У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.

з участю представника заявника ОСОБА_1

представників відділу ДВС ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанови ВП № 47723740 від 08.06.2015 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та постанови ВП № 47723987 від 08.06.2015 року про стягнення виконавчого збору ,

в с т а н о в и в :

до Лисичанського міського суду Луганської області надійшла скарга ОСОБА_4 про оскарження дій державного виконавця відділу ДВС Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення ним постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 55грн.80 коп. та про стягнення виконавчого збору в сумі 4040грн., в якій він просить визнати неправомірними та скасувати вказані постанови, посилаючись на те, що 24.06.2015 року він отримав дві постанови державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_2 , відповідно до яких з нього стягнуто виконавчий збір в сумі 4040грн., а також витрат на проведення виконавчих дій. В цих постановах є посилання на те, що відкрито їх на підставі постанови № 47275915 від 27.04.2015 року, документ набрав чинності 27.04.2015 року, заява про примусове виконання подана 03.06.2015 року. Державним виконавцем відділу ДВС Лисичанського МУЮ ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 47275915 згідно постанови від 20.04.2015 року на виконання рішення Лисичанського міського суду від 09.12.2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 40000,00 грн. , а також судового збору у розмірі 400,00 грн.

Рішення набрало чинності 18 лютого 2015 року , ОСОБА_5 звернувся із заявою до ВДВС 16.04.2015 року.

У наданий для добровільного виконання 7-денний строк , а саме 24.04.2015 року , він повідомив відділ ДВС про те, що боргова розписка від 07.10.2011 року, на підставі якої стягнуто 40400,00 грн., оскаржується в суді і просив зупинити виконавче провадження .

06.05.2015 року між ним та ОСОБА_5 було укладено мирову угоду, відповідно до п.4.3 якої, ОСОБА_5 відмовляється від примусового виконання рішення суду від 09.12.2014 року, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2/415/8/14 від 10.04.2015 року і було відкрито виконавче провадження № 47275915 , про стягнення з нього грошових коштів в сумі 40 000,00грн.

22.05.2015 року стягувач ОСОБА_5 звернувся до ВДВС із заявою про повернення без виконання виконавчого документу. 26.05.2015 року головним державним виконавцем Кохан А.І. винесено постанову № 47275915 про повернення виконавчого документа стягувачу. Таким чином за виконавчим листом № 2/415/8/14 від 10.04.2015 року відділом ДВС Лисичанського міського управління юстиції виконавчі дії не здійснювалися і підстав для стягнення судового збору та інших витрат немає. Тому винесені державним виконавцем відділу ДВС Лисичанського МУЮ ОСОБА_2 постанови винесені безпідставно.

У судовому засідання ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив її задовольнити. У подальшому просив розглядати справу без його участі.

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала скаргу у повному обсязі, просила її задовольнити. У своїх пояснення посилалась на обставини, викладені у скарзі, про що надала суду відповідні докази. Доповнила, що між сторонами тривалий час у суді розглядалися позовні заяви, про що відділ ДВС Лисичанського міського управління юстиції повідомляв боржник. Між сторонами було укладено мирову угоди, стягувач ОСОБА_5 подав до відділу ДВС заяву про повернення виконавчого листа без виконання. Державним виконавцем було винесено постанову про закриття провадження та повернення виконавчого листа, жодних виконавчих дій про примусовому виконанню рішення суду, державним виконавцем не було вдіяно, а тому незаконно стягнуто виконавчий збір в сумі 4040,00грн та витрати на проведення виконавчих дій в суму 55,80 грн. Отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження , про стягнення з нього виконавчого збору в сумі 4040грн. там не йшлося. Крім того боржнику ОСОБА_4 стало відомо про такі постанови, лише 24.06.2015 року, коли він їх отримав по пошті і подав скаргу до суду. Постанови слід визнати неправомірними та скасувати.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні скаргу не визнав, пояснивши, що йому на виконання надійшла постанова № 47275915 від 27.04.2015 року, але за відсутності ключа для доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ,оскільки він був прийнятий на роботу і такого ключа ще не мав, постанову про відкриття провадження ВП № 47723987 від 08.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 судового збору в сумі 4040грн., та постанову ВП № 47723740 про стягнення з ОСОБА_4 витрат на проведення виконавчих дій в сумі 55,80 грн. , було відкрито головним державним виконавцем Кохан А.І., а підписував дані постанови він, щоб внести їх до реєстру. Документи набрали чинності 27.04.2015 року. Заява про примусове їх виконання подано 03.06.2015 року. Ці постанови було винесено, бо 22.05 2015 року до відділу ДВС надійшло звернення від ОСОБА_5 про повернення без виконання виконавчого листа, тому прийнято постанови про виділення в окреме провадження постанов про стягнення ОСОБА_4 судового збору в сумі 4040грн . та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 55,80 грн.

