Справа № 642/8148/15-ц
Провадження № 2/642/415/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.,

за участю секретаря Лозоватої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних і неустойки, -

В с т а н о в и в:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ за період з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року в сумі, еквівалентній 1 455 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі, три проценти річних від суми боргу за період з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року в сумі, еквівалентній 303 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі, а також неустойки за період з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року в розмірі 184 415 доларів США.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 19 січня 2011 року між ним та відповідачами був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за умовами якого він передав солідарно відповідачам грошові кошти у сумі 8 050 доларів США. За період з моменту укладення Договору відповідачами здійснено лише один платіж на суму 350 доларів США та неповернуто 7 700 доларів США. Оскільки умови цього договору з боку відповідачів не виконувалися він звернувся з відповідним позовом до суду. Так, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2013 року з відповідачів на користь позивача було стягнуто 61146, 10 грн., що є еквівалентом 7700 доларів США за курсом НБУ заборгованості за договором позики, 3% річних від простроченої поверненням суми боргу за відповідний період прострочення 2669,66 грн., що еквівалентно сумі 334 доларів США та понесені судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2013 року в рішенні суду виправлена описка. Рішенням судової колегії у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2014 року рішення Ленінського районного суду від 04.11.2013 року змінено. З відповідачів солідарно на користь позивача стягнуто проценти за період користування до дня повернення позики в розмірі 9220,17 грн., неустойка в розмірі 1 126 293, 63 грн. заборгованість за договором позики в сумі 61546, 10 грн., що еквівалентно сумі 7700 доларів США, і іншій частині рішення залишено без змін. 29 жовтня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2014 року, було винесено ухвалу відповідно до якої касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2014 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення неустойки і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 25 грудня 2014 року апеляційним судом Харківської області було винесено рішення, відповідно до якого рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2013 року в оскаржуваній частині скасовано та стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_2. ОСОБА_2 Т Г. на користь ОСОБА_1 неустойку в розмірі 144 896 грн. Отже, загальна сума боргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яку вищезазначеними судовими рішеннями вирішено стягнути з Відповідачів на користь Подвезька А. В., складається із суми доданків неповернутої основної суми за договором позики, процентів за користування позикою, трьох процентів річних від простроченням поверненням суми боргу, неустойки та судового збору, що загалом становить 218 974 грн. 09 коп. Крім того, 22 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова ухвалено рішення за результатами розгляду цивільної справи № 642/7366/14-ц (провадження № 2/642/1684/14) за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 до ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_2. ОСОБА_3 про стягнення процентів за Договором позики, трьох процентів річних і неустойки, яким позовні вимоги представника ОСОБА_1 задоволено частково і стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 загальну суму процентів за користування позикою в період з 31 грудня 2012 року по 27 січня 2014 року в розмірі 9 132 грн. 13 коп., що еквівалентно 576 доларам США на день винесення рішення, три проценти річних від простроченої поверненням суми боргу в період з 31 грудня 2012 року по 27 січня 2014 року в розмірі 3931 грн. 89 коп., що еквівалентно 248 доларам США на день винесення рішення, неустойку в розмірі 14 649 грн. 46 коп., що еквівалетно 924 доларам США на день винесення рішення, та судовий збір 3654 грн. по 913 грн. 50 коп.з кожного. Однак, незважаючи на рішення суду, що набрали чинності, відповідачами на сьогоднішній день зобовязання по поверненню суми боргу з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року не виконано, тож позивач знов змушений звертатися до суду за захистом своїх інтересів та стягнення процентів за користування позикою, 3% річних та передбаченої договором позики неустойки.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_4, а також ОСОБА_2, який згідно довіреності уповноважений діяти в інтересах ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що дійсно вони мають суму заборгованості за договором позики від 19 січня 2011 року в розмірі еквівалентній 7700 доларів США. Однак, рішенням Харківського апеляційного суду від 27.01.2014 року на користь позивачів вже стягнуто неустойку, обраховану з цієї суми, в розмірі 1 126 293, 63 грн., за останній рік перед зверненням до суду. Це рішення в частині стягнення неустойки скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.10.2014р. та направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Таким чином, на їх думку, на користь позивача вже стягнута пеня за договором позики. Стягнення пені у цій справі за тим же договором позики по суті є подвійним стягненням пені і повторним притягненням до такого виду юридичної відповідальності. Зазначили також, що сума пені, нарахована позивачем значно перевищує суму основного боргу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того самого роду і такої самої якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави для припинення зобовязання визначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Судом встановлено, що 19 січня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якому відповідачі отримали в позику 8 050 доларів США з умовою повернення не пізніше 19.03.2011 р. 350 доларів США; не пізніше 19.05.2011 року 350 доларів США та не пізніше 19.07.2011 р. 7 350 доларів США, тобто із зобовязанням відповідачів здійснити остаточне повернення своєї суми в термін до 19.07.2011 р.

Згідно п. 7 договору позики сторони домовились, що за прострочення виконання своїх зобовязань позичальники повинні солідарно сплатити на користь позикодавця штраф (пеню) в розмірі 5 процентів від простроченої суми за кожен день прострочення.

За період з моменту укладення Договору відповідачами здійснено лише один платіж на суму 350 доларів США.

Станом на сьогоднішній день обсяг заборгованості за договором позики становить 7700 доларів США.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2013 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено частково: з відповідачів стягнуто суму заборгованості за основним боргом в сумі 61546,10 грн. (що дорівнює еквіваленту 7700 доларів США на час винесення рішення); 3% річних від простроченої поверненням суми боргу з 25.07.2011 р. по 27.12.2012 р. в розмірі 2669,66 грн. (що еквівалентне 334 доларам) та понесені судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2013 року в рішенні суду виправлена описка. Рішенням судової колегії у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2014 року рішення Ленінського районного суду від 04.11.2013 року змінено. З відповідачів солідарно на користь позивача стягнуто проценти за період користування до дня повернення позики в розмірі 9220,17 грн., неустойка в розмірі 1 126 293, 63 грн. заборгованість за договором позики в сумі 61546, 10 грн., що еквівалентно сумі 7700 доларів США, і іншій частині рішення залишено без змін.

29 жовтня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2014 року, було винесено ухвалу відповідно до якої касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2014 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення неустойки і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

25 грудня 2014 року апеляційним судом Харківської області було винесено рішення, відповідно до якого рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2013 року в оскаржуваній частині скасовано та стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_2. ОСОБА_2 Т Г. на користь ОСОБА_1 неустойку в розмірі 144 896 грн.

Отже, загальна сума боргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яку вищезазначеними судовими рішеннями вирішено стягнути з Відповідачів на користь Подвезька А. В., складається із суми доданків неповернутої основної суми за договором позики, процентів за користування позикою, трьох процентів річних від простроченням поверненням суми боргу, неустойки та судового збору, що загалом становить 218 974 грн. 09 коп.

Крім того, 22 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова ухвалено рішення за результатами розгляду цивільної справи № 642/7366/14-ц (провадження № 2/642/1684/14) за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 до ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_2. ОСОБА_3 про стягнення процентів за Договором позики, трьох процентів річних і неустойки, яким позовні вимоги представника ОСОБА_1 задоволено частково і стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 загальну суму процентів за користування позикою в період з 31 грудня 2012 року по 27 січня 2014 року в розмірі 9 132 грн. 13 коп., що еквівалентно 576 доларам США на день винесення рішення, три проценти річних від простроченої поверненням суми боргу в період з 31 грудня 2012 року по 27 січня 2014 року в розмірі 3931 грн. 89 коп., що еквівалентно 248 доларам США на день винесення рішення, неустойку в розмірі 14 649 грн. 46 коп., що еквівалетно 924 доларам США на день винесення рішення, та судовий збір 3654 грн. по 913 грн. 50 коп.з кожного.

На сьогоднішній день позивач ставить питання про стягнення загальної суми процентів за користування позикою та трьох процентів річних за період з 31.12.2012 р. по 27.01.2014 року, а також неустойку (штраф) за період з 27.01.2014 р. по 21.05.2015 р.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позивальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Проценти річних, про які йдеться у ч. 2 ст. 625 ЦК України необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених ст. 536 ЦК України. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобовязання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобовязанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у ст.. 536 ЦК України це плата за користування чужими коштами.

Тому, зокрема, якщо в законі або договорі, укладеному сторонами, не передбачено розмір процентів за користування чужими коштами, то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення трьох процентів (якщо інший їх розмір не передбачено договором або законом), за наявності порушення боржником грошового зобовязання. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх рівень визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Відповідно офіційних даних, облікова ставка Національного Банку України з 27.01.2014 р. по 15.04.2014 р. складала 6,50 %, в період з 15.04.2014 року по 17.07.2014 року 9,50%; з 17.07.2014 року по 13.11.2014 року 12,50%, в період з 13.11.2014 року по 06.02.2015 року 14,00%; з 06.02.2015 року по 04.03.2015 року 19,50%, в період з 04.03.2015 року по 21.05.2015 року 30,00%.

Таким чином, сума процентів за користування позикою розрахована наступним чином.

За період з 27.01.2014 р. по 15.04.2014 р.(7700 доларів США (сума заборгованості) х 78 (кількість днів) х 6,5 % (облікова ставка НБУ) / 100% /365 днів) = 106 долл. США.

За період з 15.04.2014 р. по 17.07.2014 р. (7700 доларів США (сума заборгованості) х 93 (кількість днів) х 9,50 % (облікова ставка НБУ) / 100% /365 днів) = 186 долл. США.

За період з 17.07.2014 р. по 13.11.2014 р. (7700 долл. США (сума заборгованості) х 119 (кількість днів) х 12,5 % (облікова ставка НБУ) / 100% /365 днів) = 313 доларів США.

За період з 13.11.2014 р. по 06.02.2015 р. (7700 долл. США (сума заборгованості) х 85 (кількість днів) х 14,00 % (облікова ставка НБУ) / 100% /365 днів) = 251 доларів США.

За період з 06.02.2015 р. по 04.03.2015 р. (7700 долл. США (сума заборгованості) х 26 (кількість днів) х 19,5 % (облікова ставка НБУ) / 100% /365 днів) = 106 доларів США.

За період з 04.03.2015 р. по 21.05.2015 р. (7700 долл. США (сума заборгованості) х 78 (кількість днів) х 30,0 % (облікова ставка НБУ) / 100% /365 днів) = 493 доларів США.

Загальна сума за користування процентами за період з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року складає 1 455 доларів США (106+186+313+251+106+493).

Позивач просить стягнути на його користь 3% річних з 27.01.2014 року до 21.05.2015 року, тобто за 479 днів, що становить еквівалент 303 доларів США, які розраховані за формулою 7700 доларів заборгованості : 365 днів : 100 х 3 х 479 днів прострочення = 303 доларів США.

Згідно розяснень Верховного Суду України щодо застосування ст.. 625 ЦК України, слід мати на увазі, що проценти, визначені ст. ст. 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України є платою за користування чужими грошовими коштами, яка за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 652 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обовязку,нового додаткового обовязку у вигляді відшкодування матеріальних втрати кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів вічних від простроченої суми, якщо інших розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручі до уваги різну правову природу процентів, передбачених ст.ст. 536, 1048, 1056-1, 1061 УК України, і процентів, що стягуються відповідно до ст. 625 ЦК України, а також відсутність в чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст. 536 УК України та іншими статтями, та відшкодування інфляційний збитків за весь час прострочення, а також сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст.625 ЦК України є правомірним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в Постанові від 29 травня 2013 року в справі № 6-39цс 13, яка згідно з ст.. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів України, які зобовязані провести свою судову практику у відповідність до його рішення.

Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 303 долл. США та загальних процентів за користування позикою в розмірі 1455 долл. США на підставі ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

В п. 7 Договору позики від 19.01.2011 року сторонами погоджено, що за прострочення виконання своїх зобовязань відповідачі повинні сплатити солідарно на користь позивача штраф (пеню) в розмірі 5% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положення цього пункту відповідає ч. 1 ст. 549 ЦК України, відповідно до якої, неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання.

Обовязок відповідачів повернути борг за зазначеним договором чинний, цей договір не визнаний нікчемним та недійсним, що підтверджується відповідними рішеннями та ухвалами судів, що містяться у матеріалах справи, тож підлягає виконанню. Обовязки щодо повернення позики з боку позивачів на сьогоднішній день не виконані, відповідно до п. 7 Договору сплата неустойки передбачена за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням боржником зобовязання.

Позивачем обрахована неустойка за неналежне виконання відповідачами своїх обовязків з повернення позики за 479 днів в період з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року всього на суму екв. 184 415 доларів США.

Правова природа неустойки така, що строк позовної давності щодо її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про її стягнення за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредиток дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Неустойка може стягуватися за останні 365 днів прострочення перед зверненням особи до суду з такою вимогою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений судом за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом вказаної норми, зменшення розмірі неустойки це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розмірі неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у Постанові № 6-100цс14 від 03.09.2014 року.

Суд, враховуючи занадто високий розмір неустойки, не співмірність розміру боргу з розміром штрафних санкцій, розмір штрафу, порівняно зі збитками позивача, який останній зазнав від прострочення виконання відповідачами зобовязань по договору позики від 19.01.2011 року, майнові та інші інтереси сторін, враховуючи позицію, що неустойка не повинна перетворюватися на джерело збагачення, оскільки в такому випадку втрачає стимулюючу свою функцію, з урахуванням принципів розумності та справедливості приходить до висновку про необхідність зменшення визначеної позивачем неустойки, що підлягає стягненню, та визначає її в розмірі середньої банківської ставки за користування кредитом в доларовому еквіваленті в розмірі 12% , що в даному випадку становить 924 долара США.

В абз. 2,3 п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 зазначено, що в разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до офіційного курсу Національного Банку України, встановленого на 14:53 год. 01.02.2016 року курс долара США до гривні встановить 2555,5029 грн. за 100 доларів США. Відтак, суми, які підлягають стягненню з відповідачів становлять:

1455 доларів США (загальна сума процентів за користування позикою) 37 182,53 грн.;

303 доларів США (сума трьох процентів річних) 7 743,17 грн.

924 долара США (сума неустойки) 23 612,82 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі - частина перша статті 82 ЦПК), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору при ухваленні судового рішення. У разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 88, 209,121, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 267, 526, 530, 546, 548-551, 610, 611, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних і неустойки задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_4, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_5, проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ за період з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року в сумі 37 182 (тридцять сім тисяч сто вісімдесят дві) грн. 53 коп., що еквівалентно 1 455 дол. США за курсом НБУ станом на 01.02.2016 р., три проценти річних від суми боргу за період з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року в сумі 7 743 (сім тисяч сімсост сорок три) грн. 17 коп., що еквівалентно 303 дол. США за курсом НБУ станом на 01.02.2016 р., а також неустойку за період з 27 січня 2014 року по 21 травня 2015 року в розмірі 23 612 (двадцять три тисячі шістсот дванадцять) грн. 82 коп, що еквівалентно 924 дол. США за курсом НБУ станом на 01.02.2016 р.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_4, на користь держави судовий збір у розмірі 685 (шістсот вісімдесят п'ять) грн. 39 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В.В. Вікторов