АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1080/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про виплату заробітної плати
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства завод «Електроважмаш» про стягнення заробітної плати за роботу за сумісництвом,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену суму доплат за сумісництво за період з 21 вересня 2000 року по 30 червня 2015 року в сумі 53 783 грн., посилаючись на те, що на підставі наказу № 161 від 18.09.2000 року його 21 версня 2000 року було прийнято на роботу до ДП «Електроважмаш» фрезерувальником 6 розряду до енергетичного цеху № 125. Працюючи фрезерувальником, на прохання начальника цеху з 21 вересня 2000 року позивач виконував токарні роботи і самостійно заточував фрези, але сумісництво в нього оформлено не було і оплата в розмірі 40% не здійснювалась.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено, вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального а процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову районний суд виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що він тривалий час виконував роботу за сумісництвом і за це повинен отримати заробітну плату з 2000 року.

Судова колегія погоджується з такими висновками районного суд за таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 161 від 18.09.2000 року позивача 21 вересня 2000 року було прийнято на роботу до ДП «Електроважмаш» фрезерувальником 6 розряду до енергетичного цеху № 125, де він і працює до теперішнього часу.

Сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, лорганізації.

Згідно положень ст.. 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і влаником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов»язується викнувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації, або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України, додержанням письмової форми трудового договору є обов»язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Позивачем не надавався відповідачу документ про наявність у нього відповідної освіти і кваліфікації за спеціальністю токаря чи заточника, ніяких робіт за цими професіями у вільний від основної роботи час на ДП завод «Електроважмаш» фрезерувальником позивач не виконував, ніякого трудового договору про роботу за сумісництвом адміністрацією підприємства з ним не укладалося.

Частина 1 ст. 105 КЗпП України передбачає суміщення професій (посад), тобто, можливість виконання працівником на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд зі своєю основною роботою. Обумовлено трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою) або обов»язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від основної роботи.

Порядок суміщення професій регулюються Постановою Ради Міністрів СРСР «Про порядок і умови суміщення професій (посад)» № 1145 від 04 грудня 1981 року (далі - Постанова № 1145) та виданою щодо застосування цієї Постанови Інструкцією Держкомпраці, Мінфіну СРСР та ВЦРПС «Про порядок і умови суміщення професій (посад)» № 53-ВЛ від 14 травня 1982 року (далі - Інструкція) від 14 траня 1982 року в частині, що не суперечить Конституції та Законам України.

Постановою № 1145 Ради Міністрів СРСР передбачено, що суміщення професій (посад) допускається за згодою працівника протягом встановленої законодавством тривалості робочого дня (робочої зміни), якщо це економічно вигідно і не призводить до погіршення якості продукції, виконуваних робіт, обслуговування населення.

Суміщення професій (посад) допускається в тих випадках, коли працівник за своєю кваліфікацією може забезпечити якісне виконання як основної, так і суміщуваної (додаткової) роботи.

Вищезазначеною Інструкцією передбачено, що угода про суміщення оформлюється наказом, який і є єдиною законно підставою для встановлення робітнику передбаченої статтею 105 КЗпП України доплати за виконання додаткової роботи.

Вищезгаданою постановою № 1145 Ради Міністрів СРСР передбачено, що для встановлення доплат за суміщення професій (посад) використовуються кошти фонду заробітної плати, заощаджені в результаті зменшення чисельності працівників порівняно зі штатним розписом.

Наведене означає, що суміщувана посада (робоче місце за відповідною професією) є в штатному розписі, але не заповнена, тобто, залишається вакантною. Отже, для суміщення мають бути відповідні робочі місця, посади (штатні одиниці). Відсутність вакансій (штатних одиниць) означає, що немає ні відповідних тарифних ставок, ні посадових окладів, у зв»яку з чим неможливо встановити доплату за суміщення професій (посад).

Як вбачається з наданих відповідачем штатних розкладів цеху №125, така штатна одиниця як «заточник» в них взагалі відсутня, а «токар» - була передбачена лише протягом 2000 - 2004 років та починаючи з 2013 року, коли була зайнята іншим робітником ніж позивачем.

Наведене свідчить про неможливість суміщення позивачем під час його роботи фрезерувальником цеху №125 професій токаря та заточника того ж цеху, оскільки вакантних штатних одиниць за такими професіями у цеху №125 ДП завод «Електроважмаш» не існувало.

Судова колегія погоджується з висновками районного суду про те, що докази у підтвердження об»єму та тривалості виконання позивачем робіт за професіями токаря та заточника і підтвердження самого факту виконання ним робіт за цими професіями протягом 2000 - 2015 років суду надано не було, а тому, розмір заробітної плати або доплати до основного заробітку, які підлягають виплаті позивачу за роботу за сумісництвом та за суміщення професій, позивачем не доведені.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Шаповал Н.М.

Судді: Кіпенко І.С.

Хорошевський О.М.