У Х В А Л А

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Сімоненко В.М., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», треті особи : Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенко Володимир Іванович, про визнання наказу незаконним та його скасування, змінення формулювання причини та дати звільнення, зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості,

встановила:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк Камбіо» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 106 тис. 847 грн 70 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів у справі в частині вирішення вимог про стягнення вихідної допомоги, про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, про зміну формулювання причин звільнення на «звільнений з посади за скороченням штату, п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України», в частині відмови в зобов'язанні відповідача внести зміни до запису № 12 трудової книжки ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначені позовні вимоги, посилаючись на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме пункту 4 статті 40 КЗпП України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу ПАТ «Банк Камбіо» від 13 березня 2015 року № 66 про звільнення ОСОБА_4 на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із недоведеності позовних вимог щодо належного виконання ОСОБА_4 своїх трудових обов'язків, оскільки судами встановлено факт відсутності позивача на робочому місці без поважних причин з 2 лютого по 2 березня 2015 року, витягом із журналу обліку робочого часу, службовою запискою начальника служби управління справами банку та дослідженими у судовому засіданні компакт-дисками, на яких міститься відеозапис відвідувань працівниками банку установи банку. Доводи позивача щодо відсутності у останнього робочого місця є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки Правилами внутрішнього трудового розпорядку не передбачається визначення робочого місця поза межами офісу банку, у тому числі і щодо робочого місця позивача, як голови спостережної ради.

У наданій для порівняння ухвалі Верховного Суду України від 19 грудня 2007 року, суд, будучи касаційною інстанцією, виходив із того, що суди належним чином доводи позивача не перевірили, оскільки у разі виконання працівником роботи, передбаченої трудовим договором, не на робочому місці, а в іншому місці, навіть без дозволу на це роботодавця, не є прогулом у розумінні пункту 4 статті 40 КЗпП України, за яким працівник несе відповідальність за невиконання трудових обов'язків у зв'язку з відсутністю на роботі без поважних причин.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», треті особи : Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенко Володимир Іванович, про визнання наказу незаконним та його скасування, змінення формулювання причини та дати звільнення, зобов'язання вчинити дії та стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко

Л.І. Охрімчук