АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6156/16 Справа № 185/1682/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що з вересня 2003 року він мав стосунки з відповідачкою, від яких вони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначав, що на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2005 року з нього стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що 17 серпня 2012 року він одружився, від шлюбу має ще одну малолітню доньку Дар`ю, ІНФОРМАЦІЯ_2, а отже його матеріальне становище суттєво змінилося, крім того допомагає матеріально своїм непрацездатним батькам, просив суд постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2005 року на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зменшено розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з 22 лютого 2016 року та до досягнення дитиною віку повноліття. Відізвано з виконання виконавчий лист №2/2640 2005 року, виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 22 червня 2005 року про стягнення з ОСОБА_3 користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення з подальшою відмовою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2005 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини доходу позивача на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40).

17 серпня 2012 року позивач ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_5, яка після укладання шлюбу змінила прізвище на «Пластун» (а.с.10).

27 грудня 2012 року у позивача народилася донька ОСОБА_6 (а.с.11).

Позивач проживає разом з дружиною ОСОБА_7 і малолітньою донькою.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги є обґрунтованими та розмір аліментів, який було зменшено рішенням суду з 1/4 частини до 1/6 частини, слід стягувати з дати звернення позивача до суду з позовною заявою та виконавчий лист має бути відкликаний, однак, погодитися з висновкам суду в частині дати, з якої необхідно стягувати аліменти, неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального права, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового рішення.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці ( ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства).

Так, ст.180 СК України покладає обовязок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 розяснено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, посилався на те, що його матеріальний стан, у звязку із народженням другої дитини, змінився, він деякий час не працював (а.с.3, 4).

З урахування викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх доходів щомісячно, які підлягають стягненню з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки у звязку із народженням другої дитини матеріальний стан позивача змінився.

Втім, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Як зазначено в п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовними вимогами у даній справі про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання дитини, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо зменшення розміру аліментів від дати звернення позивача до суду зі вказаними позовними вимогами, оскільки таке стягнення повинно починатися від дня набрання рішенням суду законної сили.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач декілька місяців не сплачує аліменти, а тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів є безпідставними, оскільки у звязку із народженням в іншому шлюбі другої дитини матеріальний стан позивача змінився.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відкликання з виконання виконавчого листа не передбачено законом не відповідають дійсності.

Інші доводи в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду частковому скасуванню в частині визначення дати стягнення аліментів з дати звернення до суду. В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального, процесуального права та матеріалам справи, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року в частині визначення дати стягнення аліментів з 22 лютого 2016 року скасувати. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_8