Єдиний унікальний номер 741/1384/16
Провадження № 2/741/569/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 16 листопада 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок № 59 по вул. Лісова (колишня назва 40-річчя Жовтня) в с. Володькова Дівиця (колишня назва ОСОБА_2) Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали його (позивача) мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4. 18 квітня 2004 року помер ОСОБА_4, спадщину після смерті якого прийняла ОСОБА_3, яка померла 5 грудня 2015 року. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті матері, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у звязку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 59 по вул. Лісова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, в.о. сільського голови подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 59 по вул. Лісова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради № 1373 від 30 серпня 2016 року (а.с. 9).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частині житлового будинку № 59 по вул. Лісова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

18 квітня 2004 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

З копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 33-34) вбачається, що спадщину після його смерті прийняла мати ОСОБА_3, яка отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай).

Таким чином, ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті ОСОБА_4 належну йому 1/2 частину житлового будинку № 59 по вул. Лісова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

5 грудня 2015 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 листопада 2016 року (а.с. 27), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом.

З копії спадкової справи № 103/2016 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 35-40) вбачається, що спадщину після її смерті прийняв син ОСОБА_1, який отримав у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та пенсію за грудень 2015 року.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому (позивачу), не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються добутими по справі доказами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину вищезазначений житловий будинок, який належав ОСОБА_3, в звязку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 1697/02-31 від 19 вересня 2016 року (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 59 по вул. Лісова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 11-13).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок № 59 по вул. Лісова в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 53,2 кв. м., житловою площею 21,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, ганок, сарай, сарай, погріб, вбиральня, колодязь, огорожа, ворота з хвірткою) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 5 грудня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв