Справа № 626/1904/16-ц
Провадження № 6/626/86/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Красноградського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в якому зазначає, що на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-1201, виданий 03.10.2002 року Красноградським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 26.09.2002 року і до повноліття дитини.

16.10.2002 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення. Боржник не виконує свої обов"язки по сплаті аліментів , що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.10.2016 року склала 27389,58 грн. Майна, яке б належало боржнику на праві власності та на яке б можна було звернути стягнення не виявлено. Державному виконавцю стало відомо про те , що ОСОБА_2О систематично перетинає кордон України та може перебувати на території Російської Федерації.

Згідно відповіді на запит до Пенсійного фонду України боржник не отримує пенсію та не працює за трудовими та цивільно-правовими угодами. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Красноградському районі Харківської області земельні ділянки у боржника на території району відсутні. Як вбачається з довідки Петрівської сільської ради, ОСОБА_2О за місцем своєї реєстрації АДРЕСА_1 не проживає. Його фактичне проживання не встановлено.

Державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду накладено 20.11.2015 року арешт на рухоме та 13.10.2016 року на нерухоме майно боржника, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна та державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В судове засідання прибула державний виконавець Ляміна А.В., яка наполягала на задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, оскільки боржник може перебувати на території Російської Федерації.

Заслухавши державного виконаця, перевіривши матеріали подання, суд вважає, що оскільки державним виконавцем не здійснені всі можливі дії щодо стягнення заборгованості згідно рішення суду, обмеження боржника у виїзді за кордон є крайнім заходом, подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника- фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Частиною1 ст.33 Конституції України передбчено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями п. 5 ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання". Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець, звертаючись з поданням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, направив до суду крім подання, копію постанови про відкриття провадження та копії виконавчих документів без надання будь-яких доказів про повідомлення боржника щодо відкриття провадження. Доказів про виклики державним виконавцем боржника ОСОБА_2 щодо виконання рішення суду, перевірку його майнового стану та ухилення боржника від виконання рішення суду не надано. До матеріалів подання не долучені достовірні відомості, що дозволяли б встановити точну дату народження ОСОБА_2 Крім того, не підтведжено документами, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого державний виконавець просив обмежити у праві виїзду, взагалі проживає на території України та залишав її межі.

Як визначено пунктом 12.1.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Але в матеріалах, що надійшли до суду, відсутні відомості про те, що державний виконавець повідомив боржника ОСОБА_2 про направлення до суду цього подання. Отже, до подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України не надано доказів, які б засвідчили про факт його ухилення від виконання зобов'язань, які зазначені у виконавчому провадженні, та не здобуто таких доказів в судовому засіданні.

На думку суду, звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Оскільки державним виконавцем не надано виключних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов'язання, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наявність заборгованості по аліментам, без підтвердження факту ухилення від сплати їх у повному обсязі, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи,яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя