У х в а л а

іменем україни

05 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Ситнік О.М.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Летичівського району в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Летичівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання незаконними та скасування розпоряджень, повернення земельної ділянки у державну власність, скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 24 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року прокурор Летичівського району в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації звернувся до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що розпорядженням голови Летичівської районної державної адміністрації № 581/2009 від 24 грудня 2009 року затверджено матеріали вибору місця розташування земельної ділянки площею 2 га та надано ОСОБА_4 дозвіл і вимоги на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Горбасівської сільської ради Летичівського району.

Розпорядженням голови Летичівської РДА № 90/2010-р від 26 лютого 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 за межами населеного пункту на території Горбасівської сільської ради.

03 березня 2010 року на підставі вказаного розпорядження останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_2.

20 серпня 2010 року ОСОБА_4 відчужив зазначену земельну ділянку ОСОБА_6

13 вересня 2014 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу МакухіноюО.Г., остання продала земельну ділянку ОСОБА_5

Вищевказані розпорядження прийняті Летичівською РДА з порушенням вимог Водного та Земельного кодексів України.

Спірна земельна ділянка не могла передаватись у приватну власність громадян, оскільки належить до земель водного фонду та знаходиться в межах 100-метрової прибережної захисної смуги водного об'єкту − великої річки Південний Буг.

Відповідно до збірного кадастрового плану земельної ділянки вона межує з береговою лінією річки Південний Буг, чим порушено вимоги ст.ст. 87-89 ВК України.

А тому, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Летичівської РДА № 581/2009 від 24 грудня 2009 року «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Горбасівської сільської ради та № 90/2010-р від 26 лютого 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Горбасівської сільської ради»; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за ОСОБА_5, кадастровий номер НОМЕР_3; витребувати земельну ділянку у ОСОБА_5 та передати у власність держави.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 24 травня 2016 року рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2016 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 60 ЦПК України про знаходження спірних земельних ділянок у межах 100- метрової прибережної смуги Південного Бугу.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 24 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В.Ступак