Провадження № 2/193/581/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 листопада 2016 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Шумської О. В.
при секретарі Мельниковій Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
25 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 лютого 1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Софіївським відділом ЗАГС Дніпропетровської області (актовий запис №12).
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, який на даний час є повнолітнім та самостійним.
З червня 2014 року позивач та відповідач припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки, так як взаємовідносини як подружжя перестали існувати з ініціативи відповідача. Спільне життя з відповідачем ОСОБА_2 не склалося, приводом для руйнування сімейних стосунків стало те, що відповідача було засуджено вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.07.2012 року за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України до 14 років позбавлення волі. У подальшому відповідача було звільнено від відбування покарання за станом здоров'я на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2014 року. Весь час засудження позивач чекала відповідача та намагалася зберегти сім'ю. У кінці травня 2014 року відповідач повернувся додому, а згодом, в червні 2014 року, з його слів, виїхав на лікування до АР Крим, після чого позивач його більше не бачила та взагалі не знає про нього нічого, стосунків вони не підтримували та не підтримують.
Згодом відповідача було оголошено у розшук та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.07.2014 року було скасовано ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2014 року про звільнення відповідача від відбування покарання за хворобою.
З червня 2014 року та й до теперішнього часу відповідач перебуває у розшуку, за місцем реєстрації свого проживання не з'являвся, жодних відомостей про себе не сповіщав, стосунків з сім'єю не підтримував.
У зв'язку з викладеним, позивач вважає, що шлюб припинив своє існування. На теперішній час вже сплинуло більше двох років та за цей час позивач зустріла іншу людину, з якою бажає створити сім'ю та укласти офіційний шлюб.
Позивач вважає, що відновлення та збереження сім'ї є неможливим та на теперішній час шлюб між ними існує лише юридично.
Спору щодо поділу майна між ними на теперішній час не існує.
Позивач ОСОБА_1, у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності , не надавав.
Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 суду надала: копію свідоцтва про шлюб серії IV-КИ № 421417 від 06/02/1993 року, виданий Софіївським відділом ЗАГС Дніпропетровської області. Актовий запис № 12 (а.с. 5), свідоцтво про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії VI-КИ № 476180 виданий 17 вересня 1993 року .
Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.
Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені.
Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.
Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про залишення прізвища, яке вона мала до укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивача «Мала ».
Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 лютого 1993 року Софіївським відділом ЗАГС Дніпропетровської області. Актовий запис № 12.
Позивачу ОСОБА_1 залишити її дошлюбне прізвище «Мала».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя О. В. Шумська