Номер провадження 2/754/3877/16 Справа №754/6855/16-ц
25 жовтня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
за участю секретаря Шевчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м Києві, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Деснянський районний відділ ГУДМС України в м. Києві, Деснянська в м. Києві РДА, про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовує наступним.
Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності на підставі договору дарування позивачу ОСОБА_1, в якій останній зареєстрований та проживає. У даній квартирі також зареєстрований син позивача - відповідач ОСОБА_2, який з жовтня 2000 року фактично в ній не проживає, крім того, не приймає участі в утриманні даного жилого приміщення. Оскільки відповідач продовжує бути зареєстрованим у вищезазначеній квартирі, фактично не проживаючи в ній протягом тривалого часу, та не бажає добровільно здійснити зняття з реєстраційного обліку, тим самим порушуючи права позивача, останній був змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до позовної заяви, позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності на підставі договору дарування та усунути перешкоди у користуванні вищезазначеною квартирою, шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача за адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 46-48). Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились. Від представника Деснянської в м. Києві РДА до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
За таких обставин, заслухавши думку позивача та його представника, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та представників третіх осіб, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до копії договору дарування від 28.03.1995 року, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 8).
У вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 (власник) та ОСОБА_2 (син), що підтверджується довідкою КК «Центр комунального сервісу» №03/07-2510 від 16.09.2016 року (а.с.70).
У позовній заяві ОСОБА_1 посилається, на те, що після розірвання шлюбу з колишньою дружиною - матір'ю відповідача, їх спільний син ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі, участь в утриманні квартири не приймає, крім того, останній не звертався з заявами про не проживання в АДРЕСА_1 та проханням не нараховувати платежі, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою (а.с. 69).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі понад один рік, крім того, даний факт підтверджується складеними актами про не проживання від 20.11.2015 року, 17.02.2016 року, 18.05.2016 року, 07.09.2016 року , 24.08.2016 року, 20.07.2016 року.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Виходячи зі змісту ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Згідно з ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_1 понад встановлений строк без поважних причин, а саме більше одного року, а також те, що пребування відповідача на реєстраційному обліку у вищевказаній квартирі, яка належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, обмежує права останнього щодо користування та розпоряджання його власністю, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовнихз вимог в повному обсязі.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК УРСР, ст. ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м Києві, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 28 березня 1995 року.
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстраційного обліку проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551грн. 20коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: