

В той же час, законодавцем встановлено строк, протягом якого позивач може використати судовий спосіб захисту свого порушеного права.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Строк дії кредитної картки, яка видана на імя відповідача, закінчився 31 січня 2009 року.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Оскільки позивачем не було доведено факту видачі відповідачу нової кредитної картки, суд приходить до висновку, що перебіг строку позовної давності розпочинається 01 лютого 2009 року і спливає 31 січня 2012 року, оскільки сторонами не було укладено письмової угоди про збільшення строків позовної давності.

При визначенні таких строків, суд виходить із правових позицій, викладених у постановах Верховного суду України у справах № 6-14цс14, № 6-103цс14, № 6-167цс14, які в силу статті 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, в тому числі і для суду.

Так, Верховний суд України у постанові від 24 вересня 2014 року зробив висновок про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Крім того, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця; строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці, тобто 31 січня 2009 року.

Крім того, Верховний суд України також зазначає, що пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. В той же час, після закінчення строку дії Договору, укладеного між сторонами, банк не видавав відповідачу грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобовязань за договором від 06 серпня 2008 року не виконав.

Таким чином, оскільки 31 січня 2009 року настав строк, у який відповідач мав у повному обсязі погасити перед Банком свої грошові зобовязання, то саме з 01 лютого 2009 року має початок обчислення строків позовної давності.

В той же час, позивач звернувся до суду із позовом лише у 31 травня 2014 року, тобто через понад 2 роки після спливу законодавчо встановленого строку звернення до суду.

За такого, з урахуванням положень ч. 4 ст. 267 ЦК України суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити у повному обсязі за пропуском строків позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН