У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 29 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації по сплаті аліментів та пені,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем на її утриманні перебуває донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач за рішенням суду від 25 червня 2013 року сплачує аліменти на утримання доньки до досягнення повноліття в розмірі 500 грн щомісячно.

Посилаючись не те, що матеріальний стан позивача змінився, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач просила збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 25 червня 2013 року та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь індексацію аліментів в розмірі 4 845,81 грн за період з 01 травня 2013 року по 29 лютого 2016 року, пеню за прострочення сплати аліментів - 1 065 грн, витрати за надання правових допомоги - 700 грн.

У ході судового збору позивач зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів до 300 грн.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Збільшено розмір стягуваних за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 червня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2: аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн, визначивши з дня набрання цим рішенням законної сили їх розмір 800 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 368,77 грн в рахунок відшкодування суми індексації аліментів за період з 01 березня 2014 року по 29 листопада 2015 року; 300 грн пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 700 грн витрат за надання правової допомоги.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 29 червня 2016 року в частині стягнення судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 415,32 грн судових витрат.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині збільшення розміру аліментів, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, в іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, дійшов правильного висновку про те, що після визначення судом розміру аліментів змінився сімейний стан одержувача аліментів, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилася донька ОСОБА_5, а тому наявна підстава відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів.

Збільшуючи розмір аліментів до 800 грн на місяць суд першої інстанції правильно взяв до уваги розмір прожиткового мінімуму, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Апеляційний суд змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат правильно дійшов висновку, що суд першої інстанції допустив порушення вимог процесуального закону.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення індексації по сплаті аліментів та пені сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалося, наведений в рішенні розрахунок вказаних сум не оспорювався, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України рішення суду апеляційним судом на предмет його законності та обґрунтованості в цій частині не перевірялося.

Судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 29 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації по сплаті аліментів та пені.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов