Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у. № 316/2532/14
№ проваджен 22-ц/778/33/16 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко І.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Подліянової Г.С.,

ОСОБА_2,

при секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Позивач зазначав, що 09.03.2013 року, об 11 годині, ОСОБА_3 в м. Енергодар, по дорозі Енергодарське шосе на залізничному переїзді, керуючи автомобілем марки «КІА SORENTO», державний номер НОМЕР_1, не обрав безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 В результаті ДТП обом автомобілям спричинені технічні пошкодження.

Постановою Енергодарського міського суду від 25 березня 2013 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, визначена звітом про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, від 14 січня 2015 роу № 101 становить 47328 грн. 34 коп, вартість відновлювального ремонту 75580 грн. 96 коп.

Моральні страждання обґрунтовує тим, що він є власником автомобіля, та має право вільно ним користуватися, чого був позбавлений в результаті пошкодження автомобілю. Моральну шкоду оцінює у 25000 грн.

Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну збитки в сумі 75580 грн. 96 коп., моральну шкоду в сумі 25000 грн., сплачений судовий збір в сумі 960 грн. 75 коп. та витрати на проведення експертизи в сумі 1019 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 75580 грн. 96 коп., моральну шкоду у розмірі 2000 грн., витрат понесені у зв'язку з судовим розглядом справи, а саме 960 грн.75 коп. судовий збір, та суму 1019 грн. за проведення експертизи по оцінці шкоди.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ОСОБА_7 застрахував свою цивільну-правову відповідальність в ТДВ СК «НАСТА», тому вирішуючи питання про обсяг відповідальності ОСОБА_3 за шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля потерпілого, з підстав статті 1166, 1187 ЦК України, районний суд не застосував статтю 1194 ЦК України та не зробив висновків щодо наявності чи відсутності обов'язку у ТДВ СК «НАСТА»як страховика здійснити виплату страхового відшкодування такого виду, тому просить рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди скасувати та відмовити в задоволенні цих позовних вимог

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що винні дії ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв'язку з завданою позивачу майновою та моральною шкодою, тому відповідач як власник джерела підвищеної небезпеки зобов'язаний відшкодувати шкоду. Крім того, доказів про надання страховику письмового повідомлення про ДТП у встановлений законом строк відповідачем не надано, тому шкода відшкодовується у загальному порядку.

З тким висновком суду погоджується колегія суддів.

Судом установлено, що 09.03.2013 року, об 11 годині, ОСОБА_3 в м. Енергодар, по дорозі Енергодарське шосе на залізничному переїзді, керуючи автомобілем марки «КІА SORENTO», державний номер НОМЕР_1, не обрав безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілю «MITSUBICHI», державний номер 609-12, завдані механічні пошкодження.

Згідно з висновком консультативно-автоекспертного бюро від 14.01.2015 року № 101, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "«MITSUBICHI», державний номер НОМЕР_4 складає 75580 грн. 96 коп. ( а.с. 42-48)

Витрати ОСОБА_5 на проведення автотоварознавчсого дослідження становлять 1019 грн. ( а.с. 15, а.с. 41)

Постановою Енергодарського міського суду від 25 березня 2013 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ксерокопії полсу №АВ / 3073361 цивільна відповідальність відповідача застрахована ТДВ СК « НАСТА».

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Така правововий висновок міститься в Ухвалі Верховного Суду України від 20 січня 2016 року справа №2808цс15

У даній справі позивач звернулися до суду з позовом до особи, яка завдала шкоди, - ОСОБА_3 й просив на підставі статті 1166, 1187 ЦК України стягнути з відповідача грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля НОМЕР_3, який належить на праві власності ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України постановив стягнути з відповідача ОСОБА_3, як заподіювпача шкоди на користь позивача матеріальну шкоду спричинену пошкодженням його автомобіля в розмірі 75580грн. 96 коп. та 1019 грн. за проведення експертизи по оцінці шкоди.

При цьому суд першої інстанції також взяв до уваги, що ОСОБА_3 не надав доказів, як передбачено пунктом 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , що останній, як страхувальник, повідомив ТДВ СК «НАСТА» відповідним письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка.

Матеріали справи таких доказів не містять.

На неодноразові звернення, як судом першої так і судом апеляційної інстанції до страховаї компанії ТДВ СК «НАСТА» з вимогою надати страхову справу по даній ДТП остання не реагувала, страхову справу не надала.

Таким чином суд першої інстанції забезпечив реалізацію абсолютного права позивача на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, безпосередньо особою, яка завдала шкоди, - відповідачем ОСОБА_3, на підставах, передбачених законом (статтею 1187 ЦК України). Такі висновки суду не позбавляють ОСОБА_3 права порушувати питання про захист його майнового інтересу як страхувальника, оспорювати повноту виконання ТДВ СК «НАСТА» своїх обов'язків страховика в частині визначення розміру страхового відшкодування за страховим випадком - дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 09.03.2013 року й унаслідок якої був пошкоджений автомобільНОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_5

За таких обставин результат розгляду судом позову по суті відповідає загальним правилам вирішення вимог про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля потерпілого, в деліктних правовідносинах і підстав для скасування рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди не вбачається.

При цьому колегія суддів ввжає за необхідне зменшити витрати, понесені у звязку з судовим розглядом справи з 960 грн. 75 коп. до 755 грн. 80 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК УКраїни, отже в цій частині рішення суду підлягає зміні з підстав, передбчних п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Рішення суду в частині стягнення моральної шкоди не переглядається, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково .

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 червня 2015 року у цій справі в частині стягнення судового збору змінити. Зменшити суму судового збору з 960грн. 75 коп. до 755 грн. 80 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: