Ухвала

іменем україни

27 січня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КасьянО.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позов, у якому просив визнати недійсним з моменту укладення п. п. 1.3., 2.4 кредитного договору від 29 квітня 2013 року, в частині щодо повернення кредиту шляхом його отримання компанією з урахуванням очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, та як наслідок визнати недійсними з моменту укладення кредитний договір від 29 квітня 2013 року з усіма додатками.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 29 квітня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та нею укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримала кредит в сумі 89 972,93 грн, що в еквіваленті становить 11 046,40 доларів США, на придбання автомобіля марки «VW», з визначеним строком кредитування на 60 місяців та процентною ставкою 9,90 %. Після підписання договору, позивач в повному обсязі виконувала зобов'язання по кредитному договору, сплачувала щомісячні платежі, які виставлялись відповідачем.

Однак, як з'ясувалось в процесі виконання договору, умови кредитного договору, які запропоновано TOB «Порше Мобіліті», суперечать дійсній її волі та намірам на які вона розраховувала при укладанні кредитного договору, оскільки в кредитному договорі та графіку погашення кредиту не має відомостей щодо повної орієнтовної вартості кредиту ні в іноземній валюті, ні в гривнях, а також в графіку погашення кредиту зазначається орієнтовна сукупна вартість кредиту

Також у п.п.1.1., 1.3.1. умов кредитування підтверджується застосування еквіваленту іноземної валюти у розрахунках між сторонами зазначеного договору та встановлюється порядок такого розрахунку, щодо значно збільшує тягар відповідальності позивача щодо повернення кредиту шляхом його отримання з урахуванням очікуваної станом на дату сплати таких коштів, що дає підстави вважати, що умови кредитного договору є несправедливими.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян