Справа № 349/524/14-ц
Провадження № 6/349/31/16
У Х В А Л А

іменем України

18 листопада 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:головуючого судді Могили Р.Г.

секретаря судового засідання Матасової Н.М.

з участю:

державного виконавця Кривень І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Рогатинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань покладених рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2014 року та вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2016 року.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Рогатинського районного суду №2/349/190/14. Боржником за даним виконавчим листом є ОСОБА_1, з якого необхідно стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг за кредитним договором на загальну суму 8 528,19 грн. та 243,60 грн. судового збору. Також

перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Рогатинського районного суду №1-кп/349/60/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 2 461,20 грн. Всього борг по двох виконавчих документах становить 12 754,28 грн. Рішення суду не виконано, боржник ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Просить вирішити питанння про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань, покладених рішеннями Рогатинського районного суду.

В судовому засіданні державний виконавець Кривень І.С. подання підтримав, додатково пояснив, що в ході здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржник пенсії не отримує, згідно інформаційних довідок за боржником транспортні засоби, нерухоме майно не зареєстровані. Вважає, що саме обмеження боржника у праві виїзду за межі України може вплинути на виконання ним своїх зобовязань.

Заслухавши пояснення державного виконавця, вивчивши подання та матеріали, які додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання порядку, захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, якщо зокрема: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження .

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Таке звернення державного виконавця до суду повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Встановлено, що 09 грудня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/349/190/14 виданого 24 жовтня 2014 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом на загальну суму 8 528,19 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Даною постановою боржнику запропоновано добровільно виконати судове рішення в строк до 17 грудня 2015 року.

10 жовтня 2016 року державним виконавцем відкрито ще одне виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-кп/349/60/16 виданого 06 жовтня 2016 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судових витрат в сумі 2 461,20 грн.

Даною постановою боржника зобовязано подати декларацію про доходи і майно та попереджено про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Також, в матеріалах, які долучені до подання міститься виклик з вимогою з`явитися боржникові до державного виконавця, однак немає даних про належне вручення йому такого виклику , а також немає доказів про те, що боржник отримав вищевказані постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. А, тому немає підстав вважати, що йому відомо про наявність цих постанов , а також те, що він не з`являється на виклик, і таким чином ухиляється від виконання судових рішеннь.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 призведе до порушення статті 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 33 Конституції України, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 293, 377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань за рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2014 року та вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2016 року, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Г. Могила