права № 712/4981/15-ц
Провадження № 2/712/543/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

з участю секретаря ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , діючих також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси, про виселення з жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення з жилого приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що житлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква та використовується як гуртожиток для проживання військовослужбовців Збройних Сил України і членів їх сімей. Відповідач ОСОБА_5 з 15.09.2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У гуртожитках можуть розміщуватись працівники ЗС України на період роботи за умови відсутності в них місця проживання та інші особи, які прибули у військову частину на визначений термін для виконання службових завдань. На підставі рішення про надання жилого приміщення КЕВ району видає спеціальний ордер на жилу площу в гуртожитку, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. ОСОБА_5 звільнений з лав Збройних Сил України та має вислугу менше 10 років. Тому тривалий час безпідставно утримує житлову площу за вищевказаною адресою.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, пояснивши суду, що незаконне утримання відповідачів кімнати АДРЕСА_3 не дозволяє забезпечити житловою площею інших осіб ЗС України, які потребують поліпшення житлових умов, чим спричиняється шкода законним інтересам та правам військовослужбовців, які не мають власного житла та перебувають у черзі на поліпшення житлових умов у Черкаському гарнізоні.
Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову мотивуючи тим, що відповідача ОСОБА_5 було звільнено з військової служби з в/ч НОМЕР_1 31.12.2005 року у зв`язку із скороченням штатів. Подальшу службу з 10.02.2006 року він проходив вже у в/ч НОМЕР_2 Навчальний центр Державної прикордонної служби України, яка не входить до складу Міністерсмтва Оборони України. Тому відповідач та його члени сім`ї не можуть бути виселені з житлового приміщення без надання іншого житла.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2016 року до участі в справі було залучено в якості третьої особи орган опіки та піклування м. Черкаси.
Представник третьої особи в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, оскільки це суперечить інтересам дітей.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ст.129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.
Відповідно до ст.ст. 128, 129 Житлового кодексу Української РСР, п. 9 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів РСР від 03.06.1986р. № 208, п.п. 5.1, 5.3 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011р. № 737, гуртожитки призначені для тимчасового проживання курсантів (слухачів) і військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського і офіцерського складу, які проходять військову службу за контрактом під час навчання увійськових навчальних закладах МО України або проходження ними військової служби.
У гуртожитках можуть розміщуватись працівники ЗС України на період роботи за умови відсутності в них місця проживання та інші особи, які прибули у військову частину на визначений термін для виконання службових завдань.
На підставі рішення про надання жилого приміщення КЕВ району видає спеціальний ордер на жилу площу в гуртожитку, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
Житлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква та використовується як гуртожиток для проживання військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей.
ОСОБА_5 10.01.2006 року видано ордеру № 9 на заняття в гуртожитку разом із сім`єю кімнати АДРЕСА_3 . Ордер видано Черкаським КЕВ Міністерства Оборони України. ОСОБА_5 вселився у вищевказану кімнату разом із членами своєї сім`ї - дружиною ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_7 і зареєстровані за даною адресою з 15.09.2006 року. Після народження ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_8 він також був зареєстрований у даній квартирі (з 17.10.2008 року).
Звертаючись до суду із даним позовом, КЕВ м. Біла Церква посилається на те, що відповідач звільнений з лав Збройних Сил України та має вислугу менше 10 років, а тому підлягає виселенню відповідно до статті 132 ЖК України.
Суд не погоджується із твердженнями позивача виходячи з наступного .
Статтею 132 ЖК України визначений порядок виселення з гуртожитків. Так, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено з гуртожитку лише з наданням їм іншого жилого приміщення.
Як вбачається з облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_3 від 21.08.2003 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було звільнено з військової служби з в/ч НОМЕР_1 у зв`язку із скороченням штатів (Реформування Збройних Сил України). Військова частина НОМЕР_1 входила до структури Збройних Сил України та підпорядковувалась Міністерству Оборони України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із Збройними Силами України та був звільнений у зв`язку з їх реформуванням, що виключає можливість його виселення на підставі статті 132 ЖК України.
Посилання представник а позивача на те, що відповідач ОСОБА_5 був звільнений за порушення трудової дисципліни не відповідають дійсності, оскільки після звільнення зі Збройних Сил України за скороченням штатів, він проходив службу за контрактом у Державній Прикордонній службі України, яка не входить до складу Міністерства Оброни України, не являється військовим формуванням, а є правоохоронним органом спеціального призначення.
Таким чином трудові відносини відповідача ОСОБА_5 з МОУ припинились 31.12.2015 року у зв`язку зі скороченням штату, а тому він та члени його сім`ї не можуть бути виселені з житлового приміщення без надання іншого житла.
Крім того, з довідки з місця проживання про реєстрацію та склад сім`ї № 60 від 22.04.2015 року, виданої квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква, в кімнаті АДРЕСА_3 проживають та зареєстровані 4 особи: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дружина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та діти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Оскільки під час розгляду справи, було встановлено, що в квартирі зареєстрована малолітні діти, ухвалою суду було доручено органу опіки та піклування провести обстеження житлово-побутових умов проживання малолітніх.

Відповідно до акту обстеження житла від 06 травня 2016 року, проведеного спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради встановлено, що у спірній кімнаті для дітей є все необхідне для навчання та виховання. Діти проживають разом з батьками постійно, відвідують навчальний заклад за місцем проживання.

Таким чином, примусове виселення двох малолітніх дітей з житлового приміщення, де вони зареєстровані та проживають, без надання іншого житла суперечить не лише нормам внутрішнього законодавства України, а й міжнародним законодавчим актам, учасниками яких є Україна.
Відповідач іншого житла не має та перебуває на квартирному обліку за місцем проживання складом сім`ї чотири особи він, дружина та двоє неповнолітніх дітей у списку загальної черги з 21.01.2009 року, що підтверджується довідкою департаменту житлово-комунального господарства № 2040 жв від 11.04.2016 року, яка міститься у матеріалах справи.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України ст.ст. 127,128,129,132 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми під час постановлення рішення, у той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий