Справа № 727/7394/15-ц
Провадження № 2/727/330/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Григорєвій І.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідачки ОСОБА_2

за участю представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ Фортуна-банк» звернулись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно договору про надання кредитної лінії №21К-КЛ/95-Ф від 06 червня 2008 року позивач надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 40000,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності з кінцевим терміном повернення 05.06.2013 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5% річних.

Вказують, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором, було укладено іпотечний договір з майновим поручителем ОСОБА_2.

Стверджують, що у зв'язку із невиконанням відповідачкою зобов'язань за договором про надання кредитної лінії позивач звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення Виконавчого напису нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5

24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис на користь АТ «Фортуна-банк» про звернення стягнення на предмет іпотечного договору для задоволення вимог кредитора за забезпечуваним іпотекою зобовязанням на суму вимог 157980,28 грн. та на виконання вказаного документу ВДВС Сторожинецького району було відкрито виконавче провадження №45145798, однак станом на день звернення до суду грошові вимоги кредитора не задоволено, а боржник продовжує користуватись кредитними коштами.

Вказують, що зважаючи на те, що кредитний договір між сторонами не був розірваний або припинений, а відповідач не сплачує кошти за користування кредитом за увесь час після вчинення виконавчого напису нотаріуса, а саме з 24 вересня 2014 року та по суті по теперішній час продовжує користуватись кредитними коштами, чим завдає банку матеріальної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, просять стягнути з відповідача ОСОБА_4 заборгованість за договором про надання кредитної лінії №21К-КЛ/95-Ф від 06 червня 2008 року, яка виникла за період з 24.09.2014 року по 23.07.2015 року у розмірі: 28339,51 грн. сума нарахованих процентів за вказаний період; 65703,86 грн. пеня за цей період; 3596,55 сума інфляційних втрат, а всього 101645,35 грн.

На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ «Фортуна-банк» заборгованість у розмірі 101645,35 грн. за договором про надання кредитної лінії №21К-КЛ/95-Ф від 06 червня 2008 року. Крім того, просять стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 1016,45 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд стягнути з відповідачки всю суму заявлених позовних вимог та судовий збір. Вказала, що за період з 14.06.2013 року по 06.06.2014 року відповідачці було надано кредитні кошти в сумі 160882 грн. та з цієї суми погашено лише 5707,62 грн., при цьому також погашено заборгованість з відсотків у розмірі 33362 грн., в той час як нараховано всього 70306 грн. відсотків.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що перед тим як позивач звернувся до нотаріуса з приводу вчинення виконавчого напису, він звернувся до банку з пропозицією платити тільки відсотки, потім вони домовились реалізовувати іпотечне майно. В цей же період часу йому повідомили в банку, що з часу передачі іпотечного майна на реалізацію, ніяких відсотків не потрібно сплачувати. Також представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав заборгованість по відсотках. При цьому представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні не погоджувалась з розміром стягнення пені за кожен день прострочення, однак у випадку, якщо суд все ж таки прийде до висновку про її стягнення, просила суд зменшити загальний розмір пені у звязку з наявністю інших обставин, які мають істотне значення, а саме перебування на утриманні відповідачки неповнолітньої дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4відповідно до п.1.1. укладеного договору про надання кредитної лінії №21К-КЛ/95-Ф від 06 червня 2008 року та додаткових угод до нього, отримала кредит в розмірі 40000,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності (а.с.7-12), що також підтверджується виписками по рахунку позичальника, наданими позивачем на виконання ухвали суду від 28.12.2015 року.

Пунктом 1.2.1. договору та Додаткової угоди №02 до нього (а.с.11) встановлено кінцевий термін повернення коштів 06.06.2014 року.

