Ухвала

іменем україни

30 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 25 січня 2014 року відповідачі, перебуваючи у шлюбі, позичили в неї 1 500 доларів США, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів. Згідно із розпискою відповідачі зобов'язалися повернути суму боргу до 25 липня 2015 року. Як пояснили відповідачі, кошти їм були потрібні для поїздки ОСОБА_3 до Ізраїлю. Після закінчення зазначеного у розписці строку відповідачі борг не повернули, від виконання зобов'язання ухиляються.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості у розмірі 32 550 грн, яка є еквівалентом отриманих у позику 25 січня 2014 року 1 500 доларів США станом на момент звернення до суду з позовом.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 32 550 грн.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 25 січня 2014 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 1 500 доларів США, які зобов'язалась повернути до 25 липня 2015 року, про що надала розписку.

Оскільки ОСОБА_2 у визначений розпискою строк гроші не повернула, суд стягнув з неї на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 32 550 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, суд виходив із того, що ОСОБА_1 не надано доказів тому, що ОСОБА_2, позичаючи гроші, діяла за письмовою згодою свого чоловіка ОСОБА_3 та в інтересах сім'ї.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції та ухвалене ним рішення залишив без змін.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

О.В.Попович