Справа № 310/6929/15-ц
03 лютого 2016 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Пустовіт З.П.
при секретарі: Гоноболіній О.І.
з участю представника позивача ОСОБА_1,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги із заявлених підстав, доповіла обставини, зазначені в позові, та просила задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_3 через неможливість відправлення поштової кореспонденції до м. Шахтарськ Донецької області про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» №9 від 16.01.2016 року та інформації на сайті Бердянського міськрайонного суду, проте до суду не зявився, причину не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача ухвалив розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи з свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2013 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір оренди нежитлового приміщення, площею 90,41 кв.м., розташованого за адресою: Донецька область. м.Краматорськ, вул. Р.Люксембург, 58, для використання під склад, строком до 31 грудня 2013 року, що підтверджується копією договору оренди нежитлового приміщення №2-13 від 01.01.2013 року.
Згідно розділу 3 та додатку №1 до договору оренди сторони за договором визначили базовий розмір орендної плати в сумі 4405 грн., яку орендар сплачує щомісячно, не пізніше 7-го числа поточного місяця.
З пояснень представника позивача слідує, що, починаючи з січня 2014 року, орендар перестав сплачувати орендну плату, однак до теперішнього часу орендоване майно за актом приймання-передачі та ключі від приміщення орендодавцю не повернув, у звязку з цим вона позбавлена можливості вільного доступу до приміщення, тому на підставі п.п.3,7, 7.2,73 договору оренди, ч.2 ст.785 ЦК України має право на отримання орендної плати за весь час користування обєктом оренди та додатково на неустойку в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Параграфом 3 глави 58 ЦК України окремо визначені положення закону щодо найму будівлі або іншої капітальної споруди, зокрема, ст.795 визначено, що і передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди, і її повернення оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами. З цього моменту починається обчислення строку договору та припинення договору найму відповідно.
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом
З позову вбачається, що орендар на протязі 2013 року сплачував орендну плату орендодавцю, а починаючи з січня 2014 року по час звернення позивача з позовом до суду і дотепер, будівлю за актом приймання-передачі орендодавцю не повернув та орендну плату не сплачував.
Однак зазначена претензія була повернута відправнику через те, що поштові відправлення не приймаються в населені пункти Донецької області згідно переліку.
Пунктом 7.2 договору оренди сторони узгодили, що якщо в день припинення цього договору орендар не поверне обєкт оренди, то орендар сплачує орендодавцю грошові кошти за фактичне користування обєктом оренди.
Однак суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача неустойки у вигляді подвійної орендної плати, виходячи з наступного.
Дійсно, частиною 2 ст.785 ЦК України передбачено: якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Разом з тим статтею 764 ЦК України визначено правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди, в якій зазначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Як видно з матеріалів справи, ані у січні 2014 року, ані у січні 2015 року позивач не предявляла ОСОБА_3 претензій щодо безпідставності користування ним орендованим майном, склавши претензію тільки 13 березня 2015 року, яку до того ж орендар не отримував з обєктивних причин, а тому за нормами цивільного законодавства договір оренди автоматично був поновлений як на 2014 рік, так і на 2015 рік.
У звязку з викладеним і відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за користування обєктом оренди, нарахованої в розмірі 140960,00 грн., тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.
Ще однією з вимог позивача є виселення ОСОБА_3 з нежитлового приміщення площею 90,41 кв.м. розташованого за адресою: Донецька область м.Краматорськ, вул.. Рози Люксембург,58, займаного ним на підставі договору оренди нежитлового приміщення №2-13 від 01.01.2013 року, з підстав того, що дія договору припинена, з урахуванням п.п.2,5,4,7,5.2,7.2 договору оренди та ч.1 ст.785 ЦК України.
Суд вважає, що дана вимога також задоволенню не підлягає з рахуванням наведених вище мотивів, оскільки фактично настали правові наслідки, врегульовані ст. 764 ЦК України, щодо поновлення договору на такий самий строк, бо позивач протягом одного місяця після закінчення строку дії договору не заперечувала проти продовження користування ОСОБА_3 орендованим майном.
Крім цього, Цивільним кодексом України, зокрема, ч.1 ст.785, на яку посилається позивач, не передбачено виселення орендаря у разі припинення договору оренди, оскільки питання щодо виселення фізичних осіб врегульовані житловим кодексом України та можуть мати місце тільки при виселенні осіб з займаних житлових приміщень. У даному випадку орендоване приміщення є нежитловим.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору мають бути відшкодовані також частково, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 704 грн.80 коп.
Керуючись ст.ст.3,10,11, 57-60, 62,64, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.759, 762, 763, 764, 795 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 грн. 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 10 днів після отримання копії цього рішення .
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4