У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Демянчук С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання рішення органу місцевого самоарядування незаконним та його скасування,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаної ухвали через порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції не зазначив будь-якої мотивації та посилань на норми законодавства на підставі яких повернув заяву про забезпечення позову.

Крім того, розгляд заяви про забезпечення позову проводився за відсутністю заявника у зв'язку з чим останній не мав можливості надати відповідні докази та пояснення.

Просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року в частині повернення заяви про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Костянтинівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним та його скасування.

10 листопада 2015 року позивачкою до суду подана заява про забезпечення позову.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої виходив з того, що з заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачка не вказала, чим саме буде утруднено виконання рішення суду в разі задоволення саме поданого в справі позову без вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду жодних правовстановлюючих документів на це майно, та доказів співмірності заявлених вимог з зазначеними заходами забезпечення позову.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з такого.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами п.1 та 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

ОСОБА_1 у позовній заяві заявила вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення Костянтинівської сільської ради №382 від 19 серпня 2010 року «Про надання дозволу на складання проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» по АДРЕСА_1 та зобов'язати Костянтинівську сільську раду привести у відповідність та впорядкувати проїзд по вул. Садовій відповідно до чинного генерального плану забудови с. Орлівка.

Подану заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що земельна ділянка ОСОБА_2 розміщена на північ від земельної ділянки ОСОБА_3, а між вищенаведеними земельними ділянками розміщена дорога, яка вимощена із матеріалів гранітних порід. На даний час на проїжджій частині по АДРЕСА_1 ведуться будівельні роботи по будівництву житлового будинку, при цьому вказана проїжджа частина без внесення відповідних змін до генерального плану с. Орлівка Сарненського району зміщена у північному напрямку, де згідно даних генерального плану має розміщуватись земельна ділянка ОСОБА_2 Крім того, зазначає, що приєднавши земельну ділянку ОСОБА_2 до земельної ділянки ОСОБА_3 Костянтинівська міська рада порушила права та інтереси позивача, оскільки оскаржуване рішення, згідно генерального плану забудови с. Орлівки заблокувало проїзд по АДРЕСА_1, внаслідок зміни траєкторії розміщення АДРЕСА_1, внаслідок чого на відрізку АДРЕСА_1 довжиною приблизно 80-100 метрів розміщено три повороти під кутом 90 градусів при ширині проїжджої частини 4-5 метри.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що невжиття заходів для забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що ухвала суду про повернення заяви про забезпечення позову підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року в частині відмови в забезпеченні позову скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1 розміром 0,10 га, належну ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 2011 року, який виданий на підставі рішення Костянтинівської сільської ради від 19 серпня 2010 року № 372, до набрання законної сили рішенням у даній справі; заборонити ОСОБА_2 проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці розміром 0,10 га по АДРЕСА_1 належній йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15 жовтня 2011 року, який виданий на підставі рішення Костянтинівської сільської ради від 19 серпня 2011 року №372, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : С.В. Демянчук

С.О. Гордійчук