Дата документу 20.01.2016
Провадження № 2/334/1023/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20січня 2016року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючої судді ДобрєваМ.В.,

при секретарі Франчук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжяцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми за затримку виплати заробітної плати.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивачка звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, на її користь,нараховану, але не виплачену заробітну плату розмірі 15075,38 грн., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення рішення в розмірі 10151,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказала, що 02.11.2015 року вона була звільнена з посади оператора котельноїчетвертого розряду Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» на підставі наказу № 69 від 28.10.2015 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України (скороченню штату), що підтверджується записом № 36 у трудовій книжці. Розрахунок по заробітній платі, у розмірі 15075,38 гривеньз позивачем, на день звільнення відповідач не зробив, тому вказану суму, позивачка просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, просила суд стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення рішення, який складає 10151,82 грн.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 надала заперечення, вказавши що відповідач не погоджується з позовом з наступних підстав:щодо вимог стягнення заборгованості по заробітній платі, станом на 14.01.2016 року заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати перед позивачем складає 12648,71 грн., що підтверджується довідкою № 8 від 14.1.2016 року. Щодо вимог стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати:згідно довідки № 9 від 14.01.2016 року середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 103,07 грн.,який розрахований у календарних днях, оскільки ОСОБА_1 працювала за змінним графіком та згідно її особистого графіку тривалість робочого дня не завжди складала 11,5 годин.Відповідно до розрахунку № 2/44-5 від 18.01.2016 р.позивачу належить до сплати з 02.11.2015 р. по 18.01.2016 р.середній заробіток за затримку виплати заробітної плати у сумі 7936,39 грн.

Позивачка у судовому засіданні надала заяву, в який уточнила позовні вимоги, а саме: стягнути з відповідачаКомандитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія» на її користь заборгованість по заробітній платіу розмірі 12648,71 грн, а також середній заробіток у розмірі 7936,39 грн.

Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільнесудочинствоздійснюється на засадах змагальностісторін. Кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді оператора котельної четвертого розряду Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» на підставі наказу № 69 від 28.10.2015 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України (скороченню штату), що підтверджується записом № 36 у трудовій книжці.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівнику сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

02.11.2015 року позивач була звільнена з посади оператора котельноїчетвертого розряду Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» на підставі наказу № 69 від 28.10.2015 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України (скороченню штату), що підтверджується записом № 36 у трудовій книжці.

Доведено, що відповідач на час звільнення ОСОБА_3, тобто на 02.11.2015 року не виплатив позивачу нараховану заробітну плату, яка складає 12648,71 грн., що підтверджується довідкою, Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія»,про виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період з 02.11.2015 р. по 14.01.2016 року.

Позив надала заяву, в який уточнила позовні вимоги, а саме просила стягнути з відповідачаКомандитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія» на її користь заборгованість по заробітній платіу розмірі 12648,71 грн, а також середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 7936,39 грн.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.115, 233, 237-1 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.ст.10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія» про стягнення заборгованості по заробітної платі,суми за затримку виплати заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія»на користь ОСОБА_1 Олексіївнинараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 12648,71 (дванадцять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 71 коп.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія»на користь ОСОБА_1 7936,39 (сім тисяч дев?ятсот тридцяти шість)гривень 39 копійок розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку заробітної плати.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов і компанія» на користь держави судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення у частині присудження заробітної плати за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.