АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6581/16 Головуючий 1-ї інстанції - Скотар А.Ю.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила визнати недійсним договір дарування нежитлових приміщень 1-го поверху №№5-1 - 5-8 в будинку літ. «А-16», розташованого за адресою: АДРЕСА_2, укладеного 08.09.2007року між нею з відповідачем, посвідченого ПН ХМНО Самощенко О.А. за реєстровим №4474, з підстав передбачених ст.230 ЦК України (внаслідок помилки).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року позов було залишено без руху для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору.

23 грудня 2015 року ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подачу позову в розмірі 487,20грн., надавши відповідну квитанцію (а.с.3 том 1).

Ухвалою цього ж суду від 23.12.2015року відкрито провадження по справі ( а.с. 27 том 1).

23.02.2016року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав уточнену позовну заяву та заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог (а.с. 59-68 том 1).

Ухвалою цього ж суду від 23.02.2016року прийнято уточнений позов та до участі у справі в якості третьої особи залучено - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. (а.с. 69 том 1).

18.03.2016року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подав уточнений позов, в якому змінив підстави визнання спірного договору дарування недійсним, а саме зі ст. 230 ЦК України на - ст.235 ЦК України, вважаючи його удаваним.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року уточнений позов ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 119 - 121 ЦПК України залишено без руху і надано строк для усунення його недоліків - для сплати судового збору в розмірі 4348,68грн.

Ухвалою цього ж суду від 05.04.2016року уточнений позов ОСОБА_1 визнано неподаним і повернуто позивачу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2016 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року скасовано, справу повернуто до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року уточнений позов ОСОБА_1 на підставі положень ч.2 ст.121 ЦПК України (у зв'язку з не усуненням недоліків) визнано неподаним та повернуто позивачу, а її первісний позов залишено без розгляду з підстав, передбачених п.3) ч.1 ст.207 ЦПК України (у зв'язку з повторною неявкою позивача).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 05.09.2016року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, вказуючи на її незаконність та необґрунтованість і таку, що винесена з порушенням норм процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 05 вересня 2016 року про визнання уточненої позовної заяви ОСОБА_1 неподаною та залишаючи первісний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 18.03.2016року про залишення уточненого позову без руху, а саме не надано доказів сплати судового збору. Крім того, ОСОБА_1 повторно не з'явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду судових засідань, які призначалися на 12 липня та 28 липня 2016року, 05 вересня 2016року.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна.

Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що після повернення справи до суду першої інстанції, нової ухвали (процесуального документу) про залишення уточненої позовної заяви без руху не виносилось, тобто строку з якого починається відрахування терміну для усунення недоліків не визначалось, а замість цього судом направлялися позивачу листи, в яких вказувалось про необхідність виконати вимоги ухвали від 18.03.2016року, які «мають бути виконані протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали та не пізніше дня наступного судового засідання, інакше уточнений позов буде вважатися неподаним і повернуто позивачеві (а.с.151, 156 том 1).

Вищевказані листи поверталися до суду без вручення ОСОБА_1, з відміткою пошти - «за сплином терміну зберігання».

Як свідчать матеріали справи, позовна заява подавалася до суду безпосередньо ОСОБА_1, останньою зазначено адресу своєї реєстрації: АДРЕСА_1. До первісної позовної заяви ОСОБА_1 додано довіреність на представництво її інтересів в суді на ім'я чотирьох представників: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2. Строком дії довіреності визначено до - 26.10.2018року. У довіреності також зазначено місце проживання кожного з її представників (25).

Проте даних про направлення ухвали суду від 18.03.2016року будь-кому з вище перелічених представників, які представляють інтереси позивача по даній справі та отримання її останніми, матеріали справи не містять.

Отже, з урахуванням вищенаведених обставин, у суду не було достатніх підстав вважати уточнену позовну заяву неподаною.

Статтею 169 ЦПК України визначені наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі. Зокрема ч.3 цієї статті встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно вимог п.3) ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, за змістом вимог ч.3 ст.169, п.3) ч.1 ст.207 ЦПК України правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка без поважних причин.

Згідно положень ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Судова повістка із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Судові повістки з викликом позивача в судові засідання, які призначалися на - 12.07.2016р., 28.07.2016р., 05.09.2016р., кожного разу поверталися з відміткою пошти «за сплином терміну зберігання». Отже, в даному випадку це не є належне повідомлення позивача. Отримуючи такі поштові повідомлення, суд жодного разу не застосував дій по виклику представників позивача, яким вона довірила представляти її інтереси в суді і про яких відомо було суду, оскільки саме ними подавалися уточнені позовні заяви.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушеннями норм процесуального законодавства, тому вона підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п.п.3),4) ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків обставинам справи та неправильне застосування норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.2), 311ч.1п.п.3)4), 313, 314ч.1п.6), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року - скасувати і справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -