АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 88ц/790/4745/16 Головуючий - 1 інст. - Шмадченко С.І.
Справа № 2018/2-1323/11
Категорія: інші Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Гуцал Л.В., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, про визнання недійсними договору комісії та купівлі-продажу квартири за апеляційною скаргою ОСОБА_7 - представника ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року за заявою ОСОБА_8 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року,

у с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2012 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, про визнання недійсними договору комісії та купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

В квітні 2016 року ОСОБА_7 - представник ОСОБА_8 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення цього ж суду від 09 листопада 2011 року.

Заявник зокрема зазначила, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засуджені до позбавлення волі за вчинення в період з серпня 2008 року по серпень 2010 року, як самостійно так і за попередньою змовою, ряду злочинів, пов'язаних із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства. На підставі статті 2 Закону України від 08 квітня 2014 року (зі змінами, внесеними Законом № 1264 від 06 травня 2014 року) «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного йому покарання.

Цей вирок ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині засудження ОСОБА_3 за шахрайство відносно ТОВ «Валтар-Агро» за ознаками частини 4 статті 190 КК України скасовано, матеріали кримінальної справи в цій частині виділено в окреме провадження та повернуто для додаткового розслідування прокурору Харківської області; в частині призначення покарання ОСОБА_3 змінено та відповідно до вимог статті 2 Закону України від 08 квітня 2014 року (зі змінами, внесеними Законом № 1264 від 06 травня 2014 року) «Про амністію у 2014 році» його звільнено від відбування призначеного йому покарання. Вирок в частині засудження ОСОБА_4 залишено без змін.

Оскільки вказаним вироком підтверджується винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні шахрайських дій відносно потерпілої ОСОБА_8, представник останньої вважає цю обставину нововиявленою.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив скасувати рішення Київського районного суду від 09 листопада 2011 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд рішення цього ж суду від 09 листопада 2011 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 - представник ОСОБА_8, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до того ж суду. Зокрема зазначає, що ухвала постановлена без належної правової оцінки укладення спірних угод.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Встановлення цих обставин є підставою для скасування рішення, ухвали суду, судового наказу за умови, коли від їх наявності чи відсутності залежали наслідки справи.

Як роз'яснено в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 1982 року № 1 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) «Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», суди повинні виходити із того, що посилання в заяві або поданні на наявність у матеріалах справи завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивих документів або речових доказів чи вчинення в даній справі злочинних дій сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, їх представниками або суддями, за загальним правилом визнається підставою для перегляду судового рішення, якщо ці обставини встановлені вироком суду, що набрав законної сили.

У пункті 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (абзаци перший, третій) також роз'яснено, що завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК України) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі ново виявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Матеріали справ свідчать, що 26 грудня 2008 року укладено Договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_8, а ОСОБА_8 - прийняла валюті цінності у вигляді в натурі та на суму 108 800 доларів США з зобов'язанням повернути ці валютні цінності не пізніше 26 грудня 2009 року у певному поряду та строки, встановлені цим договором. Договір позики посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим № 4440.

26 грудня 2008 року укладено Договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку передана п'ятикімнатна квартира АДРЕСА_1, належна ОСОБА_8 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Харківською Товарною біржею «Слобода» 30 січня 1995 року за біржовим контрактом № Н5-1049 (20/100 часток), та на підставі Договору дарування, посвідченого 8-ю Харківською Державною нотаріальною конторою 26 листопада 1994 року за реєстровим № 4-15483. Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим № 4443.

26 грудня 2008 року укладено Договір комісії, за умовами якого ОСОБА_4 зобов'язався за дорученням, за рахунок та в інтересах ОСОБА_8 шляхом укладення договору купівлі-продажу від свого імені продати квартиру АДРЕСА_1. Договір комісії посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим № 4447.

13 лютого 2009 року укладено Додаткову угоду до договору позики, за умовами якої пункт 1 вказаного Договору позики викладено в наступній редакції: «Позикодавець - ОСОБА_3 передав у власність позичальника, а позичальник - ОСОБА_8 прийняла валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 135 400 доларів США з зобов'язанням повернути ці валютні цінності не пізніше 26 грудня 2009 року у певному поряду та строки, встановлені цією Додатковою угодою. Додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстровим № 338. У зв'язку з цим Додатковою угодою від 13 лютого 2009 року внесені зміни до пункту 1 договору іпотеки.

14 січня 2010 року укладено Додатковий договір до договору позики, за умовами якого позикодавець ОСОБА_3 передав у власність позичальника ОСОБА_8, а остання - прийняла у власність валютні цінності у вигляді в натурі на суму 217 400 доларів США з зобов'язанням повернути ці валютні цінності не пізніше 13 січня 2011 року у певному поряду та строки, встановлені цим Додатковим договором.

16 липня 2010 року укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_5 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.В. за реєстровим № 346.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2012 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсними договору комісії та купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засуджені до позбавлення волі за вчинення в період з серпня 2008 року по серпень 2010 року, як самостійно так і за попередньою змовою, ряду злочинів, пов'язаних із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства. На підставі статті 2 Закону України від 08 квітня 2014 року (зі змінами, внесеними Законом № 1264 від 06 травня 2014 року) «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного йому покарання.

Цей вирок ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині засудження ОСОБА_3 за шахрайство відносно ТОВ «Валтар-Агро» за ознаками частини 4 статті 190 КК України скасовано, матеріали кримінальної справи в цій частині виділено в окреме провадження та повернуто для додаткового розслідування прокурору Харківської області; в частині призначення покарання ОСОБА_3 змінено та відповідно до вимог статті 2 Закону України від 08 квітня 2014 року (зі змінами, внесеними Законом № 1264 від 06 травня 2014 року) «Про амністію у 2014 році» його звільнено від відбування призначеного йому покарання. Вирок в частині засудження ОСОБА_4 залишено без змін.

Даним вироком підтверджується винність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні шахрайських дій щодо продажу квартири АДРЕСА_1.

Вирок на даний час набрав законної сили.

Разом з тим, вертаючись в 2011 році з позовом до суду, позивач зазначала, що нотаріус і сторони договорів булі обізнані про те, що ОСОБА_4 мав всі повноваження власника квартири для її відчуження, однак на спірне житло існувала заборона на його відчуження згідно Договору іпотеки; договір комісії укладено після укладення договору іпотеки, що свідчить про змову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позбавити ОСОБА_8 належного їй житла; крім того грошей від продажу ОСОБА_8 не отримала до цього часу.

Отже, позов не містив вимог щодо визнання договорів комісії та купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з підстав наявності обману з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до статті 230 ЦК України.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції від 14 червня 2016 року є законною, підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. ОСОБА_8 не позбавлена можливості звернутися у суд із позовом про визнання договорів комісії та купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 п. 1, 313, 314 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - представника ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

І.Ю.Трішкова