Справа № 426/5596/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2016 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про стягнення заборгованості по заробітної плати, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про стягнення заборгованості по заробітної платі та вихідну допомогу в сумі 28578 гривень 11 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він працював на ДП «Укршахтгідрозахист» в період З 01.04.2008 року по 04.06.2015 року та згідно наказу № 87к від 04.06.2015 року був звільнений у звязку із порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов трудового договору, ч.3 ст.38 КЗпП з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. На день звернення до суду заборгованість із заробітної плати та вихідна допомога у розмірі 28 578,11 гривень, позивачу відповідачем до теперішнього часу не сплачена.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також надав письмові пояснення та підтвердив заборгованість по заробітної платі позивачу, зазначає, що причиною непогашення заборгованості по заробітної плати перед позивачем сталося в силу обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини). Так, на момент виникнення заборгованості підприємство заходилося за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Абакумова, 1. Згідно розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, серед яких населений пункт, де знаходиться підприємство. Крім цього, незаконними збройними формуваннями було захоплено адміністративну будівлю відповідача, шахти з водовідливними комплексами, в тому числі водовідвідний комплекс, де працював позивач, у звязку із чим, відповідач був позбавлений можливості продовжувати виробничу діяльність. Крім того, відповідач фінансується за рахунок державного бюджету та є одержувачем бюджетних коштів. Після початку АТО на території Донецької та Луганської області, витрати на утримання водовідливних комплексів ДП «Укршахтгідрозахист», в тому числі і на виплату заборгованості по заробітній платі, не були передбачені відповідними кошторисами, затвердженими Міненерговугілля України на 2015-2016 роки. Згідно діючого законодавства, чіткого розробленого механізму погашення заборгованості по заробітної платі громадянам, що утворилась внаслідок АТО відсутній. Відповідач неодноразово звертався до різних Міністерств з листами, щодо вирішення питання виплати заборгованості по заробітній платі. Згідно Сертифікатів про форс-мажорні обставини ( непереборна сила) від 08.08.2016 року, виданого Торгово-промисловою палатою України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема: акти тероризму на території Донецької м. Макіївка. Просять врахувати вищевикладене при розгляді даної справи та при винесенні рішення.

Представник третьої особи - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, та письмово пояснив, що притягнення Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві у даній справі є безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, будь-яких документів або довідок про взяття позивача на облік як такого, що переміщений з тимчасово окупованої території України до матеріалів не додано.

Суд, зясувавши думку сторін, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відомостей трудової книжки від 12 серпня 1974 року позивач працював на ДП «Укршахтгідрозахист» в період з 01.04.2008 року по 04.06.2015 року. Згідно наказу № 87к від 04.06.2015 року був звільнений у звязку із порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов трудового договору, ч.3 ст.38 КЗпП з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. (а.с.62-64)

Заборгованість ДП «Укршахтгідрозахист» перед позивачем по заробітній платі за період з червня 2015 по грудень 2014 року складає 28578, 11 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі. (а.с.65)

Частиною 1 ст. 43 Конституції України передбачено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ч. 7 ст. 43 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року N 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що в день звільнення з позивачем не проведено усіх розрахунків, на час розгляду справи йому не виплачено заробітну плату за період з червня 2015 по грудень 2014 року складає 28 578, 11 грн., що також не заперечується відповідачем, а тому, враховуючи приписи ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 116 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 28 578, 11 грн.

Керуючись ст. ст. 43, 46 Конституції України, ст. ст. 1-3 Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Законом України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси», ст. ст. 4, 47, 116, 117 КЗпП України, 9, 617 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 197, 212-215, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про стягнення заборгованості по заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про стягнення заборгованості по заробітної плати та вихідної допомоги в сумі 28578 гривень 11 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітної платі та вихідну допомогу в сумі 28 578 гривень 11 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_2