провадження 2/331/150/2016
справа 331/7939/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа без самостійних вимог: Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила і в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 - донька ОСОБА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,0505 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка як спадкоємець за законом першої черги звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на підставі чого було заведено спадкову справу за № 223 за 2014 рік.

На частину спадкового майна, а саме, на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, позивачка отримала свідоцтво та отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2014 р.

На теперішній час позивачка має перешкоди в оформленні права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка також входить до складу спадкового майна, та яку ОСОБА_2 під час життя успадкувала як спадкоємець після смерті ОСОБА_3, але не встигла зареєструвати на своє ім'я в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку тому, що ОСОБА_1, як спадкоємцем, не надано до нотаріальної контори державний акт на право власності на земельну ділянку та витяг з Державного земельного кадастру.

Позивачка не має змоги надати вказані документи, оскільки ОСОБА_2 не встигла за життя отримати на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку в Головному управлінні Держземагенства у Запорізькій області, та зареєструвати відповідно до вимог закону право власності на вказане нерухоме майно, яке виникло у неї на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.05.2012 р. та ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2012р. справа № 2/0808/1032/2012 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

29.11.2012 року ОСОБА_2 подала до Управління Держкомзему у м. Запоріжжя Запорізької області заяву про державну реєстрацію на своє ім'я земельної ділянки, просила надати послуги з реєстрації земельної ділянки та державного акту на право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, так і не встигнувши отримати на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0505 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2, в порядку спадкування після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка успадкувала вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, якому належала вказана земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, реєстраційний номер: 25 від 08.05.2007 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 позов підтримала на підставах, зазначених у позові.

Представник відповідача проти позову не заперечує.

Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернувся, заперечень на позов не надав.

Сторони не заперечують розглянути справу у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 - донька позивачки ОСОБА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,0505 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі статті 1261 Цивільного кодексу України ОСОБА_1, як спадкоємець за законом першої черги, звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на підставі чого було заведено спадкову справу за № 223 за 2014 рік.

На частину спадкового майна, а саме, на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.07.2014 року, видане Дмитрієвою Н.П., державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 4-635, спадкова справа № 223/2014, та отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2014 р. серія ЕАУ № 245482.

На теперішній час позивачка має перешкоди в оформленні права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка також входить до складу спадкового майна, та яку ОСОБА_2 під час життя успадкувала як спадкоємець після смерті ОСОБА_3, але не встигла зареєструвати на своє ім'я в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Так, згідно з Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2014 року за № 1754/02-31, державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку площею 0,0505 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Причиною відмови являється той факт, що ОСОБА_1, як спадкоємцем, не надані до нотаріальної контори документи на вказане спадкове майно, оформлені відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме державний акт на право власності на земельну ділянку та витяг з Державного земельного кадастру.

Позивачка не має змоги надати вказані документи, оскільки ОСОБА_2 не встигла за життя отримати на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку в Головному управлінні Держземагенства у Запорізькій області, та зареєструвати відповідно до вимог закону право власності на вказане нерухоме майно, яке виникло у неї на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.05.2012 р. та ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2012р. справа № 2/0808/1032/2012 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.05.2012 р., справа № 2/0808/1032/2012 та ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2012 р. по справі № 2/0808/1032/2012, за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку № 25, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0505 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25 від 08 травня 2007 року.

29.11.2012 року спадкодавець ОСОБА_2 подала до Управління Держкомзему у м. Запоріжжя Запорізької області заяву про державну реєстрацію на своє ім'я земельної ділянки відповідно до Земельного кодексу України та Постанови «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» та на підставі рішення суду, Жовтневий районний суд, справа № 2/0808/1032/2012 від 03.05.2012 р., вона просила надати послуги з реєстрації земельної ділянки та державного акту на право власності для ОСОБА_2, інн. НОМЕР_1 для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,0505 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, визначений кадастровий номер земельної ділянки:

НОМЕР_2, дата прийняття заяви: 29 листопада 2012 року, обліковий номер заяви: ЗВ-12012.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, так і не встигнувши отримати на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цієї обставини від спадкоємця обов'язково вимагаються відповідні документи.

У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 4.20 гл. 10 розділу II Поряду вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

На теперішній час Позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті своєї доньки, оскільки ОСОБА_2, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_3, не завершила процедуру оформлення права власності на власне ім'я з причини її смерті.

На теперішній час отримати документи на спадкове нерухоме майно та зареєструвати право власності за спадкодавцем не виявляється можливим, оскільки правоздатність фізичної особи припиняється з її смертю ( ст. 25 ЦК України).

За таких обставин питання визначення належності цього майна попередньому власнику (спадкодавцю) та перехід права власності до наступного власника (спадкоємця) може бути вирішено лише у судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його, визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України)

Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання та підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є зокрема рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Позов визнано відповідачем.

Таким чином, позов обґрунтований, вимоги законні, тому підлягають задоволенню.

Керуючисьст.ст.10,11,212-215 ЦПК України, ст.ст.182,328,331,392,1216,1217,1218,1220-1223,1225,1258,1261,1296 ЦК України, ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0505 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2, в порядку спадкування після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка успадкувала вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, якому належала вказана земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, реєстраційний номер: 25 від 08.05.2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які були відсутні у судовому засіданні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Смолка І.О.