Справа № 541/3245/15-ц
Номер провадження 2/541/213/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 лютого 2016 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Чернюк В.Д.

при секретарі Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

В грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділ частки із майна подружжя, а саме із автомобіля, набутого в шлюбі, посилаючись на те, що вони не дійдуть згоди про користування ним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, фактично відмовившись давати пояснення по справі, що є її правом.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений до нього позов визнав на засадах диспозитивності відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, що підтверджено звукозаписом судового процесу технічними засобами. Не заперечував щодо визначеної позивачем у позові вартості спірного автомобіля.

Дослідивши письмові докази по справі, та, проаналізувавши їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог, виходячи з наступних обгрунтувань.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1999 року / а.с. 5 /.

В грудні 2014 року, тобто, в період зареєстрованого шлюбу сторін, ними придбано автомобіль марки „CITROEN NEMO", 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. зареєстрований у власності за ОСОБА_2 / а.с. 4 /.

Позивачем визначено вартість цього автомобіля сумою у 130000 гривень. Відповідач погодився із такою вартістю. При розгляді справи сторони не клопотали про призначення та проведення відповідної автотоварознавчої експертизи спірного транспортного засобу.

Згідно до ст. 60 ч. 1, ст. 68 ч. 1 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтями 70 ч. 1 та 71 ч. 1 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Таким чином, виходячи з положень ст. 70 ч. 1 Сімейного кодексу України, частка позивача та відповідача у спірному автомобілі в грошовому виразі складає 65000 гривень.

Згідно зі ст. 183 ч. 2 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

За переконанням суду спірний автомобіль є неподільною річчю, а відтак його не можна поділити без втрати його цільового призначення.

Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

За приписами ст. 364 ч. 2 ЦК України, якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню з урахуванням узгодженої сторонами вартості спірного автомобіля.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стороною позивача документально підтверджено судові витрати по оплаті позову судовим збором на суму 650 гривень / а.с. 1 /.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60, 62, 64, 88, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 65 67, 68, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст. ст. 183, 364, 370 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

В порядку виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 65000 (шістдесят п*ять тисяч) гривень в рахунок вартості ? частки автомобіля марки „CITROEN NEMO", 2008 року випуску, НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Припинити право власності ОСОБА_1 на ? частку у праві спільної власності на автомобіль марки „CITROEN NEMO", 2008 року випуску, НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 з дня отримання нею компенсації від ОСОБА_2.

В рахунок відшкодування судових витрат по оплаті позову судовим збором стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 650 (шістсот п*ятдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Чернюк В.Д.