АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6370/16 Головуючий І інстанції - Довготько Т.М.
Справа № 643/3618/16 Доповідач - Міненкова Н.О.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Міненкової Н.О.

суддів: Кокоші В.В.

Пономаренко Ю.А.

за участю секретаря: Лашакової Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Ярослав Вікторович про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вище вказаним позовом, з урахування уточнень просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. 21 січня 2016року, зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_1, та повернути сторони в первісне становище; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла його двоюрідна сестра ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала в АДРЕСА_1. Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1, що належала останній на праві приватної власності в цілому, а саме 1/2 частина на підставі договору дарування, посвідченого 26.09.1998 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Гавриловою С.А., реєстр-№ НОМЕР_2, право власності зареєстровано КП «ХМБТІ» 07.12.1998 року та записане в реєстрову книгу за НОМЕР_3; 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 20.07.1994 року, реєстраційний НОМЕР_4, право власності зареєстровано КП «ХМБТІ» 27.07.1994 року та записано в реєстрову книгу за НОМЕР_3. Він, як двоюрідний брат померлої, є її єдиним спадкоємцем за правом представлення, відповідно до ч. 4ст. 1266 ЦК України, спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 (рідній тітці спадкодавця, яка була рідною сестрою матері спадкодавця ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлої в 2002році), якби вона була живою на час відкриття спадщини, оскільки вона була спадкоємицею ОСОБА_5 третьої черги за законом, відповідно до ст.1263 ЦК України. Жодних спадкоємців за законом попередніх черг у ОСОБА_5 не було , бо її батьки вже давно померли, спадкодавець була самотньою, чоловіка та дітей не мала, рідних братів та сестер в неї також не було.

Протягом встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини він подав до Третьої Харківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 72/2016. Однак, коли він почав збирати необхідні документи для подальшого оформлення своїх спадкових прав, йому стало відомо, що нотаріальна контора не зможе видати йому свідоцтво про право на спадщину на вище вказане нерухоме майно після 04.07.2016 року, оскільки згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта № НОМЕР_5 від 15.03.2016 року, наданою Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, вищевказана квартира не належить спадкодавиці. Для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до відповідного суду.

Відповідно до відомостей, що зазначені в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта № НОМЕР_5 від 15.03.201 броку, наданою Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, об'єкт нерухомостіАДРЕСА_1 належить в цілому на праві приватної власності - ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В., реєстраційний номер НОМЕР_6, номер запису про право власності НОМЕР_7, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:НОМЕР_8 від 21.01.2016 року.

Тобто зазначена спірна квартира була відчужена шляхом продажу її відповідачу ОСОБА_2 через сімнадцять днів після смерті продавця ОСОБА_5- попереднього власника цього майна.

Крім цього, істотною перешкодою для подальшого оформлення його спадкових прав є і існуюча державна реєстрація права власності на спадкове майно ОСОБА_5 за відповідачем ОСОБА_2, яка порушує його права як спадкоємця, оскільки він не зможе оформити свої спадкові права на це майно при існуванні державної реєстрації права власності за іншою особою.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали заявлений позов, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили суд позов задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_11 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Ярослав Вікторович в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що позивач ОСОБА_3 не має жодного доказу родинних зв'язків з померлою ОСОБА_5, продавець ОСОБА_5 запевнила, що на квартиру ніхто не претендує. ОСОБА_2 вважає себе добросовісним набувачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії Актового запису про смерть від 05.02.2016 року № НОМЕР_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.07.2016 року встановлено факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець м. Щучинськ, Кокчетавської області, Казахської РСР є двоюрідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5. Судове рішення вступило в законну силу 01 серпня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1, що належала останній на праві приватної власності в цілому, а саме 1/2 частина на підставі договору дарування, посвідченого 26.09.1998 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Гавриловою С.А., реєстр № НОМЕР_2, право власності зареєстровано КП «ХМБТІ» 07.12.1998 року та записане в реєстрову книгу за НОМЕР_3; 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 20.07.1994 року, реєстраційний НОМЕР_4, право власності зареєстровано КП «ХМБТІ» 27.07.1994 року та записано в реєстрову книгу за НОМЕР_3 (а.с.75- 76).

Згідно повідомлення Третьої Харківської державної нотаріальної контори від19.03.2016 року представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_9 було роз'яснено, що видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом після 04 липня 2016 року нотаріальна контора не зможе, оскільки згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта № НОМЕР_5 від15.03.2016 року, наданою Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, вищевказана квартира не належить спадкодавиці. Для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до відповідного суду м. Харкова (а.с.11).

Відповідно до відомостей, що зазначені в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта № НОМЕР_5 від 15.03.2016року, наданою Третьою Харківською державною нотаріальною конторою, об'єкт нерухомості квартира АДРЕСА_1 належить в цілому по праву приватної власності - ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В., реєстраційний номер НОМЕР_6, номер запису про право власності НОМЕР_7, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:НОМЕР_8 від 21.01.2016 року (а.с.12).

21 січня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. (а.с.13, 74).

Згідно ч. 4 ст. 30 Цивільного кодексу України, цивільна дієздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Тобто зазначена спірна квартира була відчужена, продана відповідачу ОСОБА_2 через сімнадцять днів після смерті продавця, попереднього власника цього майна, після припинення правоздатності певної фізичної особи.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого воно оголошується померлою (ч. З ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на спірну квартиру.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що під час укладення договору купівлі - продажу цивільна правоздатність та дієздатність продавця - ОСОБА_5 припинились внаслідок її смерті.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається, відповідає визначеним критеріям та вимогам.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Ст. 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 44 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус під час посвідчення правочинів визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43, а також перевіряє обсяг його повноважень.

У разі наявності сумнівів щодо цивільної дієздатності та правоздатності нотаріус має право зробити запит до відповідної фізичної чи юридичної особи.

Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін.

Порядок посвідчення угод про відчуження майна передбачено ст. 55 ЗУ «Про нотаріат».

Судом встановлено, що на момент укладення договору - купівлі продажу ОСОБА_5 значилася померлою, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Доводи ОСОБА_2 про те, що позивач ОСОБА_3 не має жодного доказу родинних зв'язків з померлою ОСОБА_5, судова колегія не бере до ували, оскільки рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.07.2016 року встановлено факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець м. Щучинськ, Кокчетавської області, Казахської РСР є двоюрідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5. Судове рішення не оскаржене та набрало законної сили (а.с.144-145).

Висновок суду є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року - залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - В.В. Кокоша

Ю.А. Пономаренко