Провадження номер 2/741/546/16
Єдиний унікальний номер 741/1336/16
РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 10 вересня 2005 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей Анастасію, 08.05.2005 р. н., та Артема, 17.03.2007 р. н. Спільне життя сторін не склалося у звязку з частими конфліктами, різними поглядами на обовязки подружжя, виховання дітей. Сварки негативно впливали на здоровя дітей, тому 7 років тому сторони припинили шлюбні стосунки, почали жити окремо. У 2010 році рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей, але він не платить їх. Діти перебувають на утриманні позивача. Зберегти сім'ю неможливо, тому ОСОБА_2 просила суд винести рішення про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, викладених у його змісті, просила позовні вимоги задовольнити, пояснила, що в 2009 році вона припинила спільне проживання з відповідачем.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, не просив про відкладення розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні зясовано, що сторони з 2009 року проживають окремо, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. ОСОБА_2 наполягала на розірванні шлюбу. Отже, суд визнає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім цього, на думку суду, неявка в судове засідання відповідача ОСОБА_3 свідчить про його байдуже ставлення до долі шлюбу, тому суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 130, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Єрещенко) ОСОБА_4, зареєстрований 10 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 68.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте в шлюбі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий