Справа № 454/1073/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс-Духнич Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, покликаючись на те, що шлюб із відповідачем вони зареєстрували 21.07.2007 року у Гірницькій селищній раді Львівській області, про що зроблено актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, доньку ОСОБА_3, 06.02.2008р.н.. та сина ОСОБА_4, 28.12.2011р.н. Вказувала на те, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, та спільним побутом не пов»язані. Позивач, вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, тому просить позов задовольнити, розірвати їх із відповідачем шлюб та визначити місце проживання їх малолітніх дітей разом із нею.

Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Матеріалами справи встановлено, що 21 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії 1-СГ №072251. В шлюбі у сторін народилися двоє дітей, донька ОСОБА_3, 06.02.2008р.н. та сина ОСОБА_5 28.12.2011р.н..

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сім'я розпалася та існує формально.

Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб.

Таким чином позовна вимога про розірвання шлюбу сторін підлягає до задоволення в повному обсязі.

Разом з тим, згідно із ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно із ч.2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Із наданих сторонами суду заяв встановлено, що вони дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання малолітніх дітей із матір»ю ОСОБА_1.

Враховуючи малолітній вік дітей сторін, а також згоду батька на визначення місцем проживання дочки та сина разом із матір»ю, суд приходить до висновку, що доцільно визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3, 06.02.2008р.н. та ОСОБА_5, 28.12.2011р.н. разом із матір»ю ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10,60,212 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 липня 2007 року у Гірницькій селищній раді Львівської області, актовий запис №15, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Дітей ОСОБА_3, 06.02.2008р.н. та ОСОБА_5, 28.12.2011р.н. залишити на проживання у матері ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс-Духнич