Провадження № 2-з/201/252/2016р

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору недійсним.

Разом із позовною заявою представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, а саме просив накласти арешт на майно або грошові кошти, що належать ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44) і знаходяться у нього або в інших осіб, загальною вартістю (на загальну суму) 41 213,70 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2016 року заяву представника позивача було задоволено та накладено арешт на майно або грошові кошти, що належать ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44) і знаходяться у нього або в інших осіб, загальною вартістю (на загальну суму) 41 213,70 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» задоволено частково, ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2016 року про забезпечення позову скасовано та передано питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України).

За змістом ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, даних у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152 ЦПК України, зазначені розяснення постанови Пленуму Верховного Суду України, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача вид забезпеченням позову є втручанням в господарську діяльність ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», а накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» і знаходяться у нього або в інших осіб, на загальну суму 41 213,70 грн., суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в порушенні прав інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору недійснимвідмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.П. Ходаківський