Представник відділу ДВС Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу не визнала та пояснила, що 16.04.2015 року до відділу ДВС надійшла заява від ОСОБА_5 про примусове виконання рішення Лисичанського міського суду(виконавчий лист 2/415/8/14) про стягнення з боржника ОСОБА_4 40400,00 грн. 20.04.2015 року нею було винесено постанову ВП № 47275915 про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання сплати боргу у 7-денний строк, яке було йому направлено рекомендованим листом, а також направлено запити у відповідні заклади, накладено арешт на майно боржника. 27.04.2015 року було винесено постанову ВП № 47275915 про стягнення з боржника ОСОБА_4 виконавчого збору в сумі 4040,00 грн. та постанову ВП № 47275915 про стягнення з боржника ОСОБА_4 витрат за проведення виконавчих дій в сумі 55,80 грн. Дані постанови виносяться після спливу 7-денного строку для добровільного виконання рішення суду незалежно від того чи була постанова отримана боржником. 27.04.2015 року до відділу ДВС надходила заява від божника про зупинення провадження по виконанню рішення суду, але право приймати такі рішення Законом України «Про державну виконавчу службу» не передбачено. На підставі заяви стягувача від 22.05.2015 року про повернення виконавчого листа без подальшого викання, нею була прийнята постанова ВП № 47275915 від 26.05.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу, яким виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій винесено в окреме провадження. Ці постанови і було передано на виконання державному виконавцю Жичину А.А., ним було винесено постанову про відкриття провадження на підставі ст.28, 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

08 червня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3 , підписаним державним виконавцем Жичиним А.А., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47723987 за постановою № 47475915 виданого 27.04.2015 року відділом ДВС Лисичанського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВДВС Лисичанського МУЮ виконавчого збору в сумі 4040грн. ( а.с.163) та постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.06.2015 року № 47723740 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВДВС Лисичанського МУЮ витрат на проведення виконавчих дій в сумі 55грн.80 коп. ( а.с.164) Копії вказаних постанов були направлені на адресу боржника , зазначену в постанові: м. Лисичанськ, вул. О.Вишні, 1 та отримані ОСОБА_4 24.06.2015 року ( а.с.173).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Із п.4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах « право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи, ухваленого відповідно до ЦПК , мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають статусу заявника. На підставі ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадження є стягував та боржник. Суди мають враховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.»

Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV ( далі Закон № 606-XIV) встановлено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання , він відповідає вимогам, передбаченим Законом , і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Згідно з ч.2 ст. 25 цього закону державний виконавець протягом трьох днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови ( у разі виконання рішення про примусове виселення боржника-у строк до 15 днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочати примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. За частиною 5 ст. 25 цього Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків, розпочинає примусове виконання рішення.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов»язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку вчинялись.

20.04.2015 року було відкрито виконавче провадження № 47275915 на виконання рішення Лисичанського міського суду від 09.12.2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 40000,00 грн. , а також судового збору у розмірі 400,00 грн.

24.04.2015 року , ОСОБА_4 повідомив відділ ДВС про те, що боргова розписка від 07.10.2011 року, на підставі якої стягнуто 40400,00 грн., оскаржується в суді і просив зупинити виконавче провадження , а також повідомив що подана ним заява про відстрочку стягнення з нього суми не може бути розглянута судом через направлення справи зі скаргою до Апеляційного суду Луганської області.

06.05.2015 року між ним та ОСОБА_5 укладено мирову угоду, відповідно до п.4.3 якої, ОСОБА_5 відмовляється від примусового виконання рішення суду від 09.12.2014 року, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2/415/8/14 від 10.04.2015 року і було відкрито виконавче провадження № 47275915 , про стягнення з нього грошових коштів в сумі 40 000,00грн.

22.05.2015 року стягував ОСОБА_5 звернувся до ВДВС із заявою про повернення без виконання виконавчого документу. 26.05.2015 року головним державним виконавцем Кохан А.І. винесено постанову № 47275915 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст. 32 Закону № 606-XIV заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату ( заробіток) доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передання стягувачу певних предметів, зазначених у рішення; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 4, відповідно до ст.ст. 45, 46 Закону «Про виконавче провадження» витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останні не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово. Суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими і ч. 2 ст. 24 Закону № 606-XIV, і був нереальним.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд вважає, що не встановлено факту вчинення відділом державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження заходів примусового виконання постанови ВП № 47723740 від 08.06.2015 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 55,80 грн. та постанови ВП № 47723987 від 08.06.2015 року про стягнення виконавчого збору в сумі 4040грн. а тому їх слід визнати такими, що підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 210, 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанови ВП № 47723740 від 08.06.2015 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та постанови ВП № 47723987 від 08.06.2015 року про стягнення виконавчого збору задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_4 витрат на проведення виконавчих дій в сумі 55(п»ятдесят п»ять) грн..80 коп. від 08.06.2015 року ВП № 47723740.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в сумі 4040 (чотири тисячі сорок) грн. від 08.06.2015 року ВП № 47723987.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.Б.Чернобривко