Ухвала

іменем україни

09 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Маляренка А.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до районного відділу державної виконавчої служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк», приватного нотаріуса Кам'янець-Подільського нотаріального округу Хмельницької області Кахній Людмили Іванівни, третя особа - реєстраційна служба Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, про визнання недійсними прилюдних торгів, актів державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна, свідоцтв про право власності, скасування реєстрації права власності, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 08 жовтня 2013 року їй стало відомо, що під час виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом № 2‑3297/11, виданим Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області на виконання рішення про звернення стягнення на предмети іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, було проведено прилюдні торги під час яких було реалізовано будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1

Зазначала, що державний виконавець не повідомив її про проведення первинних і повторних торгів. Крім того, організатор торгів після торгів, які не відбулися, склав повідомлення, а не протокол, як це передбачено Законом України «Про іпотеку».

Державний виконавець 16 серпня 2013 року склав акт про проведення аукціону з реалізації описаного майна, назва якого не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, акт був складений на підставі звіту про оцінку майна, який на час його складання втратив свою чинність. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки - будинку, загальною площею 402,7 кв. м, та земельної ділянки, площею 0,1230 га по АДРЕСА_1, які були проведені 07 серпня 2013 року приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція».

Визнано недійсними свідоцтва про право власності на будинок загальною площею 402,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,1230 га за вказаною адресою, видані приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Кахній Л.І. від 12 вересня 2013 року, зареєстровані в реєстрі за № № 1016, 1014.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Кам'янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Кахній Л.І., як державного реєстратора, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 вересня 2013 року за № № 5834048, 5833606 на земельну ділянку, що розташована в с. Жовтневе Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, та житловий будинок по АДРЕСА_1 за ПАТ «АБ «Експрес-Банк».

Визнано недійсними акти державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна від 16 серпня 2013 року та про передачу ПАТ «АБ «Експрес-Банк» предмета іпотеки - будинку загальною площею 402,7 кв. м та земельної ділянки площею 0,1230 га по АДРЕСА_1 від 12 вересня 2013 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «АБ «Експрес-Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Камʼянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 червня 2012 року задоволено позов ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2008 року в розмірі 72 011 доларів 87 центів США, що є еквівалентом 547 438 грн 69 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок площею 402,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,123 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з прилюдних торгів будь-якій особі покупцеві за ціною визначеною експертною оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності.

11 грудня 2012 року на виконання рішення суду видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Камʼянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області відкрито виконавче провадження.

16 травня 2013 року між районним відділом державної виконавчої служби Камʼянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області та ПП «СП «Юстиція» укладено договір про надання послуг щодо організації проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Прилюдні торги з реалізації предмету іпотеки, що належали ОСОБА_3, були призначені на 10 червня 2013 року, однак не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців. Повторні торги з реалізації даного майна були призначені на 07 серпня 2013 року, однак не відбулися з тієї ж причини.

16 серпня 2013 року державним виконавцем складено акт проведення аукціону з реалізації даного іпотечного майна, в якому зазначено, що повторні прилюдні торги не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців та 17 серпня 2013 року направив банку повідомлення про те, що прилюдні торги з реалізації іпотечного майна не відбулися і на підставі ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» запропонував банку вирішити питання щодо залишення нереалізованого майна за банком. На вказану пропозицію банк направив державному виконавцю повідомлення зі згодою на залишення за ним у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вищевказаного іпотечного майна.

29 серпня 2013 року на підставі ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець районного відділу державної виконавчої служби Камʼянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та на виконання рішення суду передав банку іпотечне майно шляхом винесення відповідної постанови.

12 вересня 2013 року приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Кахній Л.І. на підставі постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу видано ПАТ «АБ «Експрес-Банк» два окремих свідоцтва про право власності на житловий будинок площею 402,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,123 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з послідуючою державною реєстрацією права власності банку на вказане нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні прилюдних торгів державним виконавцем було дотримано порядок реалізації майна, яке перебуває в іпотеці.

Скасовуючи рішення місцевого суду та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що прилюдні торги з реалізації майна були проведені без належного повідомлення позивача (боржника), що є підставою для визнання цих торгів недійсними, оскільки позбавило позивача права на оскарження стартової ціни реалізації майна та його викупу.

Крім того, суд зазначив, що в матеріалах справи відсутній протокол проведення прилюдних торгів та акт про реалізацію предмета іпотеки, а тому результат прилюдних торгів належним чином не оформлений.

Проте погодитись із такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на часпроведення оспорюваних прилюдних торгів) спеціалізована організація письмово повідомляєдержавного виконавця, стягувача та боржникапро дату, час, місце проведення прилюднихторгів, а такожстартову ціну реалізаціїмайна.

Отже, розглядаючи питання про дотримання під час проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Отже, загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження порушення її прав неповідомленням про проведення прилюдних торгів, а саме, що у разі належного повідомлення про їх проведення, позивач могла б викупити предмет іпотеки.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що результат прилюдних торгів належним чином не оформлений, оскільки відсутній протокол проведення прилюдних торгів та акт про реалізацію предмета іпотеки.

Частиною 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання положень ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Горгулько І.А. складено акт проведення аукціону з реалізації описаного майна, 29 серпня 2013 року винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, що стало підставою для оформлення права власності на вищезазначене нерухоме майно.

Враховуючи викладене, апеляційний суду порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 316 ЦПК Українина зазначені положення закону уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

А.В. Маляренко

І.М.Фаловська