Дата документу 02.02.2016
ЄУ № 420/3495/15-ц
Провадження №2/420/2222/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Д.С.Тарасова

за участю секретаря Г.О. Колесник

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 вересня 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 56.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що причиною розірвання шлюбу стало те, що з відповідачем в психологічному плані вони не сумісні, на цій підставі між ними немає порозуміння, сумісне життя є неможливим. Подальше подружнє життя суперечить її інтересам, в зв'язку з чим вона звертається до суду з цим позовом. Від спільного шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. Спору про майно подружжя не має.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серіїНОМЕР_1 виданим повторно 23.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області.

Від шлюбу є неповнолітня дитина - донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 26.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 38, де в графі "батько" вказаний відповідач - ОСОБА_3.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Причиною розірвання шлюбу є фактичні взаємовідносини подружжя, які склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин та свідчить про неможливість подальшого збереження шлюбу, а спільне життя суперечило б інтересам подружжя.

З урахуванням тих обставин, що сторони не бажають зберігати шлюб, тривалий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин та враховуючи принцип добровільності шлюбу, моральні засади правового інституту сім'ї, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивач не повідомила суд про прізвище, яке вона бажає мати після розірвання шлюбу, суд залишає за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, ст.ст. 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 7, 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 26 вересня 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 56.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище отримане після реєстрації шлюбу " ОСОБА_1".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: