РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/229/16-ц

Пров. №2/668/688/16

22.01.2016

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Підгрушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про визнання правочинів недійсними, визнання права власності на частину спадкового майна у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що в 17.01.1995 року помер її батько. На праві приватної власності померлому належав житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями за адресою: м. Херсон, вул. Литвинова,137а. Після його смерті відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. 22.05.2006 року ОСОБА_5 - мати позивача, відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 уклали між собою договір дарування, згідно якого успадковані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 2/3 частини житлового будинку № 137-а по вул. Литвинова в м. Херсоні були подаровані ОСОБА_3 Відповідачі перешкоджали їй у спілкуванні з батьком, про смерть батька та відчуження майна дізналась у 2015 році. Просить визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та договір дарування 2/3 частини житлового будинку № 137-а по вул. Литвинова в м. Херсоні.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували.

Представник третьої особи в судове засідання також не зявився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи третя особа належним чином повідомлена.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Положеннями ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Аналогічні положення містить ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року).

Відповідно до положень ч. 1 ст. ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними.

Згідно вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до розяснень п. 27 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути порушення прав інших осіб у звязку із видачею свідоцтва про право на спадщину.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 17.01.1995 року.

З свідоцтва про народження ОСОБА_7 вбачається, що її батьком зазначено ОСОБА_6.

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16.07.2015 року ОСОБА_7 змінила прізвище на «Крамаренко».

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16.07.2015 року, ОСОБА_8 змінила прізвище на «Пархомик».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на «Лавриненко».

Таким чином, судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_6.

Згідно матеріалів справи спадкоємцями після померлого ОСОБА_6 спадщину прийняли його син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_5.

Спадкове майно після померлого ОСОБА_6 складається з житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Литвинова, 137а, в м. Херсоні.

З копії договору дарування від 22.05.2015 року, посвідченого нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10А, вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали між собою договір дарування, згідно якого успадковані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 2/3 частини житлового будинку № 137-а по вул. Литвинова в м. Херсоні були подаровані ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 22.12.2007 року.

29.10.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона у справі № 668/8699/15ц за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позов задоволено, ОСОБА_11 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_6.

Таким чином, позивач є рідною дочкою та спадкоємцем після смерті ОСОБА_12, тому вона має право на спадкування частки спадкового майна, яке належало спадкодавцю.

Оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2006 року отримані спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 із подальшим відчуженням 2/3 частини житлового будинку № 137-а по вул. Литвинова в м. Херсоні на користь ОСОБА_3 в порушення спадкових прав позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з тим, вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування не підлягають задоволенню. Оскільки після визнання права позивача на спадкування та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та повернення сторін у первісний стан, позивач має реалізувати своє право шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 1216, 1261, 1280, 1297, 1301, ЦК України, ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року), ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.04.2006 року Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6, номер у спадковому реєстрі 39529509, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1528.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.04.2006 року Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, номер у спадковому реєстрі 39529574, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1530.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.04.2006 року Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6, номер у спадковому реєстрі 39529464, номер в реєстрі нотаріальних дій 1-1532.

Визнати недійсним договір дарування 2/3 частин житлового будинку № 137-а по вул. Литвинова в м. Херсоні, укладений 22.05.2006 року між ОСОБА_13, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1408.

В задоволенні позову в частині визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_14