Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/729/2016

Справа № 330/2042/16-ц

"15" листопада 2016 р. Якимівський районний суд в Запорізькій області в складі:

головуючого судді Ковальчук О. А.

при секретарі КолєдаєвійЛ.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Якимівка Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22332 гривні 38 копійок,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.04.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У зв*язку з порушеннями забов*язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2016 року має заборованість в сумі - 22332 гривні 38 копійок, яка складається з наступного: 886 гривень 00 копійок - заборговаість за кредитом, 16273 гривні 21 копійок - заборговність по процентам за користування кредитом, 3633 гривні 53 копійки - заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1039 гривень 64 копійки - штраф (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, та пояснив, що у 2013 році він прийшов разом з сином ОСОБА_2 до «Приватбанку» для того, щоб отримати кредит. Він просив 3000 гривень. Він надав їм паспорт, підписав усі документи. Вони надали йому карточку та повідомили, щоб він чекав смс про те, що йому перераховані кошти. Смс він не отримав, вирішив, що кошти йому не надали і пішов у інший банк, і там взяв кредит. Вважає, що документи йому підсунули, у цьому банку гроші він не брав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши відповідача, суд вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню частково за наступними підставами:

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засідані встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.04.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У зв*язку з порушеннями забов*язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2016 року має заборгованість в сумі 20792 гривні 74 копійки, яка складається з наступного: 886 гривень 00 копійок - заборговаість за кредитом, 16273 гривні 21 копійок - заборговність по процентам за користування кредитом, 3633 гривні 53 копійки - заборгованість за пеню та комісією та судовий збір у сумі 1378 гривень 00 копійок, всього 22170 гривень 74 копійки.

Встановлені обставини підтверджуються: копією розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29.04.2013 року укладеного між позивачем та відповідачем (а.с. 4); копією заяви позичальника (а.с. 5); витягами Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 8-31); копією паспорту позичальника (а.с. 32); копією довіреності № 3734-К-Н-О (а.с. 33); копією довідки АА № 241170 (а.с. 34); копією банківської ліцензії (а.с. 35); копією статуту (а.с. 36).

Згідно до статей 526, 527, 530 ЦК України забов*язання повині виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач належним чином свої забов*язання не виконував.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець забов*язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник забов*язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником забов*язання щодо поверненя чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник забов*язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Разом з тим, суд задовольняючи частково позовні вимоги вважає, що вимоги банку про стягнення штрафу гривень 1539 гривень 64 копійки є незаконні, необґрунтовані та безпідставні:

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.24, 1.1.25 Умов надання споживчого кредиту передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктом 1.1.5.20 Умов передбачена сплата штрафів , як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів на загальну суму в сумі 1539 гривень 64 копійки необхідно відмовити із зазначених підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи зміст вказаних пунктів кредитного договору, суд вважає, що в даному випадку неустойка у вигляді штрафів і пені, нарахована в один і той же період, є одним і тим же видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим не підлягає стягненню штраф, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню.

Враховуюче викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 530, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22332 гривні 38 копійок задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.04.2013 року станом на 30.09.2016 року в сумі - 20792 гривні 74 копійки, яка складається з наступного: 886 гривень 00 копійок - заборговаість за кредитом, 16273 гривні 21 копійок - заборговність по процентам за користування кредитом, 3633 гривні 53 копійки - заборгованість за пеню та комісією та судовий збір у сумі 1378 гривень 00 копійок, всього 22170 гривень 74 копійки.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня оголошення рішення.

Суддя: