Справа № 308/678/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області

в складі : судді доповідача Джуги С.Д.

суддів : Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі : Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою прокурора м. Ужгорода на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року по справі за позовом прокурора м. Ужгорода до Ужгородської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстраційної служби Ужгородського МРУЮ, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 про визнання незаконним рішення, недійсними державного акту на право власності на землю, договору дарування, свідоцтва про право власності та договору купівлі продажу ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року зазначену позовну заяву прокурора м. Ужгорода залишено без розгляду.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 та прокурор м. Ужгорода подали на неї апеляційні скарги, в яких просять скасувати дану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що прокурор, звертаючись з позовом в порядку ст. 45 ЦПК України, не надав документи, які підтверджують неможливість громадян, права чи інтереси яких порушено, самостійно здійснювати представництво своїх інтересів та не вказує в чому саме полягає порушення прав держави, а тому наявні підстави передбачені п.2 ч.1 ст. 207 ЦПК України для залишення заяви без розгляду.

Однак, до таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у випадку, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суду (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави або громадянина в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 жовтня 2014 року, якою скасовано рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області з направленням справи на новий судовий розгляд, установлено, що у позовній заяві прокурор м. Ужгорода вказує, що звертається до суду із відповідним позовом в порядку ст.45 ЦПК України, однак не надає документи, які підтверджують неможливість громадян, прав чи інтереси яких порушено, самостійно здійснювати представництво своїх інтересів та не вказує в чому саме полягає порушення прав держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

У п.7 абзацу 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що якщо порушення правил статей 119,120 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував дані вимоги процесуального закону та відповідні розяснення, та помилково дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч.1 п. 2 ст.207 ЦПК України, для залишення позовної заяви прокурора м. Ужгорода, (заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи), чим порушив порядок, встановлений для вирішення даного питання.

Відповідно до п.3 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів :

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу прокурора м. Ужгорода - задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року по справі за позовом прокурора м. Ужгорода до Ужгородської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстраційної служби Ужгородського МРУЮ, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 про визнання незаконним рішення, недійсними державного акту на право власності на землю, договору дарування, свідоцтва про право власності та договору купівлі продажу - скасувати, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя доповідач:

Судді: