Справа № 522/604/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Одеська міська рада про визнання договору оренди таким, що відбувся та про усунення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору оренди таким, що відбувся та про усунення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про застосування заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на приміщення магазину «ОСОБА_1 з любовю», розташованого за адресою: м. Одеса, площа Катерининська, 5; заборони ОСОБА_4 або іншим третім особам приходити до даного приміщення, здійснювати будь-які дії щодо використання приміщення магазину на власну користь або пошкодження чи вивозу (виносу) майна, що розташоване в приміщенні орендованого магазину, щодо розірвання договору оренди або щодо надання приміщення в оренду третім особам, або щодо відчуження приміщення до вирішення спору по суті; накладення заборони ОСОБА_4 спілкуватися з позивачем або з його представниками щодо виконання умов договору оренди або орендованого приміщення до отримання правовстановлюючих документів на орендоване приміщення та права власності в порядку спадкування.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначив, що він є добросовісний орендар приміщення розташованого за адресою: м. Одеса, Катерининська площа, 5, загальною площею 154 м.кв., на підставі договору оренди від 16.09.2015 р. Орендодавець приміщення, відповідно до договору оренди, є ОСОБА_3.

Після початку дії договору оренди, під час здійснення позивачем ремонтних робіт, відповідно до умов договору, зясувалася наявність значних прихованих недоліків орендованого приміщення, обєкту оренди, які суттєво негативно впливають на технічний стан, вартісні характеристики обєкту та можливість його використання у повному обсязі за цільовим призначенням. Про наявність цих недоліків орендодавець достовірно знала, але приховала та не сповістила орендаря під час укладання договору оренди.

В даному приміщенні, на виконання діючого договору оренди, позивач за власний кошти здійснив косметичний ремонт і обладнання електромережою на що він витратив 35771 грн., та відкрив магазин з продажу виробів народних художніх промислів та сувенірної продукції, в якому здійснює підприємницьку діяльність.

Однак, позивачеві стало відомо, що орендодавець на час укладання договору оренди, взагалі не мала ніякого правовстановлюючого документу на підтвердження права власності на приміщення, яке вона надала в оренду.

При цьому, з моменту початку дії договору оренди, та до теперішнього часу орендодавець не звільнила значну частину орендованого приміщення - підвальний поверх магазину загальною площею 63,7 м.кв., від власного майна - будівельних матеріалів і особистих речей, не завершила у підвалі капітальні будівельні роботи (електрообладнання, встановлення сходів, встановлення вентиляційної системи), які мала завершити самостійно за власний кошт та не передала орендареві за Актом приймання-передачі, незважаючи на неодноразові численні прохання позивача; протягом тривалого часу орендодавець ухилялася від дій та від перемов щодо звільнення підвального поверху та від підписання Акту прийому-передачі. Тому, позивач, як орендар, протягом чотирьох місяців, до теперішнього часу не має змоги належним чином використовувати орендоване приміщення у повному обсязі, не може завершити косметичний ремонт і використовувати підвал належним чином для власної підприємницької діяльності. Фактично, позивач, з провини орендодавця, досі використовує лише приміщення першого поверху.

Також, Одеська міська рада, а також, мешканці житлового будинку, не визнають і оспорюють в судовому порядку право власності орендодавця на підвальне приміщення, на підвальний поверх.

Відповідач - ОСОБА_4, який називає себе чоловіком ОСОБА_3, не визнає укладений сторонами чинний договір оренди від 16.09.2015 р., без відома та згоди орендодавця, неодноразово створював позивачу перешкоди у здійсненні підприємницької діяльності та заважає нормальної роботі магазину.

Позивач має підозри, враховуючи агресивну поведінку відповідача та відсутність правовстановлюючих документів на приміщення, що у разі неприйняття судом негайних заходів із забезпечення позову, відповідач ОСОБА_4 може значно пошкодити орендоване приміщення та товар позивача, або винести майно позивача із приміщення, або неправомірним шляхом розпорядитися цім приміщенням, у порушення договору оренди, що може значно ускладнити здійснення підприємницької діяльності позивача на час судового розгляду справи, а також, ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до статей 151-153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується зокрема шляхом: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на орендоване приміщення, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПУ України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ФОП ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на приміщення магазину «ОСОБА_1 з любовю», розташованого за адресою: м. Одеса, площа Катерининська, 5.

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію даної ухвали для виконання направити в Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя

26.01.2016