Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Карпенко С.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із скаргою, просила поновити їй строк на подання скарги на постанови, дії та бездіяльність державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції; визнати недійсними постанови про закінчення виконавчого провадження від 26 листопада 2014 року, про припинення розшуку майна боржника та зняття із затримання транспортних засобів від 29 квітня 2014 року, а також визнати дії та бездіяльність державного виконавця в цій частині неправомірними; зобов'язати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 2/435/2353/12, виданим 5 березня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення із ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати державного виконавця внести виправлення помилок у розрахунок нарахування заборгованості на суми нарахування аліментів та на суми аліментів, недоведені боржником; зобов'язати державного виконавця винести постанову про опис та арешт майна боржника; зобов'язати державного виконавця здійснити опис майна боржника за місцем його проживання, перебування або за місцезнаходженням його майна; зобов'язати державного виконавця сформувати справу у хронологічному порядку відповідно до дати надходження документів виконавчого провадження.

Скаргу обґрунтовано тим, що 7 березня 2013 року вона звернулась до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції із заявою про прийняття на виконання виконавчого листа, виданого 5 березня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, але виконавче провадження було відкрито тільки 13 березня 2013 року. У заяві про відкриття виконавчого провадження вона просила накласти арешт на майно та кошти боржника, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, а в разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог про стягнення аліментів, звернути стягнення на належне боржнику майно; 9 жовтня 2013 року та 14 листопада 2013 року вона повторно зверталась до державного виконавця із клопотаннями про звернення стягнення на майно боржника у зв'язку із заборгованістю за аліментами понад 6 місяців, про опис та арешт майна боржника за місцем його проживання (перебування), оголошення заборони розпорядження майном, але у справі виконавчого провадження відповідний акт державного виконавця відсутній. Крім того, її клопотання від 14 листопада 2013 року взагалі не було підшито до матеріалів виконавчого провадження.

Тільки в грудні 2013 року боржник почав погашати борг за аліментами, що стало наслідком відсутності реагування державним виконавцем на її заяви про накладення арешту на майно боржника та опис цього майна.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 13 травня 2013 року було накладено арешт та оголошено заборону відчуження майна боржника на належні йому транспортні засоби, але 10 лютого 2015 року їй стало відомо про постанову державного виконавця від 29 квітня 2014 року про припинення розшуку майна боржника та зняття належних останньому транспортних засобів із затримання, копію якої не було надіслано на адресу стягувача.

Крім того, під час розрахунку розміру заборгованості за аліментами, державний виконавець спочатку не враховувала начеб-то сплачені боржником суми 497 грн 50 коп та 299 грн 50 коп у зв'язку з поганою якістю підтверджуючих оплату цих сум документів, але потім протиправно врахувала їх. При отриманні 10 березня 2015 року довідки-розрахунку про заборгованість ОСОБА_5 за аліментами, їй стало відомо про те, що державний виконавець з невідомих причин змінив суми нарахування боргу за жовтень та грудень 2011 року, січень-квітень 2012 року та липень 2012 року, які були попередньо нараховані відповідно до інформації Управління пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Кривого Рогу про заробітну плату боржника.

26 листопада 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з працевлаштуванням боржника в іншому районі м. Кривого Рогу, але заяви про закінчення виконавчого провадження вона, як стягувач, не подавала, а місце роботи боржника не є підставою для вчинення таких дій державним виконавцем. Крім того, про місце роботи боржника в іншому районі м. Кривого Рогу державному виконавцю було відомо ще на час відкриття виконавчого провадження.

Вказані дії, бездіяльність та рішення державного виконавця призвели до порушення її прав, як стягувача.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 листопада 2015 року, скаргу задоволено частково. Поновлено ОСОБА_4 строк на подання цієї скарги; визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 26 листопада 2014 року; зобов'язано державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 2/435/2353/12, виданим 5 березня 2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого рогу про стягнення з ОСОБА_5 щомісячно аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 26 квітня 2011 року і до повноліття дитини, у розмірі 1/6 частини доходу. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині скарги відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями в частині відмови в задоволенні скарги, подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати питання в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_4 про: припинення розшуку майна боржника та зняття із затримання транспортних засобів від 29 квітня 2014 року; зобов'язання державного виконавця внести виправлення помилок у розрахунок нарахування заборгованості на суми нарахування аліментів та на суми аліментів, недоведені боржником; зобов'язання державного виконавця винести постанову про опис та арешт майна боржника; зобов'язання державного виконавця здійснити опис майна боржника за місцем його проживання, перебування або за місцезнаходженням його майна; зобов'язання державного виконавця сформувати справу у хронологічному порядку відповідно до дати надходження документів виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що стягувач не довела неналежного виконання державним виконавцем своїх посадових обов'язків.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим судами обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про те, що державним виконавцем 29 квітня 2014 року було протиправно знято арешт із майна боржника та протиправно знято із затримання належний боржнику транспорт, є необґрунтованими, оскільки судами встановлено, що станом на 29 квітня 2014 року у боржника була відсутня заборгованість за виконавчим провадженням. Із цих же підстав підлягають відхиленню посилання заявника на те, що її заяви про накладення арешту на майно боржника мали бути задоволені у зв'язку із необхідністю забезпеченням реального виконання аліментних зобов'язань за весь період до досягнення дитиною повноліття.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухвалених у справі судових рішень, тому касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
С.О. Карпенко