Справа № 308/8857/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.

суддів Джуги С.Д., Леска В.В.,

при секретарі Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю, виділення його частки в натурі та визнання права власності на його частку,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року, якою матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю, виділення його частки в натурі та визнання права власності на його частину - визнано неподаними та повернуто позивачу.

У скарзі просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнала, просила таку відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 31 серпня 2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, а позовну заяву залишено без руху у звязку з недодержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі пяти днів з дня отримання ухвали (а.с. 1-2). Як недоліки позовної заяви вказано, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви яка містить декілька вимог немайнового характеру, зокрема визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, виключення будинколодіння із складу спадкового майна, вилучення частки майна в натурі; відсутня ціна позову щодо вимог майнового характеру, оскільки за вказану позовну вимогу сплачується судовий збір у відсотковому співвідношенні до ціни відповідної частини будинковолодіння та земельної ділянки, яка позивачем не зазначена та не сплачена.

На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_1 12 вересня 2016 подала суду заяву, до якої додала оригінал доказу сплати судового збору (а.с. 23-25).

Однак ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки ухвала суду від 31.08.2016 року нею не виконана в повному обсязі, зокрема не визначено ціну будинковолодіння та земельної ділянки і відповідно не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру щодо визнання права власності на частину будинковолодіння.

Проте, колегія суддів із висновком судді суду першої інстанції погодитись не може за таких обставин.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху в звязку з невірним зазначенням ціни позову, що призвело до недоплати судового збору. Однак в ухвалі суддею не було зазначено розмір судового збору, який повинен був сплатити позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Як розяснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Встановивши, що суддею всупереч вище наведеним нормам закону не було визначено розмір судових витрат, які повинен був сплатити позивач на усунення недоліків позовної заяви, суддя помилково дійшов висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачу.

Таким чином, ухвала від 16 вересня 2016 року про повернення позовної заяви постановлена з порушенням встановленого порядку, що у відповідності до п. 3 ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування та передачі питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312 п. 3, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2016 року скасувати, а питання щодо відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: