Справа №295/8865/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

секретаря с/з Забродцького А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом в якому просила суд усунути перешкоди у користуванні майном, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 з вищевказаного будинку без надання іншого житла.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.02.2016 року за нею визнано право власності на 27/100 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1. в порядку спадкування після смерті її батька. На підставі рішення суду за нею зареєстровано право власності, у зв'язку з чим просить суд захистити її порушене право на користування майном як власника будинку шляхом виселення відповідача зі спірного будинку.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позову, вказавши, що рішення суду першої інстанції скасовано апеляційним судом, та прийнято нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 не зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яким власник володіє, користується, розпоряджається на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.02.2016 року за позивачем визнано право власності на 27/100 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1. в порядку спадкування після смерті її батька.

Проте, рішенням апеляційного суду Житомирської області від 13.07.2016 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29.02.2016 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.07.2016 року за №64024398 за ОСОБА_2 не зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, встановивши, що позивач на момент розгляду справи не є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 316, 319, 321,391, ЦК України, ст.ст. 9, 64, 156, 162 ЖК України, суд,

вирішив:

у задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Зосименко