Справа № 199/2648/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДНІПРОІНМЕД» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.12.2014 року на перехресті нерівнозначних доріг вулиці Образцова та вулиці Байкальська в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який керував належним йому автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, та водія ОСОБА_2, яка керувала автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_2.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2015 року ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні вказаної ДТП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до Висновку про оцінку вартості матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу «Форд», державний номер НОМЕР_1, складеного 26.02.2015 судовим експертом ОСОБА_4, вартість матеріального збитку складає 405 437,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ніссан», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 була застрахована ОСОБА_5 «СК «ДНІПРОІНМЕД» згідно з Полісом №АС/8948622 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.10.2014 року, згідно з умовами якого ліміт відшкодування матеріальних збитків встановлювався у розмірі 50000,00 грн., з яких 1000,00 грн. франшиза.

Заочним рішенням суду Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська від 13.07.2015 року позовні вимоги були задоволені та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДНІПРОІНМЕД» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 49000 грн. 00 коп. та 243,60 грн. судових витрат, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 358 117,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн., понесені витрати по сплаті судового збору 3410,40 грн., 243,60 грн. судових витрат, витрати на правову допомогу в сумі 5992,56 грн..

Ухвалою суду від 23.10.2015 року заочне рішення від 13.07.2015 року було скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Позивач зазначає, що в процесі слухання справи відповідачем ОСОБА_5 «Страхова компанія «ДНІПРОІНМЕД» на його користь було виплачено страхове відшкодування у межах ліміту у розмірі 49000,00 грн.

Оскільки до теперішнього часу відповідачка ОСОБА_2 не відшкодувала позивачу матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок скоєння ДТП, тому позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 358 117,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 5 992,56 грн. витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що позивач заперечує проти передачі відповідачці пошкодженого автомобіля.

Представник відповідача ОСОБА_5 «СК «ДНІПРОІНМЕД» у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково.

Представник відповідачки ОСОБА_7 позов визнав частково та зазначив, що у разі задоволення позовних вимог, суд має вирішити питання про передачу у власність ОСОБА_2 пошкодженого автомобіля «Форд», державний номер НОМЕР_1, оскільки його ринкова вартість менша за встановлену експертизою матеріальну шкоду. Визнав позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 358117,00 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн., у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5992,56 грн. заперечував з тих підстав, що дана сума не підтвердження належними доказами.

Вислухавши пояснення представників сторін та відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.12.2014 року на перехресті нерівнозначних доріг вулиці Образцова та вулиці Байкальська в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який керував належним позивачеві ОСОБА_1 автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, та водія ОСОБА_2, яка керувала автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_2.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2015 року ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні вказаної ДТП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою.

З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до Висновку про оцінку вартості матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу «Форд», державний номер НОМЕР_1, складеного 26.02.2015 судовим експертом ОСОБА_4, вартість матеріального збитку складає 405 437,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ніссан», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 була застрахована ОСОБА_5 «СК «ДНІПРОІНМЕД» згідно з Полісом №АС/8948622 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.10.2014, згідно з умовами якого ліміт відшкодування матеріальних збитків встановлювався у розмірі 50000,00 грн., з яких 1000,00 грн. франшиза. В процесі слухання справи відповідачем ОСОБА_5 «Страхова компанія «ДНІПРОІНМЕД» на користь ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування у межах ліміту у розмірі 49000,00 грн., що визнано позивачем та доказуванню не підлягає.

За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною в постанові від 04 червня 2014 року по справі № 6-49цс14, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Приймаючи до уваги, що матеріальна шкода, яка була завдана автомобілю позивача більша за встановлений ліміт відповідальності, тому суд вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 358 117,00 грн..

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.

За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає стягнути з відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 5992,56 грн., що підтверджується рахунком №1 від 06.01.2015 року, актом прийомки-здачі робіт (послуг) від 25.03.2015 року та розрахунком вартості цих послуг, які є належними та допустимими доказами по справі, у зв'язку з чим посилання представника відповідачки на недоведеність оплати позивачем послуг на правову допомогу, є безпідставними.

Що стосується заперечень-вимог відповідачки стосовно передачі у її власність пошкодженого автомобіля «Форд», державний номер НОМЕР_1, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 15 Постанови пленуму ВСС з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Позивач, як власник пошкодженого транспортного засобу, не визнає фізичного знищення автомобіля, перехід права власності на даний автомобіль до відповідачки не є предметом заявлених позовних вимог, суду не надано доказів вартості пошкодженого автомобіля після ДТП, у зв'язку з чим встановити різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП неможливо. За даних обставин та зважаючи на те, що відповідачка визнала позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 358117,00 грн. у повному обсязі, не заявляла клопотання про зменшення цієї суми з урахуванням різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, доказів розміру збитків не надала, тому суд вважає стягнути з Тулуля Т.п. на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вищевказаному розмірі та роз'яснити відповідачці її право на звернення до суду з окремими позовними вимогами стосовно відшкодування їй різниці вартості або передачі пошкодженого автомобіля.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає стягнути з ОСОБА_2 3581,17 грн. судового збору за майнові вимоги та 487,20 грн. судового збору за вимоги не майнового характеру на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 61, 88, 212, 214, 215, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДНІПРОІНМЕД» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4, завдану матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 358 117,00 гривень, на відшкодування моральної шкоди 3000,00 гривень, та витрати на правову допомогу в сумі 5 992 гривні 56 копійок, а всього 367 109 (триста шістдесят сім тисяч сто дев'ять) гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3, 4 068 (чотири тисячі шістдесят вісім) гривень 37 копійок судового збору на користь держави.

В іншій частині позову, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя