02.02.2016 Єдиний унікальний № 371/2027/15-ц
Провадження № 2/371/66/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

з секретарем Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної допомоги на навчання,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідач являється батьком ОСОБА_3. В даний час вона є студенткою КВНЗ КОР «Богуславський гуманітарний коледж імені І.С. Нечуя-Левицького» та потребує матеріальної допомоги батька. Просила стягнути з відповідача матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на період навчання їх дитини.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги визнав.

Згідно з правилами частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З'ясувавши позиції сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без з'ясування обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 2 зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно приписів частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За матеріалами справи сторони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина є повнолітньою, проживає з матір'ю та являється студенткою другого курсу денної форми навчання КВНЗ КОР «Богуславський гуманітарний коледж імені І.С. Нечуя-Левицького», термін її навчання закінчується 30 червня 2018 року. Відповідач працює і має постійний заробіток.

Наявні юридичні факти, що зобов'язують відповідача до сплати аліментів: досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливості надавати таку допомогу.

Волевиявлення відповідача спрямоване на припинення спору з позивачем та не суперечить закону.

Суд вважає позов визнаним, оскільки у суду не викликає сумніву у тому, що визнання відповідачем позову відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів і не зроблено під впливом протиправної поведінки щодо нього інших осіб або з метою приховати інші обставини, необхідні для вирішення справи.

Визнання позову відповідачем приймається судом.

За правилом частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до положень частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. ст. ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 191, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Росава Миронівського району Київської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку за умови її навчання в КВНЗ КОР «Богуславський гуманітарний коледж імені І.С. Нечуя-Левицького».

Матеріальну допомогу стягувати, починаючи з 21 грудня 2015 року.

Рішення в частині стягнення матеріальної допомоги в межах суми платежу за один місяць в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук