Справа №173/1529/16-ц
Провадження №2/173/804/2016
01.11.2016 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
представника позивача - Качуєвської І.Г.,
представника третьої особи - Артюшенко О.М.,
прокурора - Галінського І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Верхівцевської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації,
Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Верхівцевської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, не займається вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей. За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, вихованням дітей не займається. Діти дуже часто залишаються вдома самі без догляду. Під час обстеження матеріально-побутових умов за місцем проживання сім'ї ОСОБА_5 встановлено, що в будинку брудно, посуд та постільна білизна брудні, продукти харчування та посезонний одяг для дітей відсутні. Відповідач змушує дітей жебракувати та здійснює фізичне насилля над дітьми. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання своїх дітей. Мати дітей, ОСОБА_6, на підставі рішення Царічанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей. На підставі вищевикладеного, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей орган опіки та піклування просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_5 щодо його малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з нього аліменти у розмірі ? частина від усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що в 2015 році до м.Верхівцеве переїхала родина ОСОБА_5 (батько та дві доньки). Спочатку ніяких нарікань не було, а потім почали надходити скарги від сусідів, про те, що діти лишаються вдома самі. Відповідач примушував дітей жебракувати, сам не займався їхнім вихованням та утриманням. Батько ніде не працював. Діти самі готували собі їжу, прибирали в будинку, прали. Дівчата скаржилися, що батько їх б'є. З відповідачем неодноразово проводилися профілактичні бесіди, проте його ставлення до дітей не змінилося. Коли було проведено обстеження житлово-побутових умов було встановлено, що в будинку брудно, готової їжі не було. Старша дівчинка сама зібрала свої речі і попрохала, щоб її забрали до інтернату, бо вона не хотіла лишатися з батьком. Відповідач проти відібрання дітей не заперечував. Зараз діти знаходяться в Апостолівському реабілітаційному центрі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав.
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе задовольнити вимоги органу опіки та піклування та позбавити батьківських право ОСОБА_5 щодо його малолітніх дітей, оскільки він фактично самоусунувся від виховання, утримання своїх дітей, не виконує свої батьківські обов'язки та написав заяву про відмову від своїх батьківських прав щодо малолітніх доньок.
У відповідності до ст. 224 ЦПК України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд вислухавши осіб, які брали участь у справі, в тому числі думку маллілітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_5 є батьком двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4-5).
28 липня 2016 року у ОСОБА_5 було вилучено дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та дітей поміщено до реабілітаційного центру, про що було складено відповідний акт (а.с.15). Того ж дня ОСОБА_5 написав заяву про відмову від своїх батьківських прав щодо своїх малолітніх дітей. Проти влаштування дітей до дитячого закладу та подальшого усиновлення не заперечував (а.с.11).
Окрім того згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 28 липня 2016 року в будинку, за місцем проживання сім'ї ОСОБА_5 не створено належних умов для проживання малолітніх дітей. В будинку брудно, готової їжі не має. Батько дітей не займається їхнім вихованням, діти дуже частко лишаються вдома самі (а.с.13).
За повідомленням Апостолівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» від 17 жовтня 2016 року за час перебування дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у закладі їх ніхто не відвідував, життям та здоров'ям не цікавилися, матеріальної допомоги не надавав (а.с.46).
В судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 суду пояснила, що вони проживали разом з батьком, він їх бив за те, що вони не приготували їсти або погано поприбиралися вдома. Сам він нічого не робив та лежав на дивані. Траплялися випадки, коли він на декілька днів лишав їх самих вдома. Не хоче повертатися жити до батька. За час, коли вони знаходяться в інтернаті, батько до них не приходив жодного разу.
Малолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона не хоче повертатися до батька, бо він їх бив та вони плакали. Приїхала міліція та їх забрала в притулок. Уроки вона робила із сестрою, а батько лише дивився телевізор. Поки вони знаходяться в притулку, батько не приїжджав до них жодного разу.
Згідно з характеристикою Верхівцевської міської ради від 22 серпня 2016 року ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вихованням своїх малолітніх дітей взагалі не займається. Повагою серед мешканців міста не користується (а.с.12).
Рішенням виконавчого комітету Верхівцевської міської ради № 82 від 28 липня 2016 року було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо його малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.19-20).

Також встановлено, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року ОСОБА_6 було позбавлено батьківських прав щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.21-23).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані турбуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток. Статтею 51 Конституції України на батьків покладено обов'язки утримувати дітей до досягнення повноліття.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням, утриманням, лікуванням свої малолітніх дітей, що, на думку суду, слід розцінювати як підставу для позбавлення його батьківських прав, а тому позовні вимоги органу опіки та піклування є законними та обґрунтованими.

Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. ст. 166, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, навіть якщо вони позбавлені батьківських прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у виді частки від її заробітку (доходу) на двох дітей, а не на кожну дитину, як просить позивач, оскільки такі вимоги суперечать положенням ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України. Тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, виходячи з розміру ставок судового збору як за вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 164, 166, 181 - 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Верхівцевської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо його малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_5 (ін..н.НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) аліменти на дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від у від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 серпня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття на користь законного представника дітей.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ін..н.НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір на користь держави в сумі 1102 грн. 40 коп.

Після набрання рішення суду законної сили його копію направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко