Провадження № 2-з/761/334/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма С», третя особа: ОСОБА_3 про виділення частини майна товариства для звернення стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма С», третя особа: ОСОБА_3 про виділення частини майна товариства для звернення стягнення.

В позовній заяві Позивач просить: вибілити ОСОБА_1, для звернення стягнення частину майна ТОВ «Фірма С» (код 22860275), пропорційну частці у статутному капіталі ТОВ ТОВ «Фірма С» (код 22860275), що належить ОСОБА_2; звернути стягнення на частину майна ТОВ «Фірма С» (код 22860275) пропорційну частці у статутному капіталі ТОВ ТОВ «Фірма С» (код 22860275), що належить ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1; судові витрати покласти на ОСОБА_4.

В порядку забезпечення позову позивач просить: вжити заходи забезпечення позову про виділення частини майна товариства для звернення стягнення шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що зареєстроване за ТОВ «Фірма С» (код 22860275) на праві приватної власності, а саме нежилий будинок - павільйон для технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 546, 7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

Заява обґрунтована тим, що 04 лютого 2008 року ОСОБА_2 за борговою розпискою від 04 лютого 2008 року взяв у борг у нього, ОСОБА_1, 300 000, 00 дол. США. Суму боргу у визначений строк ОСОБА_2 позивачу не повернув у зв'язку з чим останній був вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16.02.2016 року по справі № 2-467/16 було вирішено стягнути на користь позивача з відповідача-1 суму заборгованості в розмірі 8 045 424, 00 грн. Однак, в рамках виконавчого провадження по виконанню рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16.02.2016 року було встановлено, що у ОСОБА_2 відсутнє будь-яке майно на яке можна звернути стягнення. В той же час відповідач-1 є власником частки в розмірі 50 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма С», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів позивача виникла необхідність у забезпеченні позовних вимог.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами ( ч.ч. 1, 2, 3 ст.152 ЦПК України ).

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірност і утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки, не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма С», третя особа: ОСОБА_3 про виділення частини майна товариства для звернення стягнення - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: на нерухоме майно, що зареєстроване за ТОВ «Фірма С» (код 22860275) на праві приватної власності, а саме нежилий будинок - павільйон для технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 546, 7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

Стягувач: ОСОБА_1, адреса проживання: 02166, АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_2, адреса проживання: 03190, АДРЕСА_2.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма С», адреса місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд.52-А.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.Ф. Малинников.