Справа № 302/628/16-ц
№ 2/302/252/16
Номер рядка звіту 46
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

03.11.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю: секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт. Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - Негровецька сільська рада про усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування та стягнення моральної шкоди завданої порушенням земельного законодавства,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. Заяву обґрунтовував тим, що відповідно до рішення Негровецької сільської ради від 22.03.2010 р. № 14 йому передано безоплатно земельну ділянку площею 0,1760 га у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Державний акт він не виготовив. Весною 2016 року відповідач загородив дорогу, що веде до його будинку, встановив на ній перешкоди із будматеріалів та транспортного засобу чим порушує його право на користування дорогою загального користування, яку він використовував багато років як заїзд до свого дворогосподарства.

Посилаючись на норми земельного законодавства та норми ДАБН 360-92 і що йому відповідачем заподіяна моральна шкода, просив зобовязати відповідача забрати з дороги матеріали та обєкти, що створюють перешкоди у користуванні дорогою загального користування, демонтувати з дороги встановлену огорожу, не чинити в майбутньому перешкод у користуванні дорогою загального користування та стягнути моральну шкоду в сумі 3000 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з мотивів і підстав зазначених в позові.

Відповідач та його представник позов заперечили повністю, пояснивши, що ніякої дороги загального користування через двір відповідача до дворогосподарства позивача немає і не було, а тільки один чи два рази на рік відповідач давав дозвіл на проїзд вантажного транспорту для завезення чи то дров чи то сіна до дворогосподарства ОСОБА_2

Представник третьої особи ОСОБА_6 пояснила суду, що дорога загального користування проходить поряд із дворогосподарствами сторін і її необхідно до облаштувати щоб забезпечити належну ширину, що дворогосподарства позивача і відповідача були колись одним дворогосподарством, яке власник поділив між сином і дочкою. Заїзд до дворогосподарства ОСОБА_2 проходив через земельну ділянку (дворогосподарство) ОСОБА_4

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи та перевіривши матеріали в справі суд вважає, що у позові слід відмовити ОСОБА_2 виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ні позивач ОСОБА_2 ні відповідач ОСОБА_4 немають правовстановлюючих документів ні на житлові будинки, ні на земельні ділянки.

У таких в наявності є будівельні паспорти, рішення сільської ради та технічна документація на земельні ділянки. Дороги загального користування, яка би проходила через дворогосподарство (земельну ділянку) ОСОБА_4 до дворогосподарства ОСОБА_2 немає.

Відповідно до пояснень представника Негровецької сільської ради, поданих ОСОБА_7 та схеми розміщення земельних ділянок від 02.11.2016 року дорога загального користування (підїздна дорога) проходить поруч із земельними ділянками сторін і на ній немає ніяких перешкод. Стосовно дороги, якою раніше користувався ОСОБА_2, то частина цієї дороги проходить через земельну ділянку, яка належить (якою користується) ОСОБА_4 (відповідно до будівельного паспорту).

ОСОБА_2 не звертався із заявою до Негровецької сільської ради про визначення (надання, встановлення) до його дворогосподарства підїздної дороги (заїзду) і Негровецька сільська рада з цього приводу ніяких рішень не приймала.

Посилання позивача на те, що в будівельному паспорті ОСОБА_8 (батька позивача) та у технічній документації (збірний кадастровий план) ОСОБА_2 вказана дорога через земельну ділянку ОСОБА_4 суд до уваги не бере і відхиляє таке, оскільки спростовується як поясненнями ОСОБА_4, представником третьої особи, відсутністю правовстановчих документів (Державного акту на право власності на земельну ділянку).

Позивач як на підставу своїх вимог посилається на норми ст.ст. 90, 152 ЗК України.

Проаналізувавши зазначені норми земельного законодавства відповідно до встановлених обставин в даній справі суд констатує, що повинно бути порушено право власника земельної ділянки і тільки власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 поки що не є власником земельної ділянки і не є належним землекористувачем відповідно до земельного законодавства України, не надав суду доказів, що він є власником дворогосподарства № 74 у с.Негровець, Міжгірського району, а також з огляду на вище встановлене суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 не довів суду належними доказами порушення його прав як власника чи землекористувача земельної ділянки у с.Негровець, 74, Міжгірського району, а тому такому слід відмовити у задоволенні позову в повному обсязі(вимога про відшкодування моральної шкоди нерозривна і випливає з вимоги про усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування, тобто з нібито порушення відповідачем прав позивача).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_4, третя особа Негровецька сільська рада про усунення перешкод у користування дорогою загального користування та стягнення моральної шкоди, завданої порушенням земельного законодавства.

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_7