Справа № 301/2096/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Довге, вул. Городища, №22, Іршавського району, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.04.2000 року помер дідо позивача ОСОБА_4, який заповіту не залишив. Спадкоємці першої черги відповідачі по справі відмовилися від спадщини на користь позивачки. До складу спадкового майна входить житловий будинок в с.Довге, вул. Городища, №22, який згідно свідоцтва про право власності від 24.10.1974 року №224 належав спадкодавцю ОСОБА_4 Позивачка спадщину прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки будинок у встановленому законом порядку не зареєстрований та втрачені правовстановлюючі документи.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с. 33,34).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяву, в якій просили розглянути справу по суті за їх відсутності, позовні вимоги визнали (а.с.30,32,40).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в с.Довге, вул. Городища, №22, Іршавського району, в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстрований.

Згідно копії свідоцтва про право власності від 24.10.1974 року №224, виданого на підставі рішення виконкому Довжанської сільради №10 від 22.03.1974 року, житловий будинок в с.Довге, вул. Калініна, №29, Іршавського району, належав на праві власності в цілому ОСОБА_4 (а.с.14). Згідно довідки Довжанської сільради №02-12/679 від 03.11.2016 року, будинок №29 перенумеровано на будинок №22, а вулицю Калініна та переіменовано на вулицю Городища (а.с.35). Технічний паспорт на будинок виготовлено (а.с.36-39). Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки, вартість будинку становить 50448 грн. (а.с.8). За домоволодінням зареєстровано земельну ділянку площею 0,14 га (а.с.17).

ОСОБА_4 помер 20.04.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №089144 від 21.04.2000 року (а.с.5). Заповіту ОСОБА_4 не залишив (а.с.16).

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Вдова спадкодавця ОСОБА_2 та дочка спадкодавця ОСОБА_3 спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки онучки спадкодавця (а.с.6,18-21). Інших спадкоємців першої черги не має.

Спадкоємець ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживала з ним в одному будинку в с.Довге, вул. Городища, №22, тобто вступила в управління спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину (а.с.15).

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Спадкоємець не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що розташований в с.Довге, вул. Городища, №22, та входить до складу спадкового майна, оскільки на вказане нерухоме майно втрачені правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований.

Відповідачі позов визнали. Визнання позову відповідачами не суперечить вимогам закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі втрати правовстановлюючого документу відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Враховуючи, що згідно свідоцтва про право власності власником житлового будинку в с.Довге, вул. Городища, №22, Іршавського району, був ОСОБА_4, спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с.Довге, вул. Городища, №22, Іршавського району, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських