441/1133/16-ц 2/441/677/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2016 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яворської Н.І.

з участю секретаря Цап І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської обл., третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спадковому майні,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 вважався фактичним власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 16.02.2016р. звернувся з позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи тим, що через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, 5/6 частин вказаного житлового будинку вже успадкував спадкоємець по заповіту ОСОБА_2

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 31).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав заяву (а.с.32), в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву (а.с.33), у якій не заперечив про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просив про розгляд справи за його відсутності.

Суд ухвалив розглядати справу згідно ст. 158 ч. 2 ЦПК України, за відсутності осіб на підставі поданих заяв.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування роз»яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.6) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя ОСОБА_3 розпорядився своїм майном і зокрема склав заповіт, що посвідчений 15 червня 1995 року секретарем Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської обл. (а.с.-19) та згідно якого все своє майно, в т.ч. спірний будинок, заповів своєму онукові ОСОБА_2 Вказаний заповіт не скасовувався та не змінювався.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 10 травня 2016 року (а.с.14-15), яке не оскаржувалось і набуло законної сили, за ОСОБА_2 визнано право власності на 5/6 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений 15.06.1995 року секретарем Великолюбінської селищної ради після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Цим же рішенням встановлено ті обставини, що житловий будинок по АДРЕСА_1 фактично належав ОСОБА_3 на законних підставах, спадкоємцями після його смерті, що прийняли спадщину є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно положень ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, із долучених до справи копії технічного паспорта (а.с.6-9), копії будинкової книги (а.с.16-20) копії довідки Великолюбінської селищної ради від 16.08.2016р. №1524 (а.с..-22), убачається, що вказаний будинок збудований до 1939 року, головою двору вважався ОСОБА_3, за будинком значиться закріплена земельна ділянка площею 0,30 га.

Разом з тим, як вбачається із оглянутої спадкової справи після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 звертався із заявою про прийняття спадщини по закону після смерті спадкодавця.

Із копії довідки МСЕК №014377 (а.с.-45) убачається, що ОСОБА_1 на час смерті свого батька - ОСОБА_3 був інвалідом ІІ групи загального захворювання.

У відповідності до положень ст. 535 ЦК України в ред. 1963 р. неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 на час смерті свого батька був непрацездатним він має право на обов'язкову частку в спадщині, що складає 1/6 частину від спадкового майна ( 2/3 від частки по закону, яка б складала ? від всього майна).

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня1992 року.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них…, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (додається).

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правиламист.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Обставини, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 при житті набув або володів будинком АДРЕСА_1 неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено.

За наведеного, суд приходить переконання, що ОСОБА_3 мав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1, позивач є спадкоємцем по закону, що має право на обов'язкову частку в спадковому майні, яка складає 1/6 частину вказаного житлового будинку, прийняв спадщину в цій частині після смерті батька, а тому суд визнає за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 73, 88, 159, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328-330, 524,548,549 ЦК України (1963 р.) суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в користь держави 551 грн. 50 коп. (п'ятсот п'ятдесят одну грн.) 50 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області.

Суддя: Н.І.Яворська