Справа № 134/901/15-ц
Провадження № 2/127/1091/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотиваний тим, що 30.01.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі заступника керуючого Вінницькою обласною філією ОСОБА_2, який діє на підставі статуту та довіреності №2091 від 24.11.2006 року та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №050/25-925.

14.06.2010 року на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником.

Відповідно до абзацу 5 п. 1.2. Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», зареєстрованого 14.06.2010 року державним реєстратором Голосіївської у м.Києві державної адміністрації, номер запису 7002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк».

Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору банк надає відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 11900 доларів США зі сплатою 13% річних, в порядку, визначеному тарифами та послуги по наданню кредитів, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10.11.2021 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 11900 доларів США.

Проте всупереч вимогам закону ОСОБА_1 свої вимоги перед банком не виконав.

В результаті порушення умов кредитного договору №050/25-925 загальний розмір заборгованості відповідача складає 7492,93 долари США, що стало підставою звернення до суду з позовом.

В судовому засіданні педставник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала. Згідно з її запереченнями відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та недоведеними. Відповідно до вимог чинного законодавства, а саме ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину. Так, зокрема, як вбачається зі змісту позовної заяви відповідачу було видано кредит 11900 доларів США, проте доказів видачі коштів так і не надано. Доказ, на який посилається представник позивача, заява на видачу готівки, не може бути належним доказом по справі, оскільки в даній заяві, попри наявність графи «підпис отримувача» підпис відповідача відсутній. Окрім того, вказано лише суму заборгованості, проте не зазначено, з чого саме складається ця сума боргу. На думку представника відповідача позовна заява не обгрунтована належними доказами, зокрема не містить доказів видачі кредитних коштів, недоведеним є розрахунок суми боргу, в звязку з чим, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

30.01.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №050/25-925.

14.06.2010 року на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є його правонаступником.

Відповідно до абзацу 5 п. 1.2. Статуту ПАТ «Укрсоцбанк», зареєстрованого 14.06.2010 року державним реєстратором Голосіївської у м.Києві державної адміністрації, номер запису 7002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обовязки, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк».

Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору №050/25-925 від 30.01.2007 р. банк надає відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 11900 доларів США зі сплатою 13% річних, в порядку, визначеному тарифами та послугами з надання кредитів, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10.11.2021 року, а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит.

ОСОБА_1 свої вимоги перед банком не виконав, в результаті чого загальний розмір його заборгованості згідно з розрахунком представника банку складає 7492,93 долари США.

Проте, на переконання суду, позовні вимоги щодо дійсного розміру заборгованості за кредитним договором, не зважаючи на надання позивачу можливості надати додаткові докази, залишились недоведеними.

Зокрема представник позивача мотивує позовні вимоги тим, що відповідачу було видано кредит 11900 доларів США, проте доказів видачі коштів так і не надано. Доказ, на який посилається представник позивача, заява на видачу готівки, не може бути належним доказом у справі, оскільки в цій заяві в графі «підпис отримувача» підпис ОСОБА_1 відсутній.

Заява про уточнення позовних вимог не містить інформації про складові частини заборгованості на загальну суму 7492,93 доларів США.

У позовній заяві та доданих до неї розрахунках заборгованість нарахована спочатку за відсотковою ставкою 13 % річних за період з 31.01.2007 року по 08.11.2008 року, а з 09.11.2008 року до дня подачі позову до суду заборгованість нарахована за відсотковою ставкою 15% річних. Після заперечень представника відповідача щодо незаконності нарахування боргу за підвищеною відсотковою ставкою банком було уточнено розмір позовних та перераховано борг за відсотковою ставкою 13 % річних, що призвело до зменшення заборгованості по відсотках на 1063,24 долари США та пені за несплату відсотків на 102,39 долари США. При цьому розмір боргу по тілу кредиту залишився незмінним. Відповідач сплатив в рахунок погашення відсотків 8942,25 доларів США, а оскільки більше 6 років банк помилково нараховував відсотки за завищеною відсотковою ставкою, то відповідно при перерахунку відсотків за нижчою відсотковою ставкою, кошти сплачені позичальником в рахунок завищених відсотків, повинні бути враховані в рахунок погашення тіла кредиту.

Відтак, розмір боргу за тілом кредиту є необгрунтованим, а оскільки тіло кредиту мало б зменшуватись щомісячно за рахунок різниці у відсоткових ставках, то і розмір відсотків мав би бути меншим, відповідно мав би бути меншим і розмір пені.

Згідно зі ст.ст. 11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин позовна заява не обгрунтована належними доказами, зокрема не містить доказів розміру отриманих ОСОБА_1 кредитних коштів, розрахунок суми заборгованості є недоведеним.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя