Номер провадження: 22-ц/785/482/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року, -

встановила:

16.02.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що 14.05.2008 року між ним та АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» в особі начальника відділення № 9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» ОСОБА_4 було укладено Договір № 1-1/100232 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті терміном на один рік із автоматичним продовженням цього строку. В дату укладення цього договору позивачем внесено в касу відповідача 10 000 дол. США. 13.08.2012 року з метою збільшення суми вкладу до 24 016 дол. США, ОСОБА_2 було укладено з АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» в особі начальника відділення № 9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» ОСОБА_4 Договір № 1-1/100232 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті на строк з 16.08.2012 року по 21.08.2013 року з умовою його продовження на 90 днів по згоді сторін. Під час дії договору позивачем отримувались від відповідача відповідні річні та 15.10.2013 року було повернуто з депозитного рахунку 4 000 дол. США шляхом перерахування на відкриту банківську картку.

23.12.2013 року та 27.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся до філії «Одеське РУ АТ «Банк «ОСОБА_3 та кредит» з заявами про видачу грошових коштів та процентів, визначених умовами договору, на що 27.01.2014 року та 06.06.2014 року отримав відповідь про відмову у видачі банківського вкладу та відсотків на нього, оскільки відносно посадових осіб банку порушено кримінальну справу, тому питання щодо виплати банківського вкладу буде вирішено за наслідками розслідування кримінальної справи.

22.04.2015 року ОСОБА_2 було подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якою збільшено розмір матеріальної шкоди з 323 165,97 грн. до 445 835,44 грн. у зв'язку зі зростанням курсу гривні до долару США станом на дату судового розгляду по відношенню до курсу станом на дату подання до суду позовної заяви.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 445 835 гривень 44 копійки та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Також було стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 3 654 гривні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» подало апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 липня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» задоволено.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року скасовано, постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 01 липня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що неправомірними діями працівника банку при виконанні ним трудових обовязків позивачеві було заподіяно матеріальної та моральної шкоди, а тому стягнув матеріальну шкоду у сумі 445835 грн, та моральну шкоду, яку визначив у сумі 5000грн.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони не повною мірою відповідають матеріалам справи та діючому законодавству.

Так на думку судової колегії, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення матеріальної шкоди, оскільки вона була заподіяна позивачеві неправомірними діями працівника банку при виконанні ним трудових (службових) обовязків, на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що винуватість працівника банку у скоєнні злочину чи адміністративного правопорушення не підтверджена вироком суду чи постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, не може бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки за змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України обовязок відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків, покладається на юридичну чи фізичну особу незалежно від доведеності вини їхнього працівника, при виконанні ним своїх трудових (службових) обовязків.

Водночас, судова колегія не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди, оскільки факт її заподіяння позивачеві відповідачем не був доведений у ході судового розгляду справи. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог щодо заподіяння йому моральної шкоди та не навів конкретних фактів негативних для нього наслідків, що мали місце через неправомірні дії працівника відповідача при виконанні ним своїх трудових (службових) обовязків.

Керуючись: ст. 304; п. 3 ч. 1 ст. 307; п. 3, 4 ст. 309; 316; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 та кредит» задовольнити частково.

Рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року змінити. Скасувати його у частині стягнення моральної шкоди і у задоволенні цієї частини позову відмовити.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту його проголошення, але може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7