РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі Коваль Т.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначає, що 23.01.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» (надалі по тексту позивач, ОСОБА_2, ПАТ «ВіЕйБі») та ОСОБА_3 (надалі по тексту відповідач, боржник, позичальник) укладено договір банківського обслуговування № BL_КГ100092184 (надалі по тексту договір).

Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10 000, 00 грн. зі строком повернення до 23.01.2015 року. за користування коштами встановлена процентна ставка в розмірі 0,01% річних.

Відповідач порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за договором банківського обслуговування № BL_КГ100092184 від 23.01.2012 року в сумі 69 136,24 грн.

Представник позивача ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» - ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, до суду надала клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала факту наявності заборгованості відповідача за договором банківського обслуговування. Зазначила, що ОСОБА_3 погоджується із позовними вимогами щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотках. Позовні вимоги стосовно стягнення комісії відповідач вважає необґрунтованими і просить відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача підтримала заяву ОСОБА_3 про зменшення розміру неустойки на 99 %.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 23.01.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3 укладений договір банківського обслуговування № BL_КГ100092184, відповідно до якого банк надав відповідачу, як позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 10 000, 00 грн., з терміном повернення кредиту 23.01.2015 року.

За користування кредитними коштами, відповідно до п. 3 договору, встановлюється процентна ставка в розмірі 0,01% річних.

Згідно п. 4 договору, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом. Її розмір становить 3,00 % від суми кредиту.

Згідно п. 2.5.2 договору відповідач зобовязався не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

П. 4.3 договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком погашення заборгованості, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка розраховується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Спеціальної частини договору.

В результаті неналежного виконання ОСОБА_3 своїх обовязків по договору банківського обслуговування, утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 19.08.2015 року становить 69 136,24 грн. і складається з: кредиту 8054,53 грн.; відсотків 0,93 грн.; комісії по РО 8691,77 грн.; плати за пропуск платежів 52 389,01 грн.

Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування позовних вимог щодо стягнення нарахованої позивачем комісії.

За таких обставин, суд не приймає до уваги доводи відповідача про безпідставне нарахування комісії за договором.

Згідно рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 року за № 7-рп/2013 згідно частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За практикою судів загальної юрисдикції України істотними обставинами в розумінні вказаних положень Кодексу вважаються, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦПК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З урахуванням положень ст. 551 ЦК України, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, нарахованої відповідачу за несвоєчасне виконання зобовязань за договором з 52 389,01 грн. до загальної суми заборгованості по кредиту (кредит - 8054,53 + відсотки 0,93 грн. + 8 691,77 грн. = 16 747, 23 грн.), а саме до 16 000, 00 грн.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконала своїх зобовязань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в звязку з чим підлягають частковому задоволенню в розмірі 32 747,23 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором банківського обслуговування № BL_КГ100092184 від 23.01.2012 року в сумі 32 747,23 грн.

За загальним правилом ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 22ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду), від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

З урахуванням даної норми, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вказаним позовом і його позовні вимоги частково задоволені, суд вважає, що стягнення судового збору повинно бути проведено з відповідача ОСОБА_3 у дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 327,47 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 610-612, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 15, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 30.03.1969, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» заборгованість за договором банківського обслуговування № BL_КГ100092184 від 23.01.2012 року в розмірі 32 747, 23 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, 30.03.1969, ідентифікаційний номер на користь держави судовий збір в розмірі 327,47 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: