Справа № 526/1686/15-ц
Провадження № 2/526/4/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Гадяч

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Прокоп'євої Ю.Б.,

за участю секретаря - Шевченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Гадяцька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_1 в якому просила визначити для неї додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріально контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2, 870 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лютенської сільської ради, вона як донька померлого батька ОСОБА_3 являється спадкоємицею за законом першої черги. На момент смерті батька вона являлась багатодітною матір'ю, так як ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 народила сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 народила сина ОСОБА_6. На час необхідності прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, вона вже стала матір'ю четвертої дитини ОСОБА_7, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_8 та на момент смерті батька її було 1 рік 4 місяця і вона займалась доглядом доньки до досягнення трирічного віку. Оскільки у догляді дитини їй нікому було допомогти, доньку ні на кого було залишити, тому вона с поважної причини не змогла звернутись в нотаріальну контру із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк і весь час була вимушена питання подачі заяви до нотаріальної контори відкладати. У зв'язку з вищевказаними обставинами вона на даний час позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку в нотаріальній конторі і тому відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України вона вимушена звертатись з заявою про визначення їй в судовому порядку додаткового трьох місячного строку для прийняття спадщини.

У судове засідання позивачка з'явилась та пояснила, що вона проживає у м. Суми а її батько на день смерті проживав в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області. У зв'язку з тим, що вона є багатодітною матір'ю чотирьох дітей та проживає у іншому місті не могла звернутися до нотаріальної контори в установлений законом строк. Крім цього зазначила, що про смерть батька їй було відомо та вона була на його похоронах.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2, який ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області за клопотанням позивачки ОСОБА_1 був залучений у якості належного відповідача, не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду письмові пояснення у яких зазначив, що він та його сестра ОСОБА_1 (ОСОБА_1) є спадкоємцями за законом першої черги спадкування після смерті батька ОСОБА_3 Після того як відкрилась спадщина, він вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нажаль сестра ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк, адже на момент смерті батька вона мала чотирьох дітей, самій молодшій на той час виповнилось 1 рік 4 місяця, вона займалась її доглядом до досягнення трирічного віку. Допомогти у догляді за дитиною у неї не було, доньку залишити було ні на кого. Вважає, що його сестра ОСОБА_1 мала поважні причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Як спадкоємець першої черги спадкування за законом, він надає згоду про поновлення строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника нотаріальної контори та проти позовних вимог не заперечують.

Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей 21.03.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 27, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1.

Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 27.10.2002 року, ОСОБА_3 (пай НОМЕР_3) на підставі рішення розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 546 від 15.08.2002 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 2, 870 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Лютенської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_3, у відповідності до ч. 1ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на майно, що належало йому за законом.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 26.08.1972 року.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/2002 від 28.07.2015 року, померлий ОСОБА_3 1931 року народження дійсно був зареєстрований на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_3 за даною адресою був зареєстрований один. Інших зареєстрованих станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 за даною адресою не значилось.

Відповідно до листа державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори Жук Т.П. № 846 від 25.11.2015 року, після померлого ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомостей про інших спадкоємців відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому законодавством не передбачено переліку причин, які в такому разі можуть визнаватися поважними, в зв'язку з чим вирішення вказаного питання й віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає конкретний цивільно-правовий спір.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом лише в серпні 2015 року, тобто більше ніж через десять років з дня відкриття спадщини, зазначивши поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини те, що вона не змогла подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк оскільки проживала у іншому місті та є багатодітною матір'ю чотирьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 05.03.1997 року), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 05.09.1996 року), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_7), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 від 11.12.2003 року). Молодшій дитині на день смерті батька виповнилось 1 рік 4 місяця. Цей факт було підтверджено також свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які були допитані у судовому засіданні Ковпаківським районним судом м. Суми, якому ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 15.09.2015 року було доручено провести певні процесуальні дії.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що належних, достатніх та безспірних згідно ст. ст. 57-59,212 ЦПК України доказів поважності причин пропуску строку для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач не надала, а знаходження на утриманні чотирьох дітей та проживання у іншому місті, не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про неможливість подачі ним заяви протягом всього майже шестимісячного строку. Крім того, позивачка мала можливість відповідно до «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.02.2004 р. № 20/5, в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини звернутися до нотаріуса шляхом направлення до нотаріальної контори відповідної заяви поштовим зв'язком.

Виховання позивачкою чотирьох дітей та проживання у іншому місті, не свідчить про перебування останньої в тяжкому, безпорадному стані, що в свою чергу унеможливлює звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.18 «Порядку вчення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказ Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п. 3.19. Порядку, за наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2, який прийняв спадщину після смерті свого батька, не заперечує проти прийняття спадщини ОСОБА_1, а також враховуючи, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавались, то ОСОБА_1, за письмовою згодою ОСОБА_2, не позбавлена можливості звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Гадяцька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Ю. Б. Прокоп'єва