У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,
Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, правонаступниками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, до територіальної громади м. Боярка, третя особа - Київське обласне управління юстиції, про встановлення місця відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2005 року син її рідного брата ОСОБА_11 - ОСОБА_12 - визнаний померлим.

Вказувала, що вона виростила і виховала ОСОБА_12, оскільки його батько ОСОБА_11 помер у 1947 році, а мати ОСОБА_13 - у 1956 році. Рішенням виконкому Боярської селищної ради народних депутатів у Києво-Святошинському районі Київської області від 20 липня 1956 року її затверджено опікуном ОСОБА_12

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_12 є власником 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1. На її думку, після того як згодом будинок розбудовувався частка ОСОБА_12 у ньому склала 12/100 або 3/25.

Після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина на його частку у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_12, вчасно прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, проте отримала відмову в оформленні свідоцтва про право на спадщину, оскільки невстановлене місце відкриття спадщини.

Просила визнати місцем відкриття спадщини нерухомого майна, що належало ОСОБА_12 - місто Боярку Києво-Святошинського району Київської області та визнати за нею у порядку спадкування право власності на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2015 року, позов задоволено.

Визнано місцем відкриття спадщини нерухомого майна, що належало визнаному за рішенням суду померлим ОСОБА_12, м. Боярку Києво-Святошинського району Київської області.

Визнано за ОСОБА_6 у порядку спадкування право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року до участі у справі залучено ОСОБА_7 та ОСОБА_8, як правонаступників ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_10, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_14 від 18 березня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року № 151/0/30-1 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді ОСОБА_14, у результаті чого 21 липня 2016 року зазначену справу передано судді-доповідачу Ситнік О.М.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2014 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що ОСОБА_6, як єдиний найближчий родич спадкодавця ОСОБА_12, своєчасно прийняла спадщину, а саме вступила у володіння спадковим майном та звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. ОСОБА_15 є рідною тіткою ОСОБА_12, відтак є спадкоємцем третьої черги за законом, оскільки інших його близьких родичів - спадкоємців третьої та попередніх черг немає.

Проте погодитись з такими висновками судів не можна у зв'язку з порушенням ними норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом установлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Боярської селищної ради депутатів трудящих від 20 липня 1956 року ОСОБА_6 затверджено опікуном над сиротою, племінником ОСОБА_12, батько якого загинув на фронті Вітчизняної війни, а мати померла 21 березня 1956 року і нікого дорослого в сім'ї підопічного не лишилося (а. с. 14).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори 22 січня 1965 року, зареєстрованого у реєстрі за № 177, ОСОБА_12 є власником 1/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 13).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2005 року ОСОБА_12 визнано померлим (а. с. 16).

13 липня 2005 року ОСОБА_6 звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_12 (а. с. 23), проте нотаріус відмовив їй в оформленні свідоцтва про право на спадщину.

У вересні 2006 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом про визначення місця відкриття спадщини та визнання за нею права власності, вказавши відповідачем територіальну громаду м. Боярка.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 червня 2015 року № 1291/02-31 ОСОБА_9, який є сином ОСОБА_12, якого визнано померлим, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку житлового будинку № 38 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого по АДРЕСА_1, що належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_12 (а. с. 47).

Відповідно до роз'яснень, викладених у до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України.

Спадкування за законом здійснюється почергово.

За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Згідно з положеннями ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Суд першої інстанції при відкритті провадження у справі про спадкування повинен був встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину. У зв'язку із цим висновки судів про те, що ОСОБА_15 є спадкоємцем третьої черги за законом після смерті ОСОБА_12, оскільки інших його близьких родичів - спадкоємців третьої та попередніх черг немає, є необґрунтованими й такими, що не відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Відтак, суд першої інстанції на порушення п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України не вирішив питання про склад осіб, які беруть участь у справі, оскільки ОСОБА_9 є сином ОСОБА_12, якого визнано померлим, а відтак мав бути залученим до розгляду справи.

У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК України).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, не звернув уваги не вказані порушення норм процесуального права.

Оскільки на стадії касаційного перегляду усунути зазначені порушення неможливо, колегія суддів вважає, що судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов
Ю.Г. Іваненко
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік