Справа № 635/7997/15-ц
Провадження № 2/635/198/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: відділ Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про стягнення суми заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості та зменшення загального розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач за основною позовною заявою просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів за період з 16.01.2014р. по 27.08.2015р. в сумі 20183,86грн., пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 117268,23грн., а разом 137452,19грн. та сплачену суму судового збору.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що в період з 2004 року вона з відповідачем ОСОБА_3 перебувала в стосунках як чоловік та жінка без укладання шлюбу.

20 лютого 2010 року між ними було зареєстровано шлюб.

За час сумісного проживання та шлюбу у них народилися донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 20014 року шлюб було розірвано.

З моменту розірвання шлюбу і на теперішній час діти проживають з ОСОБА_1, та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач участі в вихованні дітей, а також участі у матеріальних або майнових витратах не бере.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02.09.2014р. з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у твердій грошовій формі, по 700,00грн. на кожну дитину, що разом на двох дітей складає 1400,00грн.

Починаючи з дня ухвалення рішення по аліментам на двох дітей, аліменти відповідач сплачує не в повному обсязі, та має постійну заборгованість з їх сплати, що підтверджується розрахунками державного виконавця, а саме загальна заборгованість по аліментам складає 20183,86грн.

Сума неустойки (пені), згідно наданого ОСОБА_1 розрахунку за кожен день прострочення по основним аліментам складає та витікає з наступного: відповідач повинен був сплатити аліменти у січні 2014 року за січень 2014 року у розмірі 1400грн. (45,16грн. на день). Кількість прострочених днів загалом складає 581. Сума боргу 20183,86грн. .

З січня 2014 року по серпень 2015 року нараховується пеня за кожен день прострочення відповідно до наступного:

20183,86 х 1% х 581 днів = 117268,23грн.

Загальний розмір пені становить 117268,23грн.

Загальна сума несплаченого боргу по аліментам становить 20183,86грн.

Вищевикладені обставини спонукали ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав та прав своїх дітей.

ОСОБА_3 22.01.2016р. звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та просив суд ухвалити рішення, згідно якому звільнити його від сплати заборгованості по аліментам та пені, а також зменшити загальний розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 250,00грн. на кожну дитину від дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

Позивач за зустрічною позовною вимогою обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02 вересня 2014 року було вирішено стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей по 700,00грн. на кожну дитину, загалом 1400,00 гривень на місяць. Також рішенням апеляційного суду Харківської області було призначено стягнення додаткових витрат на старшу дитину у розмірі 350,00 гривень в місяць. Таким чином, загалом ОСОБА_3 зобов'язано сплачувати аліменти в розмірі 1750,00грн. на місяць.

Як зазначає ОСОБА_3 в зустрічній позовній заяві, він за станом свого здоров'я та матеріальним становищем не в змозі виконувати такі рішення суду, внаслідок чого заборгованість по аліментам постійно зростає. ОСОБА_3 не в змозі виплачувати вже існуючу заборгованість, окрім того вона постійно зростає та утворює для нього «боргову яму».

Також, ОСОБА_3 вказує, що він ніколи не ухилявся від своїх батьківських обов'язків, навпаки неодноразово переказував гроші, хоча і невеликі, але стільки скільки міг. Також він намагався і намагається постійно спілкуватися з дітьми, але спілкування з дітьми ОСОБА_1 забороняє та весь час ускладнює тим, що залякує дітей та спотворює їм інформацію про нього, чим спричиняє страждання дітям і йому.

За час спільного життя з позивачем ОСОБА_3 напружено працював щоб забезпечити родину, сім'я жила за рахунок труда ОСОБА_3, при цьому ОСОБА_1 і діти фактично ні в чому не мали потреби, але ОСОБА_1 завжди прагнула його перевиховати, змінити, при цьому вгодити їй було фактично неможливо. В результаті напруженості сімейних відносин та трудового ритму життя в ОСОБА_3 трапився інсульт та він тривалий час був прикутий до ліжка та недієздатний.

Після його хвороби стосунки різко погіршились, він став не потрібен колишній дружині, оскільки вже не заробляв грошей, а навпаки потребував опіки, внаслідок чого у них частіше були непорозуміння і одного разу відповідач за зустрічною позовною заявою сказала йому більше не з'являтися. Усе сумісно нажите майно ОСОБА_3 залишив на користь своїх дітей та ОСОБА_1 в тому числі відбудований за його рахунок будинок, який було оформлено на батька ОСОБА_1, та автомобіль мікроавтобус «мерседес вито».

На даний час ОСОБА_3 мешкає в нежитловому приміщення з пічним опаленням. Власних доходів ОСОБА_3 не має, живе за рахунок допомоги родичів та друзів, здебільшого його матеріально підтримують повнолітні діти від першого шлюбу. Окрім того він піклується за своєю літньою матір'ю.

Після перенесеного інсульту, як зазначає ОСОБА_3, він ледве вижив, усі його справи зупинились, майно, яке він мав, здебільшого був змушений віддати колишнім діловим партнерам за борги, які виникли за часи хвороби та безробіття.

До недавнього часу ОСОБА_3 ще формально залишався зареєстрований як приватний підприємець, але зараз знятий з реєстрації, і не є приватним підприємцем.

Вищевикладені обставини спонукали його звернутися до суду з зустрічними позовними вимогами, які він просить задовольнити.

Представник третьої особи відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за відсутністю представника служби та вірність розрахунків наданих відділом виконавчої служби підтверджує (а.с.34).

В судовому засіданні ОСОБА_1 (позивач за основною позовною заявою) свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі у відповідності до обставин, викладених в позовній заяві, у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 заперечувала в повному обсязі, посилаючись на недоведеність обставин викладених в ній та відсутність будь-яких доказів, вказаних ОСОБА_3.

ОСОБА_3 (позивач за зустрічною позовною заявою) в судове засідання не з'явився, але його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, посилаючись на обставини викладені в зустрічній позовній заяві та у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 просила відмовити в повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 здійснюється сплата по аліментам поштовим зв'язком, а судовим виконавцем не вірно зазначено суму заборгованості.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін та свідків вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, а в задоволенні зустрічних позовних вимогах ОСОБА_3 відмовити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 вересня 2014 року, було змінено рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 серпня 2014 року, а саме з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій формі, по 700,00грн. на кожну дитину, починаючи з 16.01.2014р. (а.с.6).

Згідно наданих суду розрахунків ВДВС, заборгованість по аліментамскладає за період з 16.01.2014р. по 12.05.2015р. у розмірі 16264,51грн. та з 13.05.2015р. по 27.08.2015р.у розмірі 5419,35грн. (а.с.4, 5).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що дана заборгованість на момент звернення до суду та під час розгляду справи судом погашена не була, в зв'язку з чим остання просила стягнути з ОСОБА_3 вищевказану заборгованість по аліментам, а також пеню, що за 581 день становить 117268,23грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення пені від суми несплачених аліментів від 11.09.2013р., зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не вірно здійснено розрахунок пені, оскільки остання не врахувала періодичність платежів по яким вже були сплачені аліменти, а також ОСОБА_1 не надала суду доказів за який конкретно період були сплачені аліменти відповідачем (не вирахувано кількість днів за кожен місяць несплачених аліментів), за який час повинна визначатися пеня за несплачені аліменти (не враховано за які дні здійснилося зарахування сплачених аліментів) та не було заявлено клопотання про витребування судом з відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області детального та розширеного розрахунку заборгованості, що позбавило суд здійснити чіткий перерахунок пені, тому в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 щодо пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 117268,23грн. слід відмовити.

В зв'язку вищевикладеним суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 заборгованість зі сплати аліментів за період з 16.01.2014р. по 12.05.2015р. у розмірі 16264,51грн. та з 13.05.2015р. по 27.08.2015р.у розмірі 5419,35грн., що разом становить 20183,86грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони не знайшли свого підтвердження жодним доказом на підтвердження обставин викладених в зустрічній позовній заяві у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, а саме: ОСОБА_3 не вказано та не підтверджено назву самої хвороби, її тяжкість, скрутність фінансового становища останнього, що позбавляє можливості суд встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Також, суд не може взяти до уваги показання допитаних в якості свідків з боку ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки останні надали суду суперечливі пояснення, які не співпадають між собою та не вказали чим саме хворий ОСОБА_3 і з якого часу.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В зв'язку з чим необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 487,20грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212, 214-216 ЦПК України, ст. 196 СК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, в задоволенні зустрічних позовних вимогах ОСОБА_3 відмовити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість зі сплати аліментів за період з 16.01.2014р. по 12.05.2015р. у розмірі 16264,51грн. та з 13.05.2015р. по 27.08.2015р.у розмірі 5419,35грн., що разом становить 20183,86грн. (двадцять тисяч сто вісімдесят три гривні вісімдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 487,20грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва