Справа № 477/1969/16-ц
Провадження № 2/477/1176/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті батька залишилося спадкове майно, в тому числі у виді вищевказаного житлового будинку. Вона є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину. Посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо цього майна їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, просила про захист своїх спадкових прав в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутність.

Відповідач Мішково-Погорілівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на вище вказане нерухоме майно визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника.

Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними свідоцтва про смерть НОМЕР_1, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що М-Погорілівською сільською радою Жовтневого району здійснено актовий запис про смерть за № 35 від 24.05.2000 року (а.с. 20).

Родинні відносини позивачки із ОСОБА_4 відповідно як доньки та батька, та її право на спадкування як спадкоємця першої черги, підтверджуються даними свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1.

За даними М-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 03.08.2016 року, на час смерті із ОСОБА_4 з кола спадкоємців першої черги проживали донька - ОСОБА_1 та дружина - ОСОБА_5 (а.с. 21).

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що М-Погорілівською сільською радою Жовтневого району здійснено актовий запис про смерть за № 8 від 17.01.2002 року (а.с. 16).

За даними копії спадкової справи №400/2000, відкритою Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулася його донька - позивач ОСОБА_1 (а.с. 34-47).

Дружина померлого - ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовилась на користь доньки - ОСОБА_1 (а.с. 37).

Підстави, з яких позивач була змушена звернутись до суду із цим позовом підтверджуються роз'ясненням нотаріуса щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу щодо нього (а.с. 30).

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як вказує позивач, оригінал правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок втрачено.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 18 лютого 1969 року, ОСОБА_4 придбав житловий будинок АДРЕСА_1. Договір посвідчено секретарем М-Погорілівської сільської ради того ж дня за № 45 (а.с. 24).

Згідно рішення виконкому М-Погорілівської сільської ради від 05.02.2007 року № 14, номер вказаного будинку було змінено з 58 на 64 та в подальшому на №66 (а.с. 29).

Дані про ОСОБА_4 як власника вказаного житлового будинку також підтверджуються даними погосподарської книги (а.с. 53).

За відомостями М-Погорілівської сільської ради, за цією адресою ОСОБА_6 зареєстрований з 16.06.1969 року (а.с. 21).

За даними технічного паспорту вказаного житлового будинку, останній з господарськими будовами та спорудами збудовано з 1979 по 1987 рік (а.с. 27).

Згідно відомостей КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» власником вказаного житлового будинку станом на 28.12.2012 року значиться ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.02.1988 року, що видане виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради на підставі рішення виконкому № 50 від 04.03.1987 р. (а.с. 28).

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка діяла до затвердження Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за №31/1056, реєстрації в БТІ підлягали лише будинки, які розташовані в містах та селищах міського типу.

Виходячи із положень Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад народних депутатів, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 115 від 19 січня 1976 року право власності на жилий будинок підтверджувалось саме записом в погосподарчій книзі. У той час реєстрації нерухомого майна в сільській місцевості в БТІ не була передбачена нормативними актами.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про власність», що діяв на час придбання спадкодавцем вказаного житлового будинку, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі (п. 3.1) від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" наголосив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності.

Зі змісту досліджених письмових доказів встановлено, що ОСОБА_4 набув право власності щодо вищевказаного житлового будинку з господарськими будовами та спорудами на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.02.1988 року, виданого виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради на підставі рішення від 04.03.1987 року № 50, яке зареєстровано МБТІ. Втім правовстановлюючий документ втрачено.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З наведеного, та встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом майна після смерті батька ОСОБА_4, яка спадщину прийняла, проте можливість нотаріального оформлення її прав щодо вищевказаного майна вичерпана, встановивши належність вище вказаного майна спадкодавцю, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України, цивільне право ОСОБА_1 підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенова