Справа № 341/211/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2238/2016
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Проскурніцького П.І., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочинів за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на рішення Галицького районного суду від 30 серпня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Галицького районного суду від 30 серпня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» (далі-ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО») про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочинів.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу №002693 від 28 грудня 2015 року, укладений між ТзОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" та ОСОБА_2.

Стягнуто з ТзОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 55 000 (пятдесят пять тисяч) грн. в порядку застосування наслідків недійсності правочинів та 1 102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Апелянт на дане рішення подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не досліджено всіх обставин справи.

Судом не досліджувались правовідносини, що склались між сторонами, невірно встановлено правову природу правочину, не перевірено відсутність істотних умов договору вимогам закону, яким визначаються обовязкові істотні умови відповідного виду договору.

Апелянт зазначає, що права позивача не були порушені, оскільки момент виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо придбання предмету лізингу ще не розпочався, а отже ним не порушено умов договору.

Також, посилання суду на те, що підставами для визнання договору недійсним є відсутність у відповідача ліцензії та статусу фінансової установи є безпідставними, тому що відповідач займається виключним видом господарської діяльності з надання послуг фінансового лізингу, на що має відповідний дозвіл - довідку, який встановлений законодавством та діяльність якого повністю контролюється Нацкомфінпослуг. Між сторонами був укладений договір фінансового лізингу, а не договір про надання інших фінансових послуг, а тому відповідач не зобов'язаний отримувати будь-який окремий дозвіл або ліцензію. Крім цього, регулятором Нацкомфінпослуг не розроблялись ліцензійні умови надання фінансового лізингу і на даний час не видано жодної ліцензії з правом надання послуг фінансового лізингу.

Суд першої інстанції не дослідив, що відповідач не надає послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Не погоджується з висновком суду про те, що договір непрямого лізингу є нікчемний з моменту його вчинення. Апелянт зазначає, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі, а про необхідність його посвідчення нотаріально - не йдеться та не вимагається законодавцем.

Судом, також, не було досліджено, що до моменту передання лізингоодержувачу транспортного засобу у користування, договір «містить елементи», але фактично ще не носить ознаки договору найму, а отже на даний момент відносин сторін за договором нотаріальне його посвідчення не є потрібним.

Оскільки на момент укладення договору у лізингодавця відсутній документ про реєстрацію транспортного засобу, власне, як і сам транспортний засіб, то нотаріальне посвідчення договору без придбання лізингодавцем предмету лізингу унеможливлюється.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 28 грудня 2015 року між сторонами був укладений Договір фінансового лізингу № 002693, відповідно до якого ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» придбає у свою власність транспортний засіб і надає його позивачу за плату у тимчасове володіння та користування на умовах договору.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізигну (строк лізингу), розмір лізингових платежів, інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

Окрім того, згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11 1 статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. (Правова позиція Верховного Суду України у справі N 6-2766цс15, яка є обовязковою для застосування усіма судами України).

З огляду на положення зазначених вимог чинного законодавства України суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що послуги з фінансового лізингу ТОВ «Лізінгова компанія «ВАШ АВТО» мало право здійснювати лише за умови отримання відповідних ліцензій.

Станом на дату укладання договору фінансового лізингу, відповідач не мав ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових послуг, а тому вказав, що відповідач не мав права на здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг.

Окрім того, сторонам не дотримано вимог ЦК України щодо нотаріального посвідчення даного договору лізингу.

За таких обставин, суд правильно вирішив позовні вимоги, вказавши, що договір фінансового лізингу № 002267від 27.11.2015 року має бути визнаний судом недійсними з моменту вчинення та стягнувши з відповідача на користь позивача сплачені кошти в розмірі 55 000 грн., як наслідок застосування недійсності такого правочину.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості рішення суду та відсутності необхідності в отриманні ліцензії на даний вид діяльності, не заслуговують на увагу, оскільки спростовані наведеними у справі доказами та судовою практикою, що склалася при вирішенні даних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» відхилити.

Рішення Галицького районного суду від 30 серпня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4