Справа № 685/212/16-ц
Провадження № 2/685/83/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Дондель Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 05 грудня 2009 року,

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що банк видав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, на підставі укладеного між ними 05 грудня 2009 р. договору без номеру, який складається з підписаної позичальником Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правилами користування платіжною картою та Тарифів банку.

Позивачем заявлена вимога стягнути з позичальника заборгованість за даним договором, яка утворилася в зв'язку з неналежним виконанням ним своїх договірних зобов'язань по поверненню кредиту, і станом на 31 січня 2016 р. становить 16136,93 грн., складаючись із заборгованості по кредиту в сумі 1279,26 грн., заборгованості по процентах в сумі 10513,05 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3100 грн. та штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 744,62 грн. (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу за відсутності представника банку.

Відповідач ОСОБА_1, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Справа розглянута за відсутності учасників судового розгляду та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

22 січня 2008 р. між кредитодавцем Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк), та позичальником ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, на виконання якого Банк відкрив позичальнику рахунок № НОМЕР_1 з встановленим кредитним лімітом в сумі 500 грн. та надав кредитну карту для доступу до нього.

Сторони передбачили у п. 5.3 Умов право банку на зміну розміру наданого на платіжну карту кредитного ліміту в односторонньому порядку, по власному рішенню банку та без попереднього повідомлення клієнта, тому відповідачем було використано кредитних коштів на суму, більшу від первинного кредитного ліміту.

ОСОБА_1, відповідно до умов даного договору, зобов'язувався щомісячно вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від суми заборгованості, які складаються з частини заборгованості по кредиту та нарахованих до сплати процентів за ставкою 30 % річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 6.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, проценти за його користування, а також оплачувати комісії на умовах договору. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань, зокрема користування простроченим кредитом, відповідно до п. 5.5.1 держатель карти сплачує проценти по підвищеній процентній ставці.

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, починаючи з 19 червня 2010 р. ОСОБА_1 використовував кредитні кошти з кредитної карти, про що свідчить зміна показників в графах 3 «Сальдо поточної заборгованості за кредитом» та 4 «Сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються (пільговий період)» даного Розрахунку.

Відповідач частково вносив кошти на погашення кредиту, які розподілялися в черговості, визначеній статтею 534 ЦК України, тобто спочатку на погашення пені, потім заборгованості по процентах та в останню чергу - тіло кредиту, а починаючи з 21 січня 2013 р. він припинив виконання своїх договірних зобов'язань та жодного платежу на погашення заборгованості не вніс, що підтверджується зменшенням залишку поточної заборгованості по кредиту та пропорційним збільшенням залишку простроченої заборгованості, тому, з врахуванням внесених платежів, утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 1279,26 грн.

Відсотки за користування кредитними коштами в сумі 17927,26 грн. та заборгованість за пенею та комісією в сумі 3100 грн. нараховані відповідно до умов договору.

У пункті 8.6 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом, тобто відповідачем, строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, то клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. та 5 % від суми позову.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а за вимогами про стягнення неустойки, зокрема пені, - 1 рік, і їх перебіг починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Останній платіж на погашення заборгованості по Договору був здійснений відповідачем 20 січня 2013 р., тому з наступного дня розпочався перебіг позовної давності.

Строк позовної давності сторонами у договорі не був збільшений, тому є загальним.

Банк звернувся до суду з позовом 22 лютого 2016 р., здавши позовну заяву в цей день службі експрес-доставки «Меркурій», до підтверджується накладною № 646478 від 22 лютого 2016 р., тобто поза межами строку позовної давності, тому позов не може бути задоволений за спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Керуючись ст.ст. 204, 207, 254, 256, 257, 261, 264, 267, 526, 611, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 212-215, 226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 05 грудня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.П. Самойлович