АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб:

представника позивача Гречкосій А.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_2

на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» 5 842, 94 дол. США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 164 751 грн. 88коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, 2 873 грн. 33 коп. - пеня за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту, 25 507грн. 90 коп. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості по тілу та процентам, 444 грн. 60 коп. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, 959 грн. 51 коп. - сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, а всього стягнути 194 537, 23 грн. та 5 842,94 дол. США. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Справа №758/14811/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11175/2016
Головуючий у суді першої інстанції Ю.Л. Зарицька
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням, ОСОБА_3 через свого представника подав апеляційну скаргу, просить оскаржуване рішення змінити в частині стягнення пені в сумі 167625,21 грн. та стягненні 3% річних та інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в сумі 26912,01 грн. зменшивши розмір стягнутої пені з суми 167625,21 грн. до 42045, 61 грн., скасувати у повному обсязі загальну суму 3% річних і інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в сумі 26912,01 грн., зменшити розмір загальної суми заборгованості з 5842,94 дол. США до 5 553,63 дол. США, стягнути з позивача судовий збір у розмірі 3331,77 грн., посилаючись при цьому порушення судом норм матеріального права.

В обґрунтування скарги вказав на те, що суд неправомірно застосував до спірних правовідносин ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки він отримав кредит у іноземній валюті, а нарахування інфляційних втрат поширюється тільки на прострочені грошові зобов'язання, які визначені у гривні. Зазначає, що судом при ухваленні рішення не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме не застосовано ч.2 п.1 ст. 258 ЦК України і застосовано закон, який не підлягав застосуванню, а саме ч.2 ст. 625 ЦК України. Просить застосувати позовну давність в один рік щодо вимог про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, а також ч.3 ст. 551 ЦК України, оскільки її розмір перевищує розмір заборгованості на 22136,00 грн.

Звернув увагу на ту обставину, що заборгованість виникла через настання фінансово - економчної кризи у країні, внаслідок якої курс гривні до долара значно збільшився (з 5,05 до 21,295 грн.) Вказав, що має на утриманні хворого батька дружини, який потребує постійного догляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, посилаючись на доводи викладені в ній.

Представник позивача Гречкосій А.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, заочне рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх законності, доведеності та обґрунтованості.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю не може погодитися. Колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині стягнення заборгованості за невиконаними зобов'язаннями, але не може погодитись з висновком суду, в частині визначення розміру пені, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Як встановлено судом, відповідно до укладеного 27.06.2007 року договору № 32.2/АС-044.07.2 ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 23 733 дол. США терміном до 26.06.2014 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,7 % річних.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не оспорює наявність у нього заборгованості за договором, але не погоджується з її розміром. Колегія суддів вважає, що заборгованість у розмірі 5 842,94 дол. США стягнуто обґрунтовано. Посилання ОСОБА_3 на неврахування ПАТ «Родовід Банк» та судом суми сплаченої відповідно до квитанції № 2595 24 від 11.02.2011 року при розрахунку заборгованості за договором кредиту у розмірі 2300 гривень, як на обставину зменшення суми заборгованості по кредиту, колегія суддів відхиляє з огляду на таке. Так, дійсно ОСОБА_3 11.02.2011 року було внесено у рахунок виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 32.2/ФЄ-044.07.2 від 27.06.2007 року суму у розмірі 2300, 00 грн. Проте, із розрахунку наданого ПАТ «Родовід Банк» (а.с. 18-25) вбачається, що зазначена сума у розмірі 2300,00 грн. була врахована Банком при визначенні розміру заборгованості та віднесена до нарахування плати за кредитом (а.с.22-23). Отже, сума у розмірі 2300, 00 грн. врахована Банком у розрахунку заборгованості за кредитом, а тому посилання заявника в цій частині є безпідставними.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Судом було достовірно встановлено, що відповідачем не виконано зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитним договором та відсотків за користування кредитом у розмірі та строки, визначені кредитним договором. Факт порушення зобов`язань щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом позичальник не оспорює, відтак пеня підлягає стягненню.

Так, згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, у даних спірних правовідносинах застосуванню підлягає спеціальний строк позовної давності в один рік щодо позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості за період з 12.11.2014 року по 12.11.2015 рік та пені за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту за період з 11.07.2013 року по10.07.2014 року (в межах заявлених позовних вимог), оскільки за вимогою про стягнення пені за весь період пропущено позовну давність.

За таких обставин колегія суддів виходячи з правил спеціальної позовної давності щодо стягнення пені, приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню за один рік пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 42 045, 61 грн. за період з 12.11.2014 року по 12.11.2015 рік, пеня за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту у розмірі 44,53 грн. за період з 11.07.2013 року по10.07.2014 року (в межах заявлених позовних вимог), враховуючи при цьому наданий позивачем розрахунок заборгованості, на який у поданій апеляційній скарзі посилається і ОСОБА_3 Тому колегія суддів змінює рішення суду в цій частині та зменшує розмір стягнутої пені до вище зазначених сум.

Разом з тим, право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа №6-100цс14), згідно якої визначено, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обв'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Проте, оскільки зменшений розмір пені не перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, оскільки три відсотки річних були стягнуті у відповідності до вимог ст.625 ЦК України у зв'язку з порушенням відповідачем виконання грошового зобов'язання щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, а індекс інфляції було застосовано до заборгованості за платою за обслуговування кредиту, яка нараховувалась за умовами договору у гриві. За таких обставин, посилання ОСОБА_3 на те, що ст. 625 ЦК України не підлягала застосуванню, оскільки кредит було видано в іноземній валюті не заслуговує на увагу суду.

Інші доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 307 ЦПК України, має право змінити рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів змінює заочне рішення суду першої інстанції, зменшує розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості з 164751 грн. 88 коп. до 42045 грн. 61 коп., пені за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту з 2873 грн. 33 коп. до 44 грн. 53 коп. та зменшує розмір загально стягнутої суми з 194537 грн. 23 коп. до 69002 грн.16 коп. В іншій частині заочне рішення суду колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п.1,3 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_2, задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості з 164751 (сто шістдесят чотири тисячі сімсот п'ятдесят одна) грн. 88 коп. до 42045 (сорок дві тисячі сорок п'ять) грн. 61 коп., пені за несвоєчасне погашення плати за обслуговування кредиту з 2873 (дві тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 33 коп. до 44 (сорок чотири) грн. 53 коп., зменшивши розмір загально стягнутої суми з 194537 (сто дев'яносто чотири тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 23 коп. до 69002 (шістдесят дев'ять тисяч дві) грн.16 коп.

В іншій частині заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: