Провадження № 2/127/1025/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 лютого 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Волошина С.В.

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.11.2015 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.09.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 20.09.2003 року зроблено запис №2212.

Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через несумісність характерів та відмінність поглядів подружжя на устрій подружнього життя. Позивач не має бажання в подальшому проживати з відповідачем однією сім'єю, з 2005 року подружжя проживає окремо один від одного, спільне господарство не ведеться. На думку позивача, відновити сімейні стосунки неможливо та недоцільно, вважає, що відносини подружжя налагодити не вдасться, шлюб носить формальний характер, на примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам.

Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю та проживатиме з нею після розірвання шлюбу.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, просила справу розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановлений законом спосіб, причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, її бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним.

Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін.

Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Суд зазначає, що оскільки Законом України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу передбачена сплата судового збору в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на дату подання даного позову складала 487,20 гривень, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору саме в розмірі 487,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 208, 209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_1»), ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 20.09.2003 року зроблено запис №2212.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, судові витрати у виді судового збору в розмірі 487,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: