Справа № 683/3499/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бондарчук Л.А.

при секретарі Борикіній Л.В.

з участю представника

відповідача-позивача Сташук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт Колект» до ОСОБА_2 заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт Колект» про визнання виконання договору неналежним та розірвання договору,

встановив:

03 грудня 2014 року ТОВ «Кейт Коллект» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 25 липня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №0 за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 80 000 доларів США під 13,5 відсотків річних строком до 23 липня 2017 року.

8 липня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №0, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 100 000 доларів США під 15 відсотків річних строком до 07 липня 2015 року.

12 грудня 2011 року на підставі договору факторингу №1 укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кейт Коллект»», останнє набуло права кредитора за договорами, в тому числі і за договором №0 від 25 липня 2007 року та №0 від 8 липня 2008 року.

Оскільки позичальник взяті на себе зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту виконував неналежним чином, його заборгованість перед кредитором станом на 1 грудня 2013 року заборгованість за договором №0 від 25 липня 2007 року 114 781,79 доларів США, а за договором №0 від 8 липня 2008 року 166 262,92 долари США. Оскільки ОСОБА_2 наявну заборгованість в добровільному порядку сплатити відмовляється, ТОВ «Кейт Коллект»» просить його позов задовольнити, стягнувши зазначену заборгованість а також судові витрати.

20 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Кейт Коллект» про визнання виконання договорів про надання споживчого кредиту №0 від 25 липня 2007 року №0 від 8 липня 2008 року неналежним та їх розірвання у зв'язку із істотним порушенням умов договору АКІБ «УкрСиббанк», стягнення моральної шкоди. Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що кредит надавався у формі кредитної лінії. Банком в супереч умов договору №0 надав кредитні кошти у національній валюті в сумі еквівалентній 22 000 доларів США, відповідні кошти позичальником були повернуті банку до кінця 2008 року. В липні 2008 року у наданні коштів під 13.5 відсотків річних ОСОБА_2 було відмовлено і банк наполіг на укладенні нового кредитного договору №0 за яким він отримав лише 10 000 доларів США, які повернув до кінця 2008 року.

Будь-яких інших угод між позичальником та банком не укладалося, з огляду на що він вважає, що банком він був введений в оману відносно суми кредиту, оскільки кредитні кошти було надано в значно меншому розмірі ніж визначено договорами. З огляду на викладене ОСОБА_2 просить його вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представником позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнювалися декілька разів, остаточно він просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Кейт Коллект» заборгованість за договором №0 в сумі 132 514,38 доларів США станом на 18 лютого 2016 року, та заборгованість за договором №0 від 8 липня 2008 року в сумі 201 060,18 доларів США станом на 18 лютого 2016 року. В задоволенні зустрічного прозову просив відмовити за безпідставністю. Також ним було подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив первинний позов задовольнити в повному обсязі. від 25 липня 2007 року до суду було направлено заяву про розгляд справи за його відсутності позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти первинного позову заперечив, зустрічний позов просив задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первинний позов слід задовольнити частково, а в задоволенні зустрічного слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №, за умовами якого позичальник отримав 80 000 доларів США під 13,5 відсотка річних, строком до 23 липня 2017 року.

25 липня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1, якою було додано додаток №2 до договору «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», передбачено сплату комісії, а також визначені обставини, у яких може бути змінено відсоткову ставку.

Додатковою угодою №2 від 2 лютого 2009 року між кредитором та позичальником було досягнуто згоди щодо перенесення строків виконання зобов'язань ОСОБА_2 зі сплати процентів за період з 1 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року на період з 1 січня 2014 року по 10 січня 2014 року, а також змінено кінцевий термін повернення кредиту з 25 липня 2017 року на 25 липня 2025 року..

В цей же день між банком та ОСОБА_2 було укладено і додаткову угоду №3, якою було змінено схему погашення кредиту, якою передбачено щомісячну сплату ануїтентних платежів в розмірі 865 доларів США.

15 квітня 2009 року додатковою угодо №4 було перенесено сплату процентів за договором нарахованих в період з 1 лютого 2009 року по 2 лютого 2009 року на період з 1 березня 2011 року по 10 березня 2011 року.

8 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 100 000 доларів США під 15 відсотків річних строком до 7 липня 2015 року.

Додатковою угодою, укладеною у день підписання договору, останній за згодою сторін було доповнено додатком №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», передбачено сплату комісії, а також визначені обставини, у яких може бути змінено відсоткову ставку.

3 лютого 2009 року між кредитором та позичальником було досягнуто згоди щодо перенесення строків виконання зобов'язань ОСОБА_2 зі сплати процентів за період з 1 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року на період з 1 січня 2014 року по 10 січня 2014 року, а також змінено кінцевий термін повернення кредиту з 7 липня 2015 року на 7 липня 2025 року. В цей же день між банком та ОСОБА_2 було укладено і додаткову угоду №3, якою було змінено схему погашення кредиту, якою передбачено щомісячну сплату ануїтентних платежів в розмірі 1 286 доларів США.

15 квітня 2009 року додатковою угодо №4 було перенесено сплату процентів за договором нарахованих в період з 1 лютого 2009 року по 2 лютого 2009 року на період з 1 березня 2011 року по 10 березня 2011 року.

12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №1 за умовами якого, позивач, як новий кредитор набув право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, в тому числі і за договорами укладеними із ОСОБА_2

Позичальник взяті на себе зобов'язання перед кредитором виконував неналежним чином, припинивши здійснювати щомісячні платежі по кредитному договору № з 25 серпня 2009 року, а по кредитному договору №0 з 3 березня 2009 року. Внаслідок чого, станом на 18 лютого 2016 року заборгованість ОСОБА_2 перед кредитором за договором № від 25 липня 2007 року становить 132 514,38 доларів США, з яких 68 346,18 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 64 168,20 доларів США заборгованість за відсотками. Заборгованість за договором №0 від 8 липня 2008 року становить 201 060,18 доларів США, з яких 94 046,49 доларів США тіло кредиту, 107 013,69 доларів США відсотки.

Дані факти підтверджуються копіями договорів про надання споживчого кредиту від 25 липня 2007 року, від 8 липня 2008 року, розрахунками заборгованості, копією договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року із додатками, в тому числі копією реєстру боржників, копіями меморіальних ордерів на вдачу кредитних коштів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ч.1 ст.513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч.2 ст.516 ЦК України передбачено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Частинами 1,5 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду із позовом 30 листопада 2014 року (дата здачі на пошту позовної заяви, про що свідчить штамп на конверті (а.с.92).

Умовами обох договорів про надання споживчого кредиту передбачено щомісячну сплату кредиту відповідно до графіку. Оскільки в судовому засіданні представником відповідача було подано заяву про застосування строків позовної давності щодо заявлених вимог, тому в межах трирічного строку позовної давності з позичальника на користь кредитора підлягає стягненню заборгованість за договором № від 25 липня 2007 року починаючи з 30 листопада 2011 року в сумі 105 579,32 доларів США, з яких тіло кредиту 64 804,92 долара США= (68 346,18 - 3 541,26 (заборгованість станом 25.10.2011 року)), відсотки за кредитом 40 774,40 доларів США = (64 148,20 - 24 156,30 доларів США(станом на 25.10.2011 року)) + заборгованість за процентами в сумі 782,50 доларів США, яка перенесена з 1 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року на період з 1 січня 2014 року по 10 січня 2014 року на підставі додаткової угоди №2 від 2 лютого 2009 року.

За договором №0 від 8 липня 2008 року заборгованість в межах трирічного строку позовної давності з наданого розрахунку заборгованості становить 158 237,75 доларів США, з яких заборгованість по тілу кредиту 89 734,60 доларів США=94 046,49 - 4 311,89 доларів США, заборгованість за відсотками 68 503,15 долари США = 107 013,69 - 39 705,98 доларів США + 1 195,44 доларів США, перенесених за додатковою угодою від 2 лютого 2009 року за період з 1 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року на період з 1 січня 2014 року по 10 січня 2014 року.

Оскільки ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитними договорами, з нього на користь ТОВ «Кей-Колект» слід стягнути заборгованість за договором № від 25 липня 2007 року в сумі 105 579,32 доларів США, за договором №0 від 8 липня 2008 року в сумі 158 237,75 доларів США.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2, то суд виходить з такого.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем-позивачем ОСОБА_2 в судовому засіданні належними та допустимими доказами не було підтверджено факт введення його банком в оману відносно суми кредиту, отримання коштів в значно меншому розмірі. Як і не доведено, що додаткові угоди до договорів споживчого кредиту ним не підписувалися, оскільки відповідні обставини спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема графіком повернення кредиту (додаток №1 до договору від 25 липня 2007 року (а.с.13-15), додатком №2 Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту до договору від 25 липня 2007 року (а.с.17-19), додатковими угодами до кредитного договору із відповідними додатками (а.с.21-26, 29, 30, 31, 32-33, копіями меморіальних договорів на видачу кредитних коштів за договором від 25 липня 2007 року (а.с.45-47), копією додатку №1 до договору від 8 липня 2008 року (а.с.74-75), додатком №2 графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту до договору від 8 липня 2008 року (а.с.76-78), копіями додаткових угод та додатків до них (а.с.79-82, 83, 84), копіями меморіальних ордерів на видачу кредитних коштів (а.с.87, 90). Крім цього в судовому засіданні факт не підписання додаткових угод до обох кредитних договорів позичальником ОСОБА_2 не був підтверджений і висновком судової - почеркознавчої експертизи призначеної за клопотанням представника відповідача-позивача. Все це свідчить про безпідставність позовної вимоги про визнання виконання договорів неналежним.

В силу ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору

В судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили про істотні порушення прав позичальника іншою стороною за договорами про надання споживчого кредиту від 25 липня 2007 року та від8 липня 2008 року, належними та допустимими доказами це підтверджено не було. З огляду га що суд вважає, що підстави для розірвання договорів відсутні.

Загальні підстави для відшкодування моральної шкоди визначені ст.23 ЦК України.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Однак, скільки в судовому засіданні порушення прав позичальника з боку кредитора встановлено не було, відсутні підстави і для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди розмір якої відповідачем позивачем було визначено у сумі 1 000 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Судові витрати по справі за первинним позовом становлять 3 654 грн. Позов задоволено частково на загальну суму 263 817,07 доларів США, що становить 79,09% від ціни позову 333 574,56 доларів США. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача з ОСОБА_2 слід стягнути 2 889 грн. 95 коп. = 3 654 грн. х 79,09%/100%.

Судові витрати по зустрічному позову слід покласти на відповідача-позивача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611 п.1, 612 ч.1, 1046, 1048 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт Колект» до ОСОБА_2 заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ( м. Київ вул. Іллінська, 8, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 25 липня 2007 року в сумі 105 579,32 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ( м. Київ вул. Іллінська, 8, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 8 липня 2008 року в сумі 158 237,75 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ( м. Київ вул. Іллінська, 8, ) судові витрати в сумі 2 889 грн. 95 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт Колект» про визнання виконання договорів про надання споживчого кредиту № від 25 липня 2007 року, №0 від 8 липня 2008 року неналежним та розірвання договорів про надання споживчого кредиту № від 25 липня 2007 року, №0 від 8 липня 2008 року, стягнення моральної шкоди в сумі 1 000 грн. відмовити.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: