Cправа №549/458/16-ц
Провадження№2/549/276/16

РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2016 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

з участю секретаря Бибик О.В.

за участю осіб, які беруть участь у справі:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до Чорнухинської селищної ради Чорнухинського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом і просили визнати за ними право власності по ? частині житлового будинку з господарськими спорудами №40 по вул.Злагоди в смт.Чорнухи Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті 09.03.2016 р. батька ОСОБА_3.

Свої вимоги обгрунтовували тим, що вони є спадкоємцями першої черги після батька, який був власником зазначеного будинку, проте отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вони не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

Позивачі в судовому засіданні позов підтримали і пояснили, що право власності на вказаний житловий будинок підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 12.07.1978 року, проте нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідач про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив (а.с.43).

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників цивільних правовідносин, у спосіб, перелік яких передбачений законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами 3,4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог зазначеної статті звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підтверджується матеріалами справи те, що на підставі ст.1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті 09.03.2016 р. в смт.Чорнухи Полтавської області батька ОСОБА_4 (а.с.6-12).

Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.09.2016 року, позивачам державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №40 по вул.Злагоди в смт.Чорнухи Полтавської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а.с.16).

Разом з тим, спадковий будинок №40 по вул.Злагоди (Воровського) в смт.Чорнухи Полтавської області належав померлому на підставі договору купівлі-продажу будинку від 12.07.1978 року, посвідченого державним нотаріусом Чорнухинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №621, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні оригіналом вказаного договору. (а..25-26).

Доказів про те, що ці документи визнавались недійсними в судовому порядку, суду не надано.

В судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а доказів того, що нотаріус при перевірці правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, - договору купівлі-продажу будинку від 12.07.1978 року, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за №621, - піддав його сумніву і саме це стало причиною для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачами, не надано і перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку відсутні,тому підстав для задоволення позову не вбачається.

При цьому необхідно зазначити, що згідно глави 14 Інструкції про затвердження вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої 22 лютого 2012 року наказом Міністерства юстиції України №296/5, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже позивачі не позбавлені змоги оскаржити відмову у вчинені нотаріальної дії до суду.

За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України визнання відповідачем позову не є безумовною підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.328, 392, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинский районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлене у повному обсязі 14 листопада 2016 року.

Суддя