АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Болтунової Л.М.

суддів Козлова С.П., Котушенко С.П.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року про забезпечення позову,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову було відмовлено.

З такою ухвалою не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його заяви.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись, 29 травня 2015 року, до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 просив стягнути з відповідачки грошові кошти за основним боргом в сумі 450620 грн. та 3 відсотка річних в розмірі 20888,94 грн. і судові витрати.

22 вересня 2015 року позивач подав до суду заяву про забезпечення його позову, за якою просив накласти арешт на земельні ділянки №№ 41а, 41б, 41в, 41г, 41д, 41к, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вул. Наукова; заборонити ОСОБА_3 та іншим особам вчиняти будь-які дії стосовно відчуження та розпорядження цим майном. Також просив накласти на відповідачку захід забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон України та вилучення у неї закордонного паспорту. ( а.с.5)

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя виходив з того, що накладання арешту на нерухоме майно не узгоджується з вимогами ст.151 ЦПК України; позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження ринкової вартості земельних ділянок.

Проте з таким висновком колегія суддів погодитись не може, вважає його передчасним.

Розглядаючи заяву позивача, суддя не звернув уваги на роз*яснення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно якого забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з виділених матеріалів по цивільній справі, ухвала про відкриття провадження суддею суду першої інстанції не виносилась.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права. А отже апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає бо не перешкоджає подальшому провадженню у справі..

Судді: