Справа № 569/9346/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Краглевич Ю.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2007 року в розмірі 41566,66 грн. та судові витрати у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що відповідно до умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 2500 грн., який надалі був збільшений. Останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем 26 квітня 2012 року. Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків. 10 травня 2012 року ОСОБА_3 була підписана анкета-заява, за якою він ознайомився з новими умовами та правилами надання банківських послуг. Вважає, що на даний час між сторонами діють нові умови та правила надання банківських послуг, з якими відповідач ознайомлений та за якими строк давності щодо вимог банку по поверненню кредиту, відсотків, комісії, неустойки складає 50 років. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та просить застосувати позовну давність до вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки кінцевим строком повернення кредиту є кінцевий строк дії картки - листопад 2011 року, то перебіг трирічного строку позовної давності почався зі спливом останнього дня місяця дії картки. Анкета-заява від 10 травня 2012 року не містить домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності, не містить підпису ОСОБА_3, а тому підстави для застосування збільшеного строку відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 18 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» ( нині ПАТ КБ «Приватбанк» ) та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір шляхом приєднання ( ч.1 ст.634 ЦК України ), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Укладений сторонами кредит складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорюється.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг ( чинних на момент укладення договору ) позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 6.6 умов та правил надання банківських послуг встановлено обовязок позичальника у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку повернути кредит, в тому числі прострочений кредит та овердрафт, та оплатити винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову.

У відповідності до ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідачем порушено строки погашення заборгованості по кредиту. Згідно із розрахунком заборгованість за кредитним договором станом на 31 травня 2016 року становить 41566,66 грн. та складається з : заборгованості за кредитом в сумі 6719,93 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 27383,32 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 5245,95 грн., 250 грн. штрафу ( фіксована частина ) та 1967,46 грн. штрафу ( процентна складова ).

Таким чином, вимоги позивача про повернення кредиту є обгрунтованими та такими, що не суперечать договору.

Відповідачем подано суду заяву про застосування позовної давності до вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості.

Згідно із п.3.11, п.5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки ( місяць і рік ) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. Строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається із інформації про картковий рахунок, строк дії картки, отриманої відповідачем, встановлений до 11/11.

У відповідності до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Відповідно до виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 26 квітня 2012 року було здійснено внесення коштів в сумі 500 грн. на погашення заборгованості через термінал самообслуговування, що перериває строк позовної давності за правилами ст.264 ЦК України. Заперечення представником відповідача факту внесення цих коштів відповідачем суд до уваги не приймає, оскільки доказів на спростування вказаної обставини суду не надано. Відтак, початком перебігу строку позовної давності є 26 квітня 2012 року.

Згідно із ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

На обґрунтування того, що строк позовної давності не сплив, представник позивача покликається на підписання відповідачем 10 травня 2012 року анкети-заяви, чим підтверджено ознайомлення останнього зі змінами умов кредитування, а саме - Умовами та правилами надання банківських послуг у новій редакції, якими строк давності щодо вимог банку складає 50 років.

Представник відповідача заперечує факт підписання відповідачем анкети-заяви від 10 травня 2012 року, але від призначення судової почеркознавчої експертизи відмовився.

Однак, анкета-заява від 10 травня 2012 року не може бути взята судом до уваги як договір про збільшення позовної давності в розумінні ст.259 ЦК України чи повідомлення про зміну умов кредитування відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, так як не містить вказівки на внесення змін саме до укладеного між сторонами 18 грудня 2007 року кредитного договору.

Таким чином, застосуванню підлягає загальний строк позовної давності тривалістю три роки.

Враховуючи дату останнього платежу - 26 квітня 2012 року, строк позовної давності для предявлення вимоги до суду закінчився 26 квітня 2015 року. Позивач звернувся до суду з позовом 26 липня 2016 року, тобто після спливу позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України ).

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за пропуском строку позовної давності.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.253, 256, 261, 267 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :