Провадження №2/235/2969/16
Справа №235/6596/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м.Покровськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_4, з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 05 травня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, що належала йому на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №5242 від 13 травня 1999 року. Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем майна померлого за законом, і такою, що прийняла спадщину, оскільки інші спадкоємці майна - ОСОБА_2, ОСОБА_3, які є синами померлого, відмовились від спадщини на її користь. Під час звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом з тих підстав, що подані нею для вчинення нотаріальних дій документи надані комунальними підприємствами, розташованими на тимчасово окупованій території, і інформація щодо перереєстрації даних підприємств на територію, підконтрольну українській владі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутня. Позивач просить визнати за нею в судовому порядку право власності на спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: м.Донецьк, вул.230 Стрілкової Дивізії, 17/60, що залишилось після смерті ОСОБА_5.

Згідно статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних ОСОБА_6 та Кіровському районним судам м.Донецька, визначена підсудність Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

За таких обставин дана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області.

Позивач, представник позивача в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не прибули, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, позивачка є дружиною ОСОБА_5 (а.с.6).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними синами позивачки та ОСОБА_5 (а.с.4,5).

05 травня 2014 року ОСОБА_5 помер. Місцем смерті зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право власності №5242, виданого 13 травня 1999 року представництвом Фонду державного майна України в місті Донецьку, зареєстрованого БТІ міста Донецька 14 липня 1999 року за реєстром №124, квартира, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.230 Стрілкової Дивізії, 17/60, на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині належала ОСОБА_5 та членам його сімї - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 видано на імя ОСОБА_5 (а.с.10-11).

На підставі договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області за реєстром 1748, 2/3 частини квартири, розташованої в м.Донецьк, вул.230 Стрілкової Дивізії, 17/60, що належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2, передано у власність ОСОБА_7 (а.с.31-32, 71-74).

Згідно довідки, після смерті ОСОБА_5, померлого 05 травня 2014 року, на підставі заяви про прийняття спадщини №2468 від 17 жовтня 2014 року, поданої від імені ОСОБА_1, відкрито спадкову справу №975/2014. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_1. Будь-які інші заяви до спадкової справи не долучалися, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.8).

19 квітня 2016 року на імя позивачки винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, з тих підстав, що подані нею для вчинення нотаріальних дій документи надані комунальними підприємствами, розташованими на тимчасово окупованій території, і інформація щодо перереєстрації даних підприємств на територію, підконтрольну українській владі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутня (а.с.9).

Згідно статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у статті 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 звернувся з заявою до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини, відповідно до якої відмовився від спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.47).

ОСОБА_2 звернувся з заявою до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини, відповідно до якої відмовився від спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.47).

Відповідно до частини 2 статті 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. У части 3 цієї статті зазначено, що положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

Таким чином ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна у вигляді 1/3 частини квартири №60, розташованої в будинку №17 по вул.230 Стрілкової дивізії в м.Донецьк, що залишилась після смерті ОСОБА_5.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом обґрунтованими, законними та такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1216, 1218, 1261, 1296 ЦК України, ст.ст.3, 4, 59, 60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину у вигляді 1/3 частини квартири №60, розташованої в будинку №17 по вул.230 Стрілкової дивізії в м.Донецьк, що залишилась після смерті ОСОБА_5.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Хмельова