У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, акціонерної страхової компанії «Омега» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 25 грудня 2014 на перехресті вул. Грінченка та вул. Кіровоградської в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «SSANGYONG», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_2, водієм якого був ОСОБА_7

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у справі № 752/637/13-п ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вищевказаної ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Голосіївського району головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 25 грудня 2014 року.

Зазначала, що у зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в акціонерній страховій компанії «Омега» (далі - АСК «Омега»), 25 грудня 2014 року позивач звернувся до даної страхової компанії із заявою про настання страхового випадку.

Надалі вона неодноразово уточнювала та направляла до АСК «Омега» нові рахунки-фактури та калькуляції сум матеріального збитку, оскільки ціни запчастин та вартість ремонту автомобіля щодня змінювалися.

19 березня 2015 року АСК «Омега» перерахувала на рахунок виконавця ремонтних робіт фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_8 суму у розмірі 28 470 грн 47 коп.

Однак згідно із актом виконаних робіт від 30 березня 2015 року № АЗНАА 06030 вартість відновлювального ремонту автомобіля DAEWOO»державний номерний знак НОМЕР_2, становила 41 191 грн 50 коп. Різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою позивач сплатила самостійно у сумі 12 721 грн 03 коп.

Після залучення до участі в розгляді справи в якості співвідповідача ОСОБА_5, зміни підстав позову, просила стягнути з останньої матеріальну шкоду в розмірі 10 578 грн 95 коп., моральну шкоду у розмірі 13 тис. грн та стягнути з АСК «Омега» 1 142 грн 55 коп. вирахуваної суми за фізичний знос транспортного засобу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 578 грн 95 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини заявлених вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами установлено, що витрати ОСОБА_4 є документально підтвердженими та понесені нею внаслідок заподіяння шкоди її майну відповідачем ОСОБА_5, вимоги про стягнення з останньої матеріальної шкоди в розмірі 10 578 грн 95 коп. є обґрунтованими.

Розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року 6-2808цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, з огляду на наявність шкоди, заподіяної майну ОСОБА_4, протиправних дій ОСОБА_5, а також наявність причинно-наслідкового зв'язку між ними, апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням положень ст. ст. 1187, 1194 ЦК України, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Б.І.Гулько

С.Ф. Хопта