Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/159/2016 Справа № 641/9146/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря - Алієвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції - ОСОБА_1 про примусове входження до житла, -

В С Т А Н О В И В:

Державниий виконавець Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ - ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням в порядку ст. 376 ЦПК України про примусове входження до житла за адресою : АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого подання державний виконавець зазначив, що в Комінтернівському відділі державної виконавчої служби ХМУЮ перебуває виконавче провадження № 17563110, яке було відкрите на підставі виконавчого листа № 2-7830/09 від 25.01.2010 року, виданий Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2009 року та до повноліття дитини. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів складає 60743, 53 грн. 22.02.2010 року державним виконавцем відповідно до вимог ст..25 ЗУ « Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження, однак боржником рішення суду не виконується. Згідно відомостей інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно , за боржником на праві власності зареєстрована квартира за адресою : АДРЕСА_1. Державним виконавцем неодноразово було здійснено вихід за вказаною адресою для перевірки майнового стану боржника, але двері не відчинили, про що складено відповідні акти. Крім того, боржнику неодноразово надсилались виклики до державного виконавця , але боржником виклики ігнорувались, до відділу він не з»являвся. Відповідно до отриманих відповідей, на запити державного виконавця, , боржник не працює, відкритих рахунків в банківських установах не має, пенсію не отримує.

Посилаючись на вищевказані обставини, державний виконавець просив вирішити питання щодо примусового входження до житла боржника.

У відповідності до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Розглянувши подання державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України) .

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) .

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З урахуванням аналізу зазначеної вище норми суд зазначає, що підставами для примусового проникнення до житла є: знаходження майна або коштів боржника у певному приміщенні, або знаходження дитини, відібрання якої передбачено виконавчим документом, у певному приміщенні.

В інших випадках законодавством не передбачено при виконанні рішень примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

В обґрунтування подання про проникнення до квартири боржника державний виконавець посилається на неможливість потрапити до приміщення, так як двері приміщення зачинені.

Крім цього, згідно абзаців четвертого та дванадцятого частини третьої ст.11 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайнятті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх або в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища, а також залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб.

Враховуючи ненадання державним виконавцем достовірних даних про наявність майна у приміщенні, до якого необхідно здійснити примусове проникнення, а також приймаючи до уваги, що державним виконавцем не надано достовірних даних того, що квартира за адресою АДРЕСА_1 на день звернення державного виконавця з даним поданням, належить боржнику- Алексєєву Д.Є.

Крім цього, відсутність боржника дома не є підставою для надання дозволу на примусове проникнення до житла, так як це є крайнім заходом, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ст.376 ЦПК України, для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції - ОСОБА_1 про примусове входження до житла - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -ОСОБА_5