Справа № 438/1139/16-ц
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

11 листопада 2016 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

В заяві просить суд накласти арешт на належну ОСОБА_2 земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,08 га, розташовану за адресою: смт Східниця Львівської області, вул. Шевченка (кадастровий номер :07:017:0130).

Заява мотивована тим, що вона ОСОБА_1 звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області, ОСОБА_2, 3-я особа без самостійних вимог на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Львівській області, 3-я особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції Львівської області, про визнання незаконним та скасування рішень Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області щодо надання у власність земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Предметом спору в даній справі є земельна ділянка, яка на праві власності належить відповідачу ОСОБА_2 і він має реальну можливість її відчуження, що в подальшому зробить неможливим повернення земельної ділянки, тому необхідно вжити заходів щодо забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що вимога про забезпечення позову не підлягає задоволенню оскільки позивачем у заяві не зазначено доказів, що невжиття заходів по забезпеченню позову, може призвести до ускладнення виконання рішення суду, не надано підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, а також доказів відчуження даної земельної ділянки відповідачем, у зв'язку з чим не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Т. Слиш