За користування кредитом сторони узгодили плату в розмірі 15,5% річних (п.1.3. договору).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором, 24 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис на користь ПАТ «Фортуна-банк» про звернення стягнення на предмет іпотечного договору, а саме на житловий будинок №134 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по вул.Центральній в с.Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області та на земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер :01:005:0251, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), що знаходиться по вул.Центральній в с.Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, для задоволення вимог кредитора за забезпечуваним іпотекою зобовязанням на суму вимог 157980,28 грн., зареєстрований в реєстрі за №4273 (а.с.13). При цьому факт реального невиконання даного виконавчого напису підтвердили в судовому засіданні самі сторони.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що при несвоєчасному поверненні кредиту, кредитор має право застосувати до позичальника штрафні санкції у вигляді нарахування пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно поверненого кредиту за кожен день прострочення. Сплата позичальником пені не звільняє його від сплати відсотків за весь період користування кредитом.

Відповідно до пункту 4.2. договору за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, кредитор має право застосувати до позичальника штрафні санкції у вигляді нарахування пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, від суми несплачених відсотків за кожен день прострочення.

При цьому як з розрахунку заборгованості, так і з виписок по рахунку позичальника вбачається, що пеня відповідачці була нарахована виходячи з умов договору, а саме у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, тобто в даному випадку не заслуговують на увагу твердження представника відповідача - ОСОБА_3 про неправильне та таке, що не відповідає умовам договору нарахування пені позичальнику ОСОБА_4

Пунктом 7.4. договору у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 2% за кожен день прострочення від суми несплаченого платежу.

Відповідно до п. 3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Виходячи з вищенаведеного, договір про надання кредитної лінії №21К-КЛ/95-Ф від 06 червня 2008 року, є вільною формою кредитного договору узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст. 634 ЦК України.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

При цьому звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань (спосіб цивільно-правової відповідальності боржника). У подальшому при невиконанні виконавчого напису нотаріуса у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином.

При стягненні сум за кредитним договором слід керуватись положенням ч. 1 ст. 1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення сум (процентів) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

В даному випадку судом встановлено, що пунктом 4.2. договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент нарахування пені, від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення. ПАТ «Фортуна-банк» нараховано пеню в розмірі 65703,86 грн., а заборгованість по сплаті кредиту та процентів за його користування становить 155174,38 грн. та 28339,51 грн. відповідно. При цьому в діях позивача не вбачаються ознаки недобросовісності з приводу нарахування штрафних санкцій за порушення кредитних зобов'язань, враховуючи також і той факт, що на момент звернення до суду заборгованість відповідачкою фактично не погашена. А тому твердження представника відповідачки - ОСОБА_3 про зменшення загального розміру пені також не заслуговують на увагу.

Таким чином в порушення умов договору кредитної лінії, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача ОСОБА_4 за період з 24.09.2014 року по 23.07.2015 року виникла заборгованість у розмірі: 28339,51 грн. сума нарахованих процентів за вказаний період; 65703,86 грн. пеня за цей період; 3596,55 грн. сума інфляційних втрат, а всього 101645,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6).

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

На підставі викладеного позовні вимоги позивача ПАТ «Фортуна-банк» підлягають до задоволення в повному обємі.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання кредитної лінії №21К-КЛ/95-Ф від 06 червня 2008 року на загальну суму 101645,35 грн., з яких 28339,51 грн. сума нарахованих процентів за вказаний період; 65703,86 грн. пеня за цей період; 3596,55 грн. сума інфляційних втрат.

У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути також судовий збір в сумі 1016,45 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, паспорт серії КР577942, виданий Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, 17.01.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1заборгованість за договором про надання кредитної лінії №21К-КЛ/95-Ф від 06.06.2008 року за період з 24.09.2014 року по 23.07.2015 року включно в розмірі 101645 (сто одна тисяча шістсот сорок пять) гривень 35 (тридцять пять) копійок, на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» (04070, м.Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, , п/р 351099002 в АТ «Фортуна-банк», МФО 300904, свідоцтво платника ПДВ 100345842).

Стягнути з ОСОБА_4, паспорт серії КР577942, виданий Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, 17.01.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1суму сплаченого судового збору в розмірі 1016 (одну тисячу шістнадцять) гривень 45 (сорок пять) копійок, на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» (04070, м.Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, , п/р 351099002 в АТ «Фортуна-банк», МФО 300904, свідоцтво платника ПДВ 100345842).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: