Справа № 465/3554/15 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/783/1173/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства "Південне"на рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Львівське комунальне підприємство "Південне" звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 13414.88 грн. заборгованості за житлово - комунальні послуги.

Рішенням позов задоволено частково, стягнуто зі ОСОБА_2в користь Львівського комунального підприємства "Південне" за спожиті послуги з гарячого водопостачання 6000.00 грн. та послуги з центрального опалення 6 000.00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило ЛКП "Південне", вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення в частині позовних вимог про стягнення заборгованості щодо послуг з постачання холодної води та утримання будинку та прибудинкової території керувався представленим рахунком без номеру і дати на сплату платежу - квитанції ЛКП "Південне", який не є доказом того, що заборгованість по оплаті відсутня. Окрім цього, вищезазначена квитанція подана відповідачем до 29.10.2015 року, а саме до моменту подачі позивачем заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач, частково сплативши заборгованість за фактично надані послуги з постачання холодної води, утримання будинку та прибудинкової території, визнав факт існування даної заборгованості та наявність договірних відносин між ОСОБА_2 та ЛКП "Південне". Крім того, щодо послуг з гарячого водопостачання та центрального опалення, апелянт зазначає, що суд помилково відмовив в задоволенні позову у зв"язку з пропуском строку, оскільки позивач неодноразово звертався у Франківський районний суд м. Львова із заявами про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ЛКП "Південне" сум заборгованості та 20.06.2014 року апелянтом було подано позовну заяву про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за житлово - комунальні послуги в розмірі 13071.92 грн., однак дану позовну заяву залишено без розгляду. Дані обставини відповідачем не заперечувались, а відтак строк позовної давності ЛКП "Південне" не пропущено. З наведених підстав апелянт просить рішення суду в частині застосування строків позовної давності в період до червня 2012 року та в частині відмови судом у задоволенні позовних вимог щодо послуг з холодної води і утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 319.37 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг у зазначеному позивачем розмірі.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Задовольняючи частково позовні вимоги ЛКП «Південне» та стягуючи з відповідача на користь позивача 6000.00 грн. заборгованості по оплаті послуг з гарячого водопостачання та 6000.00 грн. за послуги з центрального опалення, відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності по стягненню заборгованості по оплаті за період до 2012 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом першої/ інстанції встановлено та підтверджується довідкою ЛКП «Південне» з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 16.01.2015 року № 77, з якої вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 у якій він зареєстрований разом з дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Власником житлового будинку є Львівська міська рада, будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні в ЛКП «Південне».

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідач є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, з постачання холодної та гарячої води, водовідведення, центрального опалення, які надає ЛКП «Південне».

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, утримання житлового будинку та прибудинкової території, які регулюються Законом України «Про теплопостачання». Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та Правилами надання послуг з з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 р. №630, Правилами утримання будинків та прибудинкової території.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону обов»язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, визначені договором або законом.

Зокрема, обов»язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов»язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно із зазначеними нормами споживачі зобов»язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Надання позивачем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, центрального опалення та отримання таких, відповідачем не заперечувалося, спору з приводу надання та отримання послуг між ними не існує.

Рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 не оскаржується.

ЛКП «Південне», оскаржуючи рішення суду, не погодилося з висновками суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності, про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 6000.00 грн. заборгованості по оплаті послуг з гарячого водопостачання та 6000.00 грн. заборгованості по оплаті центрального опалення.

З матеріалів справи вбачається, що ЛКП «Південне», подавши 29.10.2015 року заяву про зменшення позовних вимог та стягнення з відповідача 13414.88 грн. заборгованості по оплаті житлово - комунальних послуг, надало відомості про нарахування та оплату послуг, згідно з яким заборгованість відповідача по оплаті послуг постачання холодної води становить 139.27 грн., по оплаті послуг постачання гарячої води - 6475.57 грн., по оплаті надання послуг з центрального опалення - 6619.94 грн., послуг з утримання будинків та прибудинкової території - 180.10 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з гарячого водопостачання та центрального опалення, суд першої інстанції застосував наслідки спливу позовної давності та стягнув заборгованість в розмірі по 6000.00 грн.

При цьому, суд в оскаржуваному рішенні не зазначив, за який період підлягають стягненню зазначені суми заборгованості, за який період застосовано позовну давність, не навів розрахунку стягнутих сум, не зазначив, з чого виходив суд, стягуючи суму заборгованості саме у такому розмірі. Стягнуті судом першої інстанції суми заборгованості не підтверджені їх розрахунком.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

За частинами 1, 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на які має позивач.

Судовий наказ відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить таке право вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу та судовий наказ, виданий в порядку, передбаченому розділом 11ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 року у справі №6-214 цс 14.

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення суду не врахував вищезазначену правову позицію Верховного Суду України, невірно застосував позовну давність, наслідки спливу позовної давності, оскільки не взяв до уваги, що 18.05.2011 року Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_2 8488.900 грн. заборгованості по оплаті житлово - комунальних послуг, що підтверджується ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.09.2011 року про скасування судового наказу №2н- 667/11.

А відтак, встановивши факт періодичної оплати відповідачем за надані послуги, що свідчить про визнання ним нарахувань за надані послуги, та беручи до уваги судовий наказ, виданий Франківським районним судом м. Львова 28.05.2011 року, яким з відповідача стягнуто заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг, який в по-дальшому був скасований, колегія суддів приходить до висновку про переривання перебігу позовної давності.

За наведеного висновок суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин позовної давності є помилковим.

Як вбачається з відомості про нарахування та оплату послуг з гарячого водопостачання, за надані послуги ЛКП «Південне» за період з жовтня 2008 року до жовтня 2015 року було нараховано 9057.48 грн., надана пільга - 3033.70 грн., заборгованість становить 6023.78 грн.; за надані послуги з центрального опалення за період з жовтня 2008 року до жовтня 2015 року нараховано 7323.32 грн. , надана пільга 2534.26 грн., заборгованість становить 4789.06 грн.

Надані позивачем відомості по нарахуванню та оплаті послуг з гарячого водопостачання та центрального опалення, спростовують висновки суду першої інстанції про наявність у відповідача 6000.00 грн. заборгованості по оплаті послуг з гарячого водопостачання та 6000.00 грн. послуг з центрального опалення, та стягнення заборгованості у такому розмірі, стягнення якої саме в такому розмірі не підтверджено належним розрахунком.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період з жовтеня 2008 року до жовтня 2015 року: 6023.78 грн. - за надані послуги з гарячого водопостачання, 4789.06 грн. - за надані послуги з центрального опалення.

Колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції, який відмовив у стягненні заборгованості по оплаті послуг з постачання холодної води, оскільки з наданої позивачем відомості про нарахування та оплату послуг по постачанню холодної води, вбачається, що за період з жовтня 2008 року до жовтня 2015 року, відповідачу до оплати було нараховано 4978.13 грн. (2495.54 грн. - за постачання холодної води, 2482.59 грн. - водовідведення), ним оплачено 3312.77 грн., пільга становить 1537.25 грн., всього 4850.02, а відтак заборгованість по оплаті становить 128.11 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними та необгрунтованими доводи апеляційної скарги ЛКП «Південне» про безпідставність висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, оскільки як вбачається з відомості про нарахування та оплату послуг по утриманню будинків та прибудинкових територій, доданої позивачем до заяви про уточнення позовних вимог від 29.10.2015 року, за період з жовтня 2008 року до жовтня 2015 року до оплати було нараховано 5867.55 грн., пільга - 2152.34, відповідачем оплачено - 4484.90 грн., а відтак у відповідача утворилася переплата у розмірі 769.69 грн., що підтверджує відсутність заборгованості по оплаті наданих послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

За таких обставин суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог ЛКП «Південне» про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг з утримання будинків та прибудинкових територій.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ЛКП «Південне», стягнення зі ОСОБА_2 на користь ЛКП «Південне» заборгованості за період з жовтня 2008 року до жовтня 2015 року у розмірі: 6023.78 грн. - заборгованості по оплаті послуг з гарячого водопостачання, 4789.06 грн. - заборгованості по оплаті послуг з центрального опалення, 128.11 грн. - заборгованості по оплаті послуг з постачання холодної води. В задоволенні вимог про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за період з жовтня 2008 року до жовтня 2015 року слід відмовити.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства "Південне"- задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ЛКП «Південне» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Південне» заборгованість по оплаті послуг за період з жовтня 2008 року до жовтня 2015 року: 6023.78 грн.- заборгованості по оплаті послуг з гарячого водопостачання, 4789.06 грн.- заборгованості по оплаті послуг з центрального опалення, 128.11 грн. - заборгованості по оплаті послуг з постачання холодної води.

В задоволенні вимог про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій за період з жовтня 2008 року до жовтня 2015 року - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ЛКП «Південне» 402.14 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.