Справа № 577/4373/16-ц
Провадження № 2/577/1572/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Конотопської міської ради, треті особи ОСОБА_2, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,08 га в м. Конотоп по вул. Інтернатна, 75 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, померлої 24.06.2011 р. Вимоги обгрунтовує тим, що 24.06.2011 р. померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,08 га, розташованої по вул. Інтернатна, 75 в м. Конотопі. Спадкоємцем після смерті останньої є вона та прийняла спадщину. Сестра ОСОБА_2 відмовилась від спадщини. При оформленні документів у нотаріуса було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку, отже покійна мати не оформила право власності на неї належним чином, що і змусило звернутись з позовом до суду.

ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

Представник Конотопської міської ради в судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

ОСОБА_2 задоволенню позовних вимог не заперечує.

Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 213 ч. 1 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 померла 24.06.2011 р. (а.с.7). Після смерті останньої спадщину прийняла її донька ОСОБА_1 (а.с.5-6, 8-9). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку позивачу було відмовлено, оскільки за життя ОСОБА_4 не одержала Державного акту на неї (а.с. 10).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця держаним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗК України (в ред. 1993 р. чинній на момент укладення правочину) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЗК України (в ред. 1993 р. чинній на момент укладення правочину) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Як орієнтує інформаційний лист ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х "Перехідні положення" ЗК.

З відповіді Управління Держгеокадастру у Конотопському р-ні Сумської обл. вбачається, що при перевірці реєстру других примірників державних актів, а також місцевого фонду документації із землеустрою встановлено, що землевпорядна документація та державний акт на земельну ділянку в м. Конотоп по вул.Інтернатна, 75 на імя ОСОБА_4 не обліковуються (а.с. 11-12).

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів того, що спірна земельна ділянка, згідно ч.ч. 3-4 ст. 18 ЗК України (в ред. 1993 р. чинній на момент укладення правочину), була відведена в натурі (на місцевості) і на неї видано державний акт на право власності. Дана обставина також підтверджується вищевказаною відповіддю Управління Держгеокадастру у Конотопському р-ні Сумської обл. Крім того, сама позивач у заяві зазначає, що її покійна матір право власності на спірну земельну ділянку належним чином не оформила.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог за їх необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст .ст. 15, 30, 58-60, 256 ч. 2 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гетьман В. В.