Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/5710/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Лихосенко М.О.
Провадження № 22-ц/778/471/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 11 жовтня 2014 року померла її мати ОСОБА_6, після її смерті відкрилась спадщина на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Трипільська, буд. 9 м. Запоріжжя. За життя ОСОБА_6 заповіту не склала.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є вона, як дочка померлої, її брат ОСОБА_3 та чоловік її матері ОСОБА_7

У встановленому законом порядку вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

11 листопада 2014 року ОСОБА_7 письмовою заявою відмовився від прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_6 на користь дочки спадкодавця ОСОБА_4, тобто на її користь. Таким чином, її доля у спадщині становить 2/6 частини.

18 травня 2015 року постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати за нею право власності на 2/6 частки житлового будинку № 9 по вул. Трипільській в м. Запоріжжі, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 11.10.2014року; стягнути з відповідача на її корись судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку житлового будинку № 9 по вул. Трипільській в м. Запоріжжі, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 11.10.2014року.

В частині позовних вимог про стягнення судового збору відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 1/2 частка житлового будинку 9 по вул. Трипільській в М-Запоріжжі належала матері позивача ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 03.10.2000 року за № 2-1096, зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 177 під реєстровим № 215 та свідоцтва про право власності від 29.03.2001 року, виданого 29.03.2001р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстраційний номер 998.

Інша 1/2 частка вказаного будинку належала чоловіку матері позивача - ОСОБА_9.

l1.10.2014 роу ОСОБА_6 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частку житлового будинку 9 по вул. Трипільській в м. Запоріжжі.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено що , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом І черги після смерті ОСОБА_6 відповідно до ст. 1261 ЦК України є позивач , як дочка померлої, син ОСОБА_3 - відповідач та чоловік ОСОБА_7С, тобто доля кожного спадкоємця складає 1/6 частину спадщини .

У встановленому законом порядку позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10 і відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

11.11.2014 року спадкоємець ОСОБА_7С, чоловік померлої, звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_6 на користь дочки спадкодавця ОСОБА_4 Суд першої інстанції обґрунтовано визначився ,що доля позивача у спадщині складає 2/6 частини, чи 1/3.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 18.05.2015 року № 135/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на ім»я померлої на вказану частину будинку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.08р. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду.

Згідно вимог ст..ст.15,16 ЦК України отримання права власності в порядку спадкування для позивача можливо в лише в судовому порядку.

Недоречними є посилання апеляційної скарги про неможливість вирішення спору без урахування самочинно збудованих споруд ,так як наявність або відсутність самочинно збудованих оруд не впливає на можливість особи отримання права власності на майно в порядку спадкування.

Не ґрунтуються на вимогах закону також доводи ОСОБА_12 про залучення до участі у справі спадкоємців ОСОБА_9 , так як звернувшись до нотаріуса з заявою про відмову від спадщини після померлої дружини ОСОБА_10 11.11.2014 року на користь позивачки ,він скористався своїм особистим правом відносно спадкового майна і до смерті 04.06.2015 року з завою про скасування або відкликання попередньої заяви до нотаріуса не звертався.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 у цